Справа № 822/827/14
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/827/14
Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Матохнюк Д.Б.

судді: Біла Л.М. Гонтарук В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Волочиському районі Хмельницької
області на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 05
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України у
Волочиському районі Хмельницької
області до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно виплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року управління
Пенсійного фонду України у
Волочиському районі Хмельницької
області звернулося до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2
про стягнення надміру виплаченої
пенсії.

Хмельницький окружний
адміністративний суд ухвалою від 05.03.2014
року у відкритті провадження за
вказаним позовом відмовив з підстав
передбачених ст.109 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати, виходячи з
наступного.

Так, відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції, виходив із того, що
зазначений спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного судочинства
оскільки відповідно до положень ч. 2 ст.
2, п. 1 ч. 1 ст. 17, ч. 4 ст. 21 КАС України
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вони мають стосуватись шкоди, завданої
лише суб'єктом владних повноважень;
такі вимоги мають бути поєднанні з
вимогою про визнання протиправними
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, а відповідач в
спірних правовідносинах не виконує
функції суб'єкта владних повноважень.
Також посилався на постанову
Верховного Суду України викладений
від 18.06.2013 року по справі №21-204а13.

Проте на думку колегії суддів такий
висновок суду першої інстанції є
передчасним та необґрунтованим, з
огляду на нижчевикладене.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім тих, для
яких законом установлено інший порядок
судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

У пункті 1 частини першої статті 3 КАС
України справу адміністративної
юрисдикції визначено як переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Виходячи із загального розуміння
правового спору, публічно-правовий
спір - це відносини, які виникають
внаслідок реального або уявного
порушення прав, свобод та інтересів
учасників публічно-правових відносин,
що виникають між органами влади і їх
посадовими чи службовими особами, які
здійснюють владні управлінські
функції на основі законодавства та
юридичними чи фізичними особами.

Юрисдикція адміністративних судів
визначається за: суб'єктом
правовідносин (обов'язковим їх
учасником є суб'єкт владних
повноважень); змістом правовідносин (це
відносини, що виникають у зв'язку із
здійсненням владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму).

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 17 КАС компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, установлених
законом.

За змістом частини четвертої статті 50
КАС суб'єкт владних повноважень може
звернутись з адміністративним позовом
до фізичної чи юридичної особи у
випадках, установлених законом.

Правовий статус органів Пенсійного
фону України визначається Положенням
про Пенсійний фонд України
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N384/2011 та
Положенням про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах затвердженим Постановою
правління Пенсійного фонду України
30.04.2002 N 8-2.

Пунктом 1 Положення визначено, що
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, що, зокрема,
здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначає
пенсії та готує документи для їх
виплати, забезпечує своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання, інших
виплат, які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 Положення,
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
облік платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, збирає та веде облік
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення, забезпечує своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання та
інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством.

Відповідно до вказаних положень
позивач являється суб'єктом владних
повноважень і здійснює владні
управлінські функції в сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, затвердженого
Постановою ПФУ від 21.03.2014 року №6-4,
повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо. Суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку, стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що цей спір є
публічно-правовим, оскільки виник за
участю суб'єкта владних повноважень,
який реалізовує у спірних
правовідносинах надані йому чинним
законодавством владні управлінські
функції у сфері загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

При цьому слід зауважити, що підставою
для звернення до суду з позовом про
стягнення сум надмірно виплаченої
пенсії, слугувало не відшкодування
завданої шкоди в розумінні положень
ЦПК України, а оцінка правомірності дій
відповідача щодо подання
недостовірних даних.

Тому, виходячи із статусу учасників
даних правовідносин (пенсійний орган -
страхувальник), змістом спірних
правовідносин (загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування) які
виникають у зв'язку із здійсненням
позивачем владних управлінських
функцій, вказаний спір підлягає
розгляду за правилами КАС України.

Апеляційний суд вважає за необхідне
вказати, на те, що хоча позивач і
визначив відповідачем фізичну особу,
посилаючись на те, що дії останньої
призвели до надмірних виплат, висновок
про обґрунтованість позову в т.ч. і щодо
визначення належного відповідача,
правової природи самого стягнення,
можливо зробити тільки на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених належними та
допустимими доказами.

Також слід зазначити, що в
адміністративному судочинстві, на
відміну від цивільного та
господарського судочинства, діє
принцип офіційності, який полягає в
активній позиції суду щодо з'ясування
всіх обставин у справі (ч.ч. 4, 5 ст. 11, ч. 2
ст. 69, ч. 5 ст. 71 КАС України). Ця
особливість, випливає із специфіки
завдань адміністративного судочинства
(ч. 1 ст. 2 КАС України) і, зокрема,
покладає на адміністративний суд
обов'язок самому вживати заходи по
встановленню реального змісту спірних
правовідносин, з'ясуванню питання про
склад осіб, які братимуть участь у
справі (заміни неналежної сторони,
необхідності участі в справі другого
відповідача), визначення предмету та
засобів доказування, встановленню
належного способу захисту порушеного
права чи встановлення компетенції.

При цьому відсутність порушеного права
чи невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові.

Посилання суду першої інстанції на
висновок Верховного Суду України
викладений у Постанові від 18.06.2013 року
по справі №21-204а13 є безпідставними,
оскільки правовідносини які були
предметом розгляду в указаній справі і
ті, що є предметом спору в даній справі,
не є тотожними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
передчасного та необґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі на підставі п.
1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Підстави для такого скасування
наведені ч. 1 ст. 204 КАС України, до них
відноситься: 1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
процесуального питання, а відтак,
вказану ухвалу слід скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Волочиському районі Хмельницької
області задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у Волочиському районі
Хмельницької області до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно виплаченої
пенсії, - скасувати.

Матеріали адміністративного позову
направити до Хмельницького окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.