Справа № 825/1488/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1488/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

представника позивача
Ольховик Я.В.,

представника відповідача
Сенченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради до Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради з позовом
до Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення штрафу від 17
квітня 2014 року по ВП № 34261485.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржувана постанова, не відповідає
закону, оскільки прийнята на підставі
ст. 89 Закону України «Про виконавче
провадження», що передбачає
відповідальність за невиконання
рішення суду без поважних причин.
Проте, позивачем постанова суду
виконана частково, оскільки відсутнє
належне додаткове фінансове
забезпечення, що на думку позивача, є
поважною причиною для невиконання
рішення суду у встановлений державним
виконавцем строк.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав заперечення, в яких зазначив, що
відповідач діяв в межах наданих йому
повноважень відповідно до вимог
діючого законодавства. В провадженні
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області знаходиться виконавчий лист
Новозаводського районного суду м.
Чернігова № 2-а-5156/11 від 10.09.2012 року. У
зв'язку з невиконанням рішення суду,
керуючись ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження», державним
виконавцем винесено постанову про
накладення штрафу на боржника у
розмірі 680 грн.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Новозаводським
районним судом м. Чернігова 10.09.2012 року
видано виконавчий лист № 2-а-5156/11, яким
позивача зобов'язано провести ОСОБА_3
перерахунок і виплату щорічної
грошової допомоги до 5 травня за
2011 рік, як інваліду війни 2 групи, згідно
ст. 13 ЗУ « Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», з
урахуванням вже виплаченої допомоги до
5 травня.

На підставі виконавчого листа та заяви
стягувача, керуючись статтями 17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження», старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області 13.09.2012 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, якою позивачу
встановлено строк до 20.09.2012 року, для
добровільного виконання рішення суду.

Листом від 19.09.2012 року № 8190/06 Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради повідомило про часткове виконання
рішення суду в частині нарахування
допомоги. До виплати гр. ОСОБА_3
підлягає 5532,00 гри. Також повідомлено
про неможливість виконання рішення
суду в частині виплати допомоги в
зв'язку з відсутністю коштів на
рахунках та в зв'язку з тим, що бюджетні
призначення на забезпечення виконання
судових рішень за програмами
соціального захисту ветеранів війни у
Державному бюджеті на 2012 рік не
передбачені, видатки на зазначені цілі
не затверджувались у кошторисах
розпорядників бюджетних коштів. На
розрахунковому рахунку № 0825
кошторисні призначення по КПКВ 2501150
«Щорічна разова грошова допомога до 5
травня» відсутні.

12.10.2012 року виконавче провадження було
закінчено відповідно до п. 11 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з неможливістю
виконання рішення суду без участі
боржника.

Постанова про закінчення виконавчого
провадження була оскаржена стягувачем
до Новозаводського районного суду м.
Чернігова.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 13.11.2012 року по
справі № 2515/13200/2012 визнано незаконною
та скасовано постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про закінчення
виконавчого провадження ВП № 24261485 від
12.10.2012 року.

02.04.2014 року виконавче провадження
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» було
відновлено, копії постанови про
відновлення провадження направлено
сторонам виконавчого провадження до
відома та виконання.

Листом від 03.04.2014 року № 2867/14 боржником
повідомлено про неможливість
виконання рішення суду в зв'язку з
відсутністю коштів призначених для
даного виду виплат.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно з законом.

Стаття 75 вищевказаного Закону
передбачає, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У зв'язку з невиконанням рішення суду
без поважних причин в наданий
державним виконавцем строк, 17.04.2014 року,
керуючись ст.ст. 5, 89 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем винесено постанову про
накладення штрафу на боржника у
розмірі 680 грн.

При вирішенні даної справи суд
враховує, що позивачем не надано суду
доказів щодо надання відповідачу
будь-яких документів, на підставі яких
відповідач мав би можливість надати
оцінку поважності причин невиконання
судового рішення.

Суд зазначає, що реалізація особою
права, пов'язаного з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органа державної влади на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань судом не приймається до
уваги. У справі «Кечко проти України»
(Заява № 63134/00, рішення від 8 листопада
2005 року) Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

А також суд вважає за доцільне звернути
увагу на те, що реалізація особою права,
що пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, таким чином
посилання суб'єктів владних
повноважень на відсутність коштів, як
на причину невиконання своїх
зобов'язань, судом до уваги не
приймається.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
враховує, що відповідно до ст. 124
Конституції України рішення суду
ухвалюється іменем України та є
обов'язковим для виконання.

Суд бере до уваги, що обов'язкове
виконання рішення суду, в тому числі,
суб'єктами наділеними владними
повноваженнями, покладається також
конвенцією «Про захист прав та свобод
людини», яка ратифікована Законом
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її
положення є обов'язковими для
виконання Україною. Стаття 6 вказаної
Конвенції гарантує неухильність
виконання рішення суду громадянами,
юридичними особами та всіма органами
влади України. Тобто, рішення суду, яке
набрало законної сили повинно бути
виконане, а інші обставини щодо його
невиконання суперечать основним
принципам права і до уваги судом не
беруться. У протилежному випадку буде
мати місце порушення принципу
юридичної визначеності, що є одним із
базових складових принципу
верховенства права, визнаного Україною
як на рівні Конституції, так і шляхом
ратифікації Європейської Конвенції з
прав людини.

Варто відмітити, що відсутність
грошових коштів для їх виплати може
бути підставою для відстрочки або
розстрочки виконання судового рішення
на підставі статті 36 Закону України
«Про виконавче провадження», проте не є
підставою для ухилення від виконання
судового рішення.

Таким чином, надавши правову оцінку
всім обставинам справи, які знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання, доводяться як матеріалами
справи так і поясненнями представника
відповідача, якими повністю доведено,
що оскаржувана позивачем постанова є
правомірною та прийнята на підставі
Закону України «Про виконавче
провадження», з дотримання всіх вимог,
встановлених даним
нормативно-правовим актом, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 122, 158-163, 167, 181, 255, 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць