Справа № 823/1116/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
справа №
823/1116/14

14 год. 50 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання -
Литвинчук В.М.,

за участю представників:

позивача - Козятинського О.М., Кравченка
С.О.,

відповідача - Зубенка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державного підприємства
"Одеська залізниця" до
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Державне підприємство "Одеська
залізниця" подало позов, в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 09.04.2014 №
в сумі збільшення податкового
зобов'язання у розмірі 1654 грн. 63 коп.,
фінансову санкцію у розмірі 923 грн. 66
коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відшкодування працівнику
позивача витрат за проїзд не є
додатковим благом, оскільки такий
працівник виконує свої прямі трудові
обов'язки, дані витрати не пов'язані з
фондом оплати праці і відносяться до
інших витрат для виконання службових
цілей. Крім того, із заробітної плати
працівника вже вирахувано податок на
дохід, працівник з отриманої
заробітної плати оплачує проїзд в
службових цілях, який йому
відшкодовується, а тому повторно
вираховувати податок підстави
відсутні.

Представники позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали в повному обсязі та просили
його задовольнити.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю, зазначивши при цьому, що в
ході перевірки встановлено
відшкодування позивачем витрат на
проїзд його працівників без наявності
наказів керівника, які підтверджують,
що такі витрати здійснені за
службовими потребами та пов'язані з
господарською діяльністю
підприємства.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечив
повністю з підстав, викладених в
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Державне підприємство "Одеська
залізниця", як суб'єкт господарювання -
юридична особа, ідентифікаційний код
01071315, зареєстроване 18.02.1998, та є,
зокрема, платником податку на прибуток
та податку на додану вартість.

На підставі направлень від 10 лютого 2014
року № 10, 11, 12 виданих
Корсунь-Шевченківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області та згідно наказу
від 28 січня 2014 року № 35 відповідно до
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, проведена планова
виїзна перевірка ВСП Корсунської
дистанції колії №8 Одеської залізниці
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012.

За результатами проведеної перевірки
складений акт № 23/2200/01071752 від 24.03.2014, в
якому встановлені порушення, зокрема,
пп. 164.2.17 "г" п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.
168, п. 176.2 "а" ст. 176 розділу ІV Податкового
кодексу в результаті чого податковим
агентом Корсунською дистанцією колії
не утримано та не сплачено до бюджету
податок на доходи фізичних осіб в сумі
1654 грн. 63 коп. з виплаченого за 2012 рік
грошового відшкодування витрат
платникам податку за проїзд.

09 квітня 2014 року на підставі
зазначеного акту
Корсунь-Шевченківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області винесено податкове
повідомлення-рішення № яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку з доходів найманих
працівників на 1654 грн. 64 коп. та
застосовано фінансову санкцію у
розмірі 923 грн. 66 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
згідно ст. 164 Податкового кодексу
України, загальний місячний (річний)
дохід, який являється базою
нарахування податку на доходи фізичних
осіб, зокрема включає окремо визначені
статті доходів: доходи у вигляді
заробітної плати (п.164.2.1 ПКУ) та доходи у
вигляді додаткового блага (п.164.2.17 ПКУ).

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено,
що додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії, гарантійні та компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством, премії, пов'язані з
виконанням виборчих завдань та
функцій.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України додаткові
блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку
податковим агентом, якщо такий дохід не
є заробітною платою та не є винагородою
за цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу ІV
Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших
об'єктів матеріального або
нематеріального майна, що належать
роботодавцю, наданих платнику податку
в безоплатне користування, або
компенсації вартості такого
використання, крім випадків, коли таке
надання зумовлено виконанням
платником податку трудової функції
відповідно до трудового договору
(контракту) чи передбачено нормами
колективного договору або відповідно
до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування,
безоплатно отриманого платником
податку, крім випадків, визначених цим
Кодексом для оподаткування прибутку
підприємств.

Додатково до винятків, передбачених
підпунктом "а" цього підпункту, не
вважаються додатковим благом платника
податку доходи, одержані у формі та
розмірах, що підлягають включенню
роботодавцем до собівартості
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг згідно із розділом III
цього Кодексу, а також кошти, вартість
послуг, проживання, проїзду,
харчування, спортивного одягу,
аксесуарів, взуття та інвентарю,
колясок для інвалідів, у тому числі які
призначені для участі інвалідів в
фізкультурно-реабілітаційних та
спортивних заходах, лікарських та
медико-відновлюваних засобів та інших
доходів, наданих (виплачених) платнику
податку - учаснику спортивних (крім
професійного спорту),
фізкультурно-оздоровчих заходів,
заходів з фізкультурно-оздоровчої
діяльності та фізкультурно-спортивної
реабілітації, що фінансуються з
бюджету та/або бюджетними
організаціями, іншими неприбутковими
організаціями, внесеними до Реєстру
неприбуткових організацій та установ
на дату надання таких коштів.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
залізничний транспорт" трудові
відносини працівників залізничного
транспорту загального користування
регулюються на підставі Кодексу
законів про працю України, положення
"Про дисципліну працівників
залізничного транспорту України",
іншими актами законодавства України
про працю.

Особливості умов праці,
соціально-побутового і житлового
забезпечення, режиму робочого часу та
часу відпочинку окремих категорій
працівників залізничного транспорту
загального користування, робота яких
безпосередньо пов'язана з рухом
поїздів, встановлюється Укрзалізницею
згідно з чинним законодавством за
погодженням з галузевими профспілками
(накази, розпорядження).

Наказом Укрзалізниці від 13.12.2011 № 648-Ц,
та наказом ДП "Одеська залізниця" від
26.12.2011 № 814/Н, з метою встановлення
єдиної нормативної бази під час
службових поїздок працівниками
залізничного транспорту, забезпечення
єдиних методологічних засад обліку
витрат на відрядження та перехід на
оплату проїзду працівників
залізничного транспорту в службових
цілях грошовими коштами з 01.01.2012
відмінено видачу та оформлення проїзду
у внутрішньому та міжнародному
сполученні за службовими
транспортними вимогами форм 1,2,3,6-А, у
тому числі платними, службовими
посвідченнями "відкритий лист",
маршрутними листами, за винятком
службових квитків ОСЗ, транспортних
вимог та приміських квитків для
проїзду за особливими потребами до
галузевої угоди та колективних
договорів, у тому числі осіб,
нагороджених знаком "Почесний
залізничник".

Згідно п. 2 наказу Корсунської
дистанції колії від 30.12.2011 № 381, оплата
проїзду працівникам Корсунської
дистанції колії за службовими
потребами проводиться на підставі
Порядку оплати проїзду працівників
залізничного за службовими потребами у
внутрішньому та міжнародному
сполученні, затвердженого наказом
начальника Одеської залізниці від
26.12.2011 № 814/Н.

Відповідно до п. 4.6 колективного
договору, зареєстрованого під №21 в
управлінні праці та соціального
захисту населення
Корсунь-Шевченківської районної
державної адміністрації від 21.04.2011,
прийнятого конференцією трудового
колективу Корсунської дистанції колії
16 лютого 2011 року відшкодування витрат
працівникам, постійна робота яких має
роз'їзний характер, а також при
службових поїздках в межах ділянки
обслуговування проводиться у
відповідності з додатком № 8 до
колективної угоди Корсунської
дистанції колії на 2011-2015рр. Службові
поїздки працівників, постійна робота
яких має роз'їзний характер, вважаються
відрядженнями, при цьому зберігається
діючий порядок виплат за роз'їзний
характер робіт.

Підтвердженням фактичного знаходження
працівників у таких відрядженнях є
відомості обліку роз'їзних за формою
ФРУ-12, яка передбачена положенням про
порядок і умови відшкодування витрат
працівникам залізничного транспорту,
робота яких постійно проходить в
дорозі або має роз'їзний характер, а
також при службових поїздках в межах
обслуговуваних дільниць, в тому числі
при роз'їздах за межі України
затвердженого наказом.

Працівник залізниці перебуваючи в
службовій поїздці, виконує свої прямі
трудові обов'язки, відповідно
відшкодування витрат за проїзд
працівникам до місця виконання робіт
(службового завдання) і в зворотному
напрямку не може вважатися додатковим
благом, і на таке відшкодування не
нараховується податок на доходи
фізичних осіб, оскільки це не є дохід
працівника, а його власні кошти,
отримані як заробітна плата, з якої вже
вирахувано податок на дохід.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи статті 2 КАС України,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення слід визнати
протиправними та скасувати повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області від 09.04.2014 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку з доходів
найманих працівників в розмірі 2578 грн.
29 коп., в тому числі за основним
платежем - 1654 грн. 63 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 923 грн. 66 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь державного підприємства
"Одеська залізниця" (65023, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний
код 01071315) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
26.05.2014.