Справа № 9101/94521/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2013 р.справа № 2а-0870/12261/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.

при секретарі судового засідання:
Кязимовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромвентиляція» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року по справі № 2а-0870/12261/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромвентиляція»
до Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправними
дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрпромвентиляція»
звернулось до Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, в якому, просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 19.08.2011 року
№/12079, прийняте Державною
податковою інспекцією в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя з урахуванням рішення
Державної податкової адміністрації
Запорізької області, прийнятого за
розглядом первинної скарги від 21.10.2011
року № 4699/10/25-020.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року по справі № 2а-0870/12261/11 у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромвентиляція» було відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрпромвентиляція»
не відображено у податковому обліку за
відповідний період податкових
зобов`язань з податку на додану
вартість, які виникли внаслідок
здійснення господарських операцій з
постачання товарів до Відкритого
акціонерного товариства «Український
графіт». За таких обставин підстав для
скасування податкового
повідомлення-рішення №/12079 від
19.08.2011 року з урахуванням його змін
рішенням Державної податкової
адміністрації в Запорізькій області
про результати розгляду первинної
скарги від 21.10.2011 року за № 4699/10/25-020 не
вбачається.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ
«Укрпромвентиляція» подано апеляційну
скаргу, згідно якої скаржник просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 30
січня 2013 по справі № 2а-0870/12261/11, як таку
що не відповідає фактичним обставинам
справи та винесена з порушенням норм
матеріального права.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання представники
сторін не з'явились. Позивач надіслав
телеграму, в якій просив відкласти
розгляд справи, у зв`язку з хворобою
представника Дерев`янко І.О., проте
жодних доказів хвороби свого
представника позивач не надав.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, виходячи з розуміння ч. 4
ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове
засідання представників сторін
апеляційної скарги не перешкоджає
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромвентиляція»
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрпромвентиляція»
зареєстроване 05.04.2005 року у виконавчому
комітеті Запорізької міської ради,
свідоцтво про державну реєстрацію від
05.04.2005 року № 207180, ідентифікаційний код
юридичної особи 33471657, місцезнаходження
юридичної особи: 69035, Запорізька
область, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна,
1.

ТОВ «Укрпромвентиляція» взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби 20.04.2005 року за №912К та
зареєстровано як платник податку на
додану вартість (індивідуальний
податковий номер платника ПДВ 17).

05.07.2011 року працівниками ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя була проведена
документальна планова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання ТОВ
«Укрпромвентиляція» вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2008 року по
31.03.2011 року.

За результатами проведеної перевірки
складено Акт №230/23-508/33471657 від 05.07.2011
року «Про результати документальної
планової виїзної перевірки Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Укрпромвентиляція» (код за ) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2008 року по 31.03.2011 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2008
року по 31.03.2011 року».

З даного Акту
вбачається, що за результатами
проведеної документальної планової
виїзної перевірки ТОВ
«Укрпромвентиляція» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства встановлено порушення: 1.
п.1.6 ст. 1, п.п. 7.3.1 п.7.3, п.п.7.8.1 п.7.8 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР із
змінами та доповненнями, п.п. 14.1.79 п.14.1
ст. 14, п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на додану
вартість в період, що перевірявся, на
загальну суму 108 695, 00 грн., у тому числі
за листопад 2010 року на суму 1446, 00 грн.,
лютий 2011 року 107 249, 00 грн., 2. п.п.6.3.2 п.6.3,
ст. 6, п.19.2 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» №889-IV
від 22.05.2003 року із змінами та
доповненнями, що призвело до заниження
податку у сумі 1280, 06 грн.

На підставі Акту перевірки №
230/23-508/33471657 від 05.07.2011 року відповідачем
відносно ТОВ «Укрпромвентиляція» було
винесено податкове
повідомлення-рішення № /12079
від 19.08.2011 року.

Вказаним податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя визначило ТОВ
«Укрпромвентиляція» податкове
зобов`язання за платежем: податок на
додану вартість у сумі 109 419, 00 грн., з
яких 108 695, 00 грн. - основного платежу та
724, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням №/12079 від
19.08.2011 року, 30.08.2011 року позивач
звернувся зі скаргою до Державної
податкової адміністрації у
Запорізькій області.

21.10.2011 року Державною податковою
адміністрацією в Запорізькій області
було прийнято рішення про результати
розгляду первинної скарги, відповідно
до якого встановлено, що ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя при прийнятті податкового
повідомлення-рішення неправомірно
застосована штрафна (фінансова)
санкція у розмірі 50 відсотків від суми
нарахованого податкового зобов`язання
за листопад 2010 року, замість 25
відсотків. За таких обставин Державна
податкова адміністрація в Запорізькій
області скасувала податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Орджонікідзевскому районі м. Запоріжжя
від 19.08.2011 року № /12019 в частині
зайво застосованої штрафної
фінансової санкції у розмірі 361, 25 грн. в
іншій частині податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Суд дослідивши податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя № від 03.11.2011 року, яким
ТОВ «Укрпромвентиляція» збільшено
грошове зобов`язання за платежем:
податок на додану вартість у сумі 109 057,
50 грн. (з яких 108 695, 00 грн. - основного
платежу та 362, 50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій), а також Податкові
декларації з податку на додану
вартість подані позивачем до ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя за 11 місяць 2010 року та за 02
місяць 2011 року з Розшифровками
податкових зобов`язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів. Також,
судом досліджено Податкову декларацію
з податку на додану вартість (звітну)
за 06 місяців 2011 року, Розрахунок
коригування сум податку на додану
вартість до податкової декларації з
податку на додану вартість (Д1) за
звітний період 06 місяців 2011 року,
квитанцію №2 про направлення вказаних
документів до районного рівня
Державної податкової адміністрації
України 19.07.2011 в 15 год. 19 хв.

Як вбачається з Податкової декларації
з податку на додану вартість (звітну) за
06 місяців 2011 року у рядку «Звітний»
(податковий) період, за який
виправляються помилки» - дані відсутні,
а податкова декларація подана як
звітна. Згідно цієї декларації
позивача: усього податкових
зобов`язань з податку на додану
вартість визначено 114246, 00 грн.; сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку відємного
значення попереднього звітного
періоду позивачем визначено у розмірі
9096 грн. 00 коп.

Жодних доказів про сплату взятих
платником податків податкових
зобов`язань до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.07.2011 року позивачем було здійснено
коригування сум податку на додану
вартість, тобто після складання Акту
перевірки № 230/23-508/33471657 від 05.07.2011 року
та лише за лютий 2011 року.

Проте, суд зазначає, що суми заниження
податкового зобов`язання з податку на
додану вартість за листопад 2010 року
становлять 1446, 00 грн. та за лютий 2011 року
- 107 249, 00 грн., суттєво відрізняються від
суми скоригованого податкового
зобов`язання.

Згідно Додатку №13 до акту перевірки
№230/23-508/33471657 від 05.07.2011 у періоді, який
перевірявся між ВАТ «Укрграфіт» та ТОВ
«Укрпромвентиляція» було укладено
договори: №804/05473/27 від 10.09.2010, №804/03059/27
від 14.12.2010, №804/12848/27 від 20.01.2011, №804/12974/27
від 04.02.2011, №804/18690/27 від 25.01.2011,
№3102-1/11/804/18715/27 від 31.01.2011.

На виконання вищезазначених договорів,
позивачем було відвантажено продукцію,
про що було виписано податкові
накладні, проте відображення вказаних
операцій у податковій звітності
позивачем не доведено.

Окрім того, на виконання ухвали суду
першої інстанції від 29.12.2011 року,
позивачем не було надано документи
внутрішнього бухгалтерського обліку
та інші докази про здійснення операцій,
оподаткування яких є предметом спору.

Згідно з ч.8 ст.19 Господарського
кодексу України усі суб'єкти
господарювання, відокремлені
підрозділи юридичних осіб, виділені на
окремий баланс, зобов'язані вести
первинний (оперативний) облік
результатів своєї роботи, складати та
подавати відповідно до вимог закону
статистичну інформацію та інші дані,
визначені законом, а також вести (крім
громадян України, іноземців та осіб без
громадянства, які провадять
господарську діяльність і
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці) бухгалтерський облік та
подавати фінансову звітність згідно із
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Також, з приписів п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України вбачається, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платниками
податків вносяться відповідні зміни до
податкової звітності у порядку,
визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», затвердженого 25.11.2011 наказом
Міністерства фінансів України №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 за №1490/20228,
платник податку самостійно обчислює
суму податкового зобов'язання, яку
зазначає в податковій звітності. Дані,
наведені в податковій звітності, мають
відповідати даним бухгалтерського та
податкового обліку платника.

Пунктом 50.1 ст.50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені. Платник податків,
який самостійно виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку. Якщо після подачі
декларації за звітний період платник
податків подає нову декларацію з
виправленими показниками до
закінчення граничного строку подання
декларації за такий самий звітний
період, то штрафи, визначені у цьому
пункті, не застосовуються.

Згідно з п.50.2 ст.50 Податкового кодексу
України зазначено, що платник податків
під час проведення документальних
планових та позапланових виїзних
перевірок не має права подавати
уточнюючі розрахунки до поданих ним
раніше податкових декларацій за
будь-який звітний (податковий) період з
відповідного податку і збору, який
перевіряється контролюючим органом. Це
правило не поширюється на випадки,
встановлені статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.50.3 ст.50 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податків подає уточнюючий розрахунок
до податкової декларації, поданої за
період, що перевірявся, відповідний
контролюючий орган має право на
проведення позапланової перевірки
платника податків за відповідний
період.

За таких обставин, надані до суду і
досліджені первинні документи
підтверджують відсутність
відображення у податковому обліку за
відповідний період податкових
зобов`язань з податку на додану
вартість (у листопаді 2010 року 1446, 00 грн.,
у лютому 2011 року 107 249, 00 грн.), які
виникли внаслідок здійснення
господарських операцій з постачання
товарів до ВАТ «Український графіт».

Подача 19.07.2011 року Розрахунку
коригування сум податку на додану
вартість до податкової декларації з
податку на додану вартість (Д1) за
звітний період 06 місяців 2011 року
здійснена позивачем після складання
Акту перевірки №230/23-508/33471657 від 05.07.2011, а
отже не спростовує факту
правопорушення з його боку.

Як вбачається з п.п.«а» п.185.1 ст.185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

У пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» зазначено,
що податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Урпромвентиляція» надало як до
перевірки відповідача, так і до суду
податкові накладні про постачання
товарів до ВАТ «Український графіт».

Пунктом 1.6 ст.1 Закону України «Про
податок на додану вартість»
встановлено, що податкове зобов'язання
це загальна сума податку, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а в разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти дата їх оприбуткування в
касі платника податку, а при
відсутності такої дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Підпунктом 7.8.1. п.7.8. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що податковим періодом є
один календарний місяць.

Як вбачається з п.33.3 ст.33 Податкового
кодексу України базовий податковий
(звітний) період це період, за який
платник податків зобов`язаний
здійснювати розрахунки податків,
подавати податкові декларації (звіти,
розрахунки) та сплачувати до бюджету
суми податків та зборів, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, коли
контролюючий орган зобов`язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов`язання платника податку.

Таким чином, суми податку на додану
вартість, зазначені у податкових
накладних, виписаних позивачем при
відпуску товарів до ВАТ «Український
графіт» мали бути задекларовані
позивачем як податкові зобов`язання у
відповідний податковий період.
Зокрема, до складу реєстрів виданих
податкових накладних ТОВ
«Укрпромвентиляція» включено податку
на додану вартість за операціями з ВАТ
«Український графіт» у листопаді 2010
року на суму 1446, 00 грн., у лютому 2011 року
на суму 107 249, 00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.19 Господарського
кодексу України держава здійснює
контроль і нагляд за господарською
діяльністю суб'єктів господарювання у
таких сферах: збереження та витрачання
коштів і матеріальних цінностей
суб'єктами господарських відносин за
станом і достовірністю
бухгалтерського обліку та звітності.

Також, відповідно до п.п.20.1.27 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право визначати у визначених цим
Кодексом випадках суми податкових та
грошових зобов`язань платників
податків.

Згідно п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов`язаний самостійно визначити суму
грошових зобов`язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від`ємного значення
об`єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З вищенаведеного, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
самостійного визначення відповідачем
суми грошових зобов'язань позивачу з
податку на додану вартість.

Щодо правомірності нарахування ДПІ у
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя штрафних (фінансових)
санкцій при прийнятті податкових
повідомлень-рішень, які є предметом
спору у справі, суд зазначає наступне.

У п.7 підрозділу 10 розділу ХХ
«Перехідних положень» Податкового
кодексу України зазначено, що штрафні
санкції за порушення податкового
законодавства за період з 1 січня по 30
червня 2011 року застосовуються у
розмірі не більше 1 гривні за кожне
порушення.

Проте п.11 підрозділу 10 розділу ХХ
«Перехідних положень» Податкового
кодексу України визначено, що штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) за
наслідками перевірок, які здійснюються
контролюючими органами,
застосовуються у розмірах,
передбачених законом, чинним на день
прийняття рішень щодо застосування
таких штрафних (фінансових) санкцій (з
урахуванням норм пункту 7 цього
підрозділу).

Отже, податкові
повідомлення-рішення № /12079 від
19.08.2011 року та № від 03.11.2011 року
прийняті ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя вже після 06.08.2011
року, тобто після набрання чинності
Законом України від 07.07.2011 №3609-VI «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України».

На день прийняття стосовно позивача
штрафних (фінансових) санкцій діяла
норма, передбачена п.123.1 ст.123
Податкового кодексу України,
відповідно до якої, у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов`язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції доходить висновку, що
постанова суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні усіх обставин справи в їх
сукупності. Судом вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм матеріального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та застосування ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромвентиляція» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року по справі № 2а-0870/12261/11 - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року по справі № 2а-0870/12261/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай