Справа № 2а-2036/14(2а/751/106/14)
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-2036/14(2а/751/106/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Косач І.А.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 03
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом
Головного управління юстиції у
Чернігівській області, в якому просить
визнати дії управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівської
області в особі старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Курилця В.І., які
виявилися у винесені постанови від
06.02.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) - неправомірними; скасувати
постанову від 06.02.2014 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа); зобов'язати
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Чернігівської області прийняти
до провадження виконавчий документ
(виконавчий лист) №2-а-304/11, відкрити
виконавче провадження та виконати
постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25.01.2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня
2014 року; поновити строки оскарження
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 06.02.2014 року,
в зв'язку з тим, що він одержав
зазначену постанову 24.02.2014 року.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25.01.2011 року, що
була залишена в силі ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.07.2011 року,
було зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ново заводському
районі м. Чернігова зробити
перерахунок та виплатити йому
державну (основну) пенсію у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 23 червня по 31 грудня 2010 року.

27.09.2011 року позивач отримав виконавчий
лист № 2-а-304/11 про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату державної (основної) пенсії у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 23.06.2010 р. по
31.12.2010 р. (а.с.30-31).

19.03.2012 року старшим державним
виконавцем Сенченко М.В. відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
виконавчого листа № 2-а-304/11 виданого
27.09.2011 р. (а.с. 26).

06.06.2012 року виконавче провадження було
зупинено у зв'язку зі зверненням
державного виконавця до суду із заявою
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 29.05.2013 року у
задоволенні заяви державного
виконавця про зміну способу та порядку
виконання судового рішення було
відмовлено.

12.06.2013 року старший державний
виконавець Курилець В.І. поновив
виконавче провадження та виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі ч. 3 ст. 75 ЗУ
«Про виконавче провадження» (з зв'язку
з неможливістю виконати рішення без
участі боржника).

В подальшому ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2013 року було скасовано ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 29.05.2013 року про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення суду та
прийнято нову ухвалу, якою заяву
відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про зміну способу та порядку
виконання рішення суду задоволено
повністю. Змінено спосіб виконання
постанови Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25.01.2011 року
у справі 2-а-304/11 в частині зобов'язання
управління пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату державної (основної) пенсії у
розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій
за віком і додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 23.06.2010 року по
31.12.2010 рік. Встановлено в цій частині
наступний спосіб виконання постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25.01.2011 року. Стягнуто
з управління пенсійного фонду України
в Новозаводському районі м.
Чернігова на користь ОСОБА_2 державну
(основну) пенсію у розмірі 6 (шести)
мінімальних пенсій за віком і
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 23.06.2010 року по
31.12.2010 рік в розмірі 26383 (двадцять шість
тисяч триста вісімдесят три) грн. 24 коп.
(а.с.43-45).

У зв'язку з цим стягувач 31.01.2014 року
звернувся до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області із заявою про виконання ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
та пред'явив до виконання ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
та виконавчий лист № 2-а-304/11
(а.с.16-18).

Постановою про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), винесеною 06.02.2014 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилцем В.І.,
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого листа № 2-а-304/11 виданого
27.09.2011, у зв'язку з тим, що згідно ч. 2
ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Також стягувачем пропущено
встановлений строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання та
пропуском строку на пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Вважаючи вказану постанову
протиправною, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувана постанова державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесена
останнім в межах повноважень та спосіб,
що передбачені законодавством.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Суть спору полягає у правомірності дій
відповідача щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження та наявність у
відповідача обов'язку виконання
зазначеного виконавчого листа.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені положеннями Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» від
21.04.1999р. № 606-XIV виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
являє собою сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно частини 2 статті 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який, згідно
зі статтею 1, встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання. Положення зазначеного
закону є спеціальними щодо відносин
пов'язаних із виконанням судових
рішень про стягнення коштів, боржником
за яким є державний орган; державні
підприємство, установа, організація

Відповідно Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду (частина 1статті 3
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»).

Втім, пунктом 3 Прикінцевих та
перехідних положень зазначеного
закону в редакції Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо виконання судових рішень
від 19 вересня 2013 року» № 583-VII, що набрав
законної сили 16.10.2013 року, передбачено,
що виконавчі документи за рішеннями
суду про стягнення коштів або рішення
суду, що набрали законної сили,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Виконавчий лист № 2-а-304/11 від 27.09.2011 року
виданий на підставі постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25.01.2011 року, ухваленої
та такої, що набрала законної сили до
набрання чинності Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», з огляду на що із
врахуванням змісту пункту 3
Прикінцевих та перехідних положень
зазначеного закону наведений
виконавчий документ має бути поданим
для примусового виконання до органу
державної виконавчої служби.

Посилання відповідача на ту обставину,
що ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду про зміну
способу виконання рішення суду від
23.10.2013 року була винесена після 16.10.2013
року (дата набрання чинності п. 3
Прикінцевих та перехідних положень
зазначеного закону в редакції Закону
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виконання судових
рішень від 19 вересня 2013 року» № 583-VII) не
приймається судом до уваги, оскільки
рішенням, яке підлягає виконанню є
постанова Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25.01.2011 року, що
була ухвалена до 16.10.2013 року, а не ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

У зв'язку з цим відмова у відкритті
виконавчого провадження з підстав,
визначених п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
(пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення) не відповідає
вимогам закону.

Проте, як вбачається з оскаржуваної
постанови державного виконавця, однією
з підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження було
пропущення позивачем строку на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий лист № 2-а-304/11 з виконання
постанови Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25.01.2011 року
видано позивачу 27.09.2011 року. Строк
пред'явлення його до виконання - 09.07.2012
року.

Постановою державного виконавця від
26.12.2011 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві (а.с. 24)
встановлено, що виконавчий документ
може бути повторно пред'явлений до
виконання до 26.12.2012 року.

Після повторного пред'явлення
вказаного виконавчого листа до
виконання постановою державного
виконавця від 19.03.2012 року виконавче
провадження було відкрите та закінчене
постановою від 12.06.2013 року.

Таким чином, звернувшись до
відповідача із заявою про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа від 27.09.2011 року в
січні 2014 року, позивач пропустив строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Виходячи з цього, відмова відповідача у
відкритті виконавчого провадження з
цих підстав є законною та
обґрунтованою.

Колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» стягувач має
право подати заяву про видачу
дубліката виконавчого документа, про
поновлення строку його пред'явлення до
виконання.

В даному випадку належним способом
захисту права позивача на виконання
судового рішення буде звернення до
суду, який видав виконавчий лист, із
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання в порядку ст. 261 КАС
України. В разі задоволення заяви судом
ОСОБА_2 може звернутися до відділу ДВС
із заявою про поновлення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
відповідача висновки суду першої
інстанції не спростовують та
відхиляються судом так, як є
помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.