Справа № 810/1292/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1292/14
інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
митниці Міністерства доходів і зборів
України на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 02
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Дельта Медікел» до
Київської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення коштів.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Визнано недійним та скасовано рішення
Київської митниці Міністерства
доходів і зборів України від 23
листопада 2013 року про коригування
вантажно-митної декларації №
125130003/2013/818236 від 27 серпня 2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету на
користь ПП «Дельта Медікел» надмірно
сплачену суму податку на додану
вартість у розмірі 112 081 (сто дванадцять
тисяч вісімдесят одна) гривня 91 копійок
та суму ввізного мита у розмірі 34 203
(тридцять чотири тисячі двісті три)
гривні 38 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Київська митниця
Міністерства доходів і зборів України
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 27 серпня 2013 року ПП «Дельта
Медікел» у відділі митного оформлення
№ 1 митного поста «Святошин» Київської
митниці Міндоходів України було
проведено митне оформлення за митною
декларацією №125130003/2013/818236 товару:
«Засіб для догляду за порожниною носа
Хьюмер 150 мл для дітей, спрей назальний,
150мл у балоні -12960 уп.серія:51411;51412; та
засіб для догляду за порожниною носа
Хьюмер 150 мл для дорослих, спрей
назальний, 150 мл у балоні - 19 920 уп. серія:
52607».

Позивачем в митній декларації
самостійно заявлено митну вартість
товару у розмірі 2 064 469, 16 грн. (193 399, 2 EUR)
за шостим (резервним) методом.

В якості документа, який ПП «Дельта
Медікел» використано для обрахунку
митної вартості товару, позивачем
самостійно зазначено в гр. 32 митної
декларації рішення Київської митниці
Міндоходів України про коригування
митної вартості №125000004/2013/110666/1 від 24
травня 2013 року.

Статтею 57 МК України передбачено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 МК України - у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Між тим, як вбачається зі змісту
рішення суду першої інстанції, з метою
уникнення ситуації із затримкою
випуску імпортованого товару у вільний
обіг, ПП «Дельта Медікел» при
розмитненні вищенаведеного товару по
ВМД № 125130003/2013/818236 від 27 серпня 2013
року сплатило митні платежі (податок на
додану вартість та ввізне мито) з
урахуванням рішення про коригування
митної вартості № 125000004/2013/110666/1 від 24
травня 2013 року, виходячи з ціни 4, 51 євро
за одиницю товару, а не 3, 6 євро за
одиницю товару, як було задекларовано у
вищевказаній ВМД по якому тривала
процедура оскарження вказаного
рішення.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 28
листопада 2013 року у справі № 810/6100/13,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2013 року, скасовано
рішення відповідача про коригування
митної вартості № 125000004/2013/110666/1 від 24
травня 2013 року.

А тому, на думку суду першої інстанції,
зазначення позивачем у ВМД №
125130003/2013/818236 від 27 серпня 2013 року митної
вартості імпортованого товару на рівні
3, 60 евро за одиницю товару (виходячи з
ціни контракту) було правильним в
зв»язку з чим суд прийшов до висновку,
що внаслідок використання при
розрахунку митних платежів по ВМД №
125130003/2013/818236 від 27 серпня 2013 року
незаконного рішення відповідача про
коригування митної вартості
аналогічного товару, позивачем
надмірно сплачено до Бюджету митних
платежів на суму 146 285, 30 грн., з яких
податку на додану вартість - 112 081, 91
грн. та сума ввізного мита - 34 203, 38 грн.

Відповідно до п. 8 ст. 52 МК України - у
декларації митної вартості наводяться
відомості про метод визначення митної
вартості товарів, числове значення
митної вартості товарів та її
складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене.

Частиною 3 ст. 54 МК України передбачено,
що за результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 55 МК України - рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, митним органом за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
рішення про коригування митної
вартості товарів або картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення за
вищезазначеною декларацією не
виносилось.

Тобто, відсутнє рішення суб»єкта
владних повноважень, яке підлягає
оскарженню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
суду першої інстанції, що аркуш
коригування не є рішенням суб»єкта
владних повноважень в розумінні ст. 17
КАС України.

Порядок та підстави складання митними
органами аркушу коригування митної
декларації регламентовано Положенням
про митні декларації, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 450 від 21 травня 2012 року, зокрема п. 37
передбачено, що після завершення
митного оформлення зміни до митної
декларації на бланку єдиного
адміністративного документа можуть
вноситися шляхом заповнення та
оформлення митним органом аркуша
коригування

Внесення змін до митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа шляхом оформлення аркуша
коригування здійснюється в порядку, що
встановлюється Мінфіном.

Оформлений митним органом аркуш
коригування є невід'ємною частиною
відповідної митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа.

Аркуш коригування заповнюється та
оформлюється митним органом у разі:

отримання митним органом інформації
про перерахування декларантом до
державного бюджету митних платежів у
вигляді, доплати або підтвердження
Казначейством факту повернення з
державного бюджету коштів після
закінчення митного оформлення;

необхідності виправлення за письмовий
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи помилково
зазначених в оформленій митній
декларації на бланку єдиного
адміністративного документа
відомостей про товари, не пов'язаних з
перерахуванням сум митних платежів за
такою митною декларацією;

необхідності відображення за
письмовим зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи відомостей про
товари, що стали відомі після
закінчення митного оформлення товарів,
не пов'язаних з перерахуванням сум
митних платежів за митною декларацією
на бланку єдиного адміністративного
документа.

Крім того, відповідно до п. 3 Порядку
оформлення аркуша коригування,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1145 від 06 листопада
2012 року - аркуш коригування складається
у випадках, визначених п. 37 Положення
про митні декларації, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 450 від 21 травня 2012 року посадовою
особою митного органу, яким
здійснювався випуск товарів за митною
декларацією, у строк, що не перевищує 10
робочих днів з дня надходження до
митного органу інформації про доплату
(повернення) сум митних платежів або
реєстрації заяви декларант
(уповноваженої особи) у митному органі.

Отже, підстави для задоволення
адміністративного позову в цій частині
також відсутні.

Не підлягає задоволення й вимога
позивача про стягнення з Державного
бюджету на користь ПП «Дельта Медікел»
надмірно сплачену суму податку на
додану вартість у розмірі 112 081, 91 грн.
та суму ввізного мита у розмірі 34 203, 38
грн.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України № 618 від 20 липня
2007 року для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснено оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою та відповідний перелік
документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Щодо надання Висновку про повернення,
то він регулюється Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справляння яких
покладається на митні Органи,
затвердженого Наказом Державної
митної служби, Державного казначейства
України № 611/147 від 20 липня 2007 року.

Згідно п. 7 наведеного Порядку
відповідний орган Державного
казначейства України на підставі
отриманого Висновку митного органу про
повернення готує платіжні документи на
перерахування коштів з рахунку з
обліку доходів державного бюджету на
рахунок, зазначений у Висновку про
повернення, та протягом п'яти робочих
днів від дати отримання Висновку про
повернення здійснює повернення коштів
з бюджету.

Така позиція митного органу також
ґрунтується на сформованій судовій
практиці, закріпленій в ухвалах Вищого
адміністративного суду України
№К/9991/1320/12 від 22 січня 2013 року,
№К/9991/6392/12, № К/800/13680/13/ від 26 березня 2013

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці
Міністерства доходів і зборів України -
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Дельта Медікел» до Київської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення, стягнення коштів -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 27
травня 2014 року.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.