Справа № 2а-1970/2452/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 9104/176842/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушко І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Тернопільського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року в адміністративній справі за
позовом Тернопільського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий світ» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,

В С Т А Н О В И В :

Тернопільське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий світ» (далі
- ТОВ «Торговий світ») про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 12184,22 грн..

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Тернопільске обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів подало апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову суду.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
слухання справи.

Представник ТОВ «Торговий світ»
Королевич Р.О. подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
зазначивши, що підприємство належним
чином виконало свій обов'язок щодо
вжиття заходів для працевлаштування
інвалідів, тому підстав для
застосування санкцій немає. Суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та дав їм належну
оцінку.

У судовому засіданні представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні апеляційної скарги та
залишити оскаржуване судове рішення
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та необґрунтованості
позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТзОВ «Торговий
світ» у встановленому законом порядку
зареєстроване у Тернопільському
обласному відділенні Фонду
соціального захисту інвалідів як
роботодавець - юридична особа, що
використовує найману працю, в якій за
основним місцем роботи працює вісім і
більше осіб.

15.02.2012 року відповідачем подано до
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2011 рік
(а.с. 51).

25.05.2012 року Тернопільським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів проведено перевірку
виконання вимог Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» ТзОВ «Торговий
світ», про що складено акт № 105 від
25.05.2012 року (а.с. 7).

Згідно цього акту встановлено, що за
даними звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2011 рік
та фактично середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за рік у відповідача
становила 36 осіб, кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до вимог статті 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
становить одну особу. У 2011 році
інваліди на підприємстві не працювали.
Середньорічна заробітна плата
штатного працівника у 2011 році склала
12044,44 грн., сума
адміністративно-господарської санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2011
році становить 12044,44 грн. станом на
14.06.2012 року санкція відповідачем не
сплачена.

Відповідно до розрахунку
заборгованості ТзОВ «Торговий світ»
перед Тернопільським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів сума
адміністративно-господарських санкцій
становить 12044,44 грн., за період з 18.04.2012
року по 14.06.2012 року за порушення строків
сплати адміністративно-господарських
санкцій нараховано пеню, виходячи із
розміру 120 відсотків річної облікової
ставки Національного банку України, у
розмірі 139,78 грн. (а. с. 6).

Статтею 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 181 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», інвалід, який не
досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний. Рішення про
визнання інваліда безробітним і взяття
його на облік для працевлаштування
приймається центром зайнятості за
місцем проживання інваліда на підставі
поданих ним рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів. Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.

За змістом статті 181 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», пошук підходящої
роботи для інваліда здійснює державна
служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Згідно з частиною четвертою статті 20
Закону України від 1 березня 1991 року №
803-XII «Про зайнятість населення»
(чинного на час виникнення спірних
відносин) підприємства, установи і
організації незалежно від форми
власності зобов'язані щомісяця
подавати місцевим центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

Із звітів відповідача за формою
статистичної звітності № 3-ПН,
затвердженою наказом Державного
комітету статистики від 19.12.2005 року №
420, поданих до центру зайнятості,
вбачається, що відповідач інформував
Тернопільський міськрайонний центр
зайнятості про наявність вільних
робочих місць та потребу у направленні
центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування тільки у січні,
лютому, березні, квітні,травні, вересні
та листопаді 2011 року (за сім місяців).

Тобто у червні - серпні 2011 року
відповідач взагалі не повідомляв центр
зайнятості про наявність вакансій для
інвалідів.

Оскільки звіти № 3-ПН мають подаватися
до центру зайнятості щомісячно,
викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог про належне
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць на
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Тернопільським міськрайонним центром
зайнятості у 2011 році було направлено
для працевлаштування до ТОВ «Торговий
світ» 12 інвалідів, 5 з яких відмовилися
від запропонованої роботи, а 7
інвалідам було відмовлено у зв'язку з
тим, що ці кандидатури не відповідали
вимогам. Зокрема, відповідачем було
відмовлено у працевлаштуванні
інваліда ОСОБА_2 на посаду оператора
комп'ютерного набору у зв'язку з тим, що
робота пов'язана із значним фізичним
навантаженням, в той час як згідно його
програми реабілітації ця професія була
їй рекомендована (а.с. 34). Саме з таким
формулюванням причин відповідач
відмовив і у працевлаштуванні інваліда
ОСОБА_3 на цю посаду (а.с. 20). А інваліду
ОСОБА_4 відповідач відмовив у
працевлаштуванні у зв'язку з тим, що
кандидатура не відповідає вимогам без
пояснення причин, про що свідчить
корінець направлення на
працевлаштування від 12 травня 2011 року
(а.с. 27).

Тому висновки суду першої інстанції
про обґрунтованість відмов у
працевлаштуванні інвалідів прямо
суперечать матеріалам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що відповідачем не
було вжито всіх необхідних
передбачених законом заходів для
виконання обов'язку щодо
працевлаштування інвалідів згідно
встановленої законом квоти.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України встановлено, зокрема,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Таким чином, відповідно до частини 2
статті 218 Господарського кодексу
України, адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до
учасника господарських відносин за
порушення ним правил, встановлених
законодавчими актами, при наявності в
діях суб'єкту господарювання вини у
вчиненні такого порушення та якщо ним
не вживалися заходи, спрямовані на
недопущення господарського
правопорушення.

Оскільки, в матеріалах справи
містяться докази того, що ТОВ «Торговий
світ» відмовило інвалідам у прийнятті
на роботу, не надавало щомісячно
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, суд
апеляційної інстанції, дійшов висновку
про безпідставність відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача
адміністративно-господарських
санкцій.

Аналогічну правову позицію висловила
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 9 липня, 17
вересня, 19 листопада 2013 року, 28 січня 2014
року (№№ 21-200а13, 21-227а13, 21-397а13, 21-476а13
відповідно), зазначивши, що неналежне
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів є порушенням вищезгаданих
норм матеріального права та підставою
для застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Оскільки доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, постанову суду
слід скасувати та прийняти нову про
задоволення позовних вимог
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий світ» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені 12184 гривні 22 копійки.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
задовольнити, постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2012
року у справі № 2а-1970/2452/12 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий світ» на
користь Тернопільського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 12044 (дванадцять тисяч сорок
чотири) гривні 44 (сорок чотири) копійки,
а також пеню в розмірі 139 (сто тридцять
дев'ять) гривень 78 (сімдесят вісім)
копійок (р/р № 0002, ГУДКС України в
Тернопільській області, МФО 838012, код
одержувача 37977726).

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 29 квітня 2014
року.