Справа № 810/1320/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року м. Київ
810/1320/14

16:16

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції

Київської області

про визнання протиправним і
скасування рішення,

зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_2 з позовом до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Ужвенка Валерія
Миколайовича про визнання
протиправним і скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Ужвенка Валерія Миколайовича від 14.02.2014
№ 10933557 про відмову у державній
реєстрації прав і їх обтяжень,
зобов'язання Реєстраційну службу
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
здійснити реєстрацію за ОСОБА_2 права
власності на садовий будинок, що
розташований у Садівницькому
товаристві «ЕКОЛОГ» за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11.01.2014 звернувся до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
із заявою про реєстрацію прав і їх
обмежень на новозбудований садовий
будинок і подав необхідні документи.
28.01.2014 державним реєстратором прийнято
рішення про зупинення розгляду заяви
позивача у зв'язку з відсутністю деяких
документів, зокрема документу про
присвоєння поштової адреси об'єкта
нерухомого майна, а також у зв'язку з
тим, що в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації не вказано
договір купівлі-продажу земельної
ділянки. Як стверджує позивач 14.02.2014 ним
подано усі необхідні документи і в той
же день із сайту Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно йому
стало відомо про прийняття державним
реєстратором прав на нерухоме майно
рішення про відмову у державній
реєстрації прав на садовий будинок. На
думку позивача спірне рішення прийнято
безпідставно, підлягає скасуванню, а
відповідача слід зобов'язати
зареєструвати право власності на
садовий будинок за позивачем.

В ході судового розгляду суд за згодою
позивача визначив належним
відповідачем Реєстраційну службу
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
та прийняв заяву про уточнення пункту 3
позовної заяви, в якій позивач просив
суд зобов'язати Реєстраційну службу
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
вирішити питання щодо реєстрації за
ОСОБА_2 права власності на садовий
будинок, що розташований у
Садівницькому товаристві «ЕКОЛОГ» за
адресою: АДРЕСА_1.

Уповноважені представники відповідача
у судові засідання 26.03.2014 та 01.04.2014 не
з'являлись. Від відповідача до суду
надійшло клопотання від 28.03.2014 №
243/02.03-06, в якому відповідач просить суд
здійснювати розгляд справи без участі
представників Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області.

Крім того, від відповідача до суду
надійшли письмові заперечення на
адміністративний позов, які підписані
начальником Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції, в яких відповідач
позову не визнав і зазначив, що на
виконання рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав і їх обтяжень, позивачем подано
нову редакцію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, в
якій у блоці 11-1 виправлено дописки, які
були здійснені кульковою ручкою. Проте,
як зазначає відповідач, позивачем було
усунуто причини зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у неповному обсязі.
Зокрема, документом який посвідчує
право власності на земельну ділянку,
залишився витяг з Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно,
замість договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.06.2013 № 1780. У
зв'язку з цим було прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень. Таким чином, відповідач
вважає спірне рішення таким, що
прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 11.01.2014 ОСОБА_2
звернувся до Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
із заявою про державну реєстрацію прав
на нерухоме майно і їх обтяжень на
новозбудований будинок у
Садівницькому товаристві «ЕКОЛОГ» за
адресою АДРЕСА_1. Разом із заявою
позивачем подано відповідні документи.

28.01.2014 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
прийнято рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень № 10382004.

Відповідно до зазначеного рішення
підставою його прийняття є: неподання
усіх необхідних документів. Зокрема,
документу про присвоєння поштової
адреси об'єкта нерухомого майна,
виданого органом місцевого
самоврядування; в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації від
04.09.2013 КС 92 у розділі 11-1 не вказано
договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 17.06.2013 № 1780.

Позивачем на виконання зазначеного
рішення подано довідку про присвоєну
поштову адресу об'єкта нерухомого
майна від 11.02.2014, список членів СТ
«ЕКОЛОГ» від 11.02.2014, декларацію про
готовність об'єкта нерухомого майна до
експлуатації від 04.09.2013 КС 92.

14.02.2014 державним реєстратором
Реєстраційної служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, відповідно до якого
позивачу відмовлено у державній
реєстрації права приватної власності
на садовий будинок, що розташований за
адресою Київська область,
Васильківський район, Іванковичівська
сільська рада, садове товариство
«ЕКОЛОГ», кадастровий номер земельної
ділянки :02:005:0019.

Як зазначено у рішенні, підставою його
прийняття є наявність запису в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 04.09.2013 КС 92 у
блоці 11-1 «Інформація про документ, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
суперфіцію» - Витяг з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності серії ЕАА №
327840, який підтверджує реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку є
договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 17.06.2013 № 1780, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
нотаріального округу ОСОБА_5

Не погоджуючись із прийнятим державним
реєстратором рішенням, позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 2 Закону України від
01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 4
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном;

3) інші речові права відповідно до
закону;

4) податкова застава, предметом якої
є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини третьої статті 4
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» право
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини)
може бути зареєстровано незалежно від
того, чи зареєстровано право власності
на земельну ділянку, на якій вони
розташовані.

Згідно з частиною другою статті 9
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до
них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо
об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна під час
проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

8-1) під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки,
копії документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства,
установи та організації, до яких
надійшов запит, зобов'язані
безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом
трьох робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів,
що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права
та/або їх обтяження.

Згідно з пунктом 1 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №
868, новозбудований об'єкт - завершений
будівництвом об'єкт нерухомого майна,
державна реєстрація права власності на
який проводиться вперше.

Відповідно до пункту 49 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень у разі проведення
державної реєстрації права власності з
видачею свідоцтва на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заінтересованою особою є
замовник будівництва, крім випадків,
передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації
права власності з видачею свідоцтва на
новозбудований об'єкт нерухомого майна
заявник подає:

документ, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
земельну ділянку;

документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
індивідуального (садибного) житлового
будинку, садового, дачного будинку,
господарської (присадибної) будівлі та
споруди, прибудови до них, побудованих
до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на
об'єкт нерухомого майна;

технічний паспорт на об'єкт нерухомого
майна;

документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності на такий об'єкт
нерухомого майна, заявник не подає.

Як було зазначено судом, підставою для
відмови у реєстрації за позивачем
права власності на садовий будинок
згідно з спірним рішенням була
наявність запису в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації у
блоці 11-1 витяг з Державного реєстру
прав на нерухоме майно замість
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 17.06.2013 № 1780.

Суд звертає увагу, що правові положення
щодо декларації про прийняття об'єкта
нерухомого майна в експлуатацію
наведені в Законі України від 17.02.2011 №
3038-IV «Про регулювання містобудівної
діяльності».

Відповідно до частини першої статті 39
Закону України від 17.02.2011 № 3038-IV «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та
об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
поданої замовником декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно з частиною четвертою статті 39
Закону України від 17.02.2011 № 3038-IV «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття рішення про реєстрацію
(повернення) декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, видачу
(відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
або видачі сертифіката (частина п'ята
статті 39 Закону України від 17.02.2011 №
3038-IV «Про регулювання містобудівної
діяльності»).

Відповідно до частини шостої статті 39
Закону України від 17.02.2011 № 3038-IV «Про
регулювання містобудівної діяльності»
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена
з порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Згідно з частиною дев'ятою статті 39
Закону України від 17.02.2011 № 3038-IV «Про
регулювання містобудівної діяльності»
зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
або сертифікат є підставою для
укладення договорів про постачання на
прийнятий в експлуатацію об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії, включення даних про
такий об'єкт до державної
статистичної звітності та оформлення
права власності на нього.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із наданих позивачем, а
також відповідачем копій Декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
садового будинку за адресою Київська
область, Васильківський район,
Іванковичівська сільська рада, садове
товариство «ЕКОЛОГ», на ній міститься
штамп Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області «Зареєстровано»
04.09.2013 № КС 92, міститься підпис і
прізвище посадової особи.

Таким чином, подана позивачем
декларація зареєстрована належним
чином, а отже визнана такою, що
відповідає вимогам чинного
законодавства уповноваженим державним
органом і є підставою для оформлення
права власності на новозбудований
об'єкт.

При цьому, зазначення у декларації
замість договору купівлі-продажу
земельної ділянки витяг з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності серії ЕАА
№ 327840 не є підставою для відмови у
реєстрації прав та їх обтяжень,
оскільки як вже було зазначено судом,
відповідно пункту 49 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації прав власності на
новозбудований об'єкт нерухомого майна
необхідно подати документ, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на земельну
ділянку та документ, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта. Судом
встановлено, що позивачем при
зверненні до відповідача серед
переліку документів було надано
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, серія та номер: 1780, виданий
17.06.2013, видавник: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, що підтверджується
даними картки прийому заяви № 9846301,
тобто, документ, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на земельну ділянку.

Навіть враховуючи ту обставину, що у
декларації у графі «Інформація про
документ, що посвідчує право власності
чи користування земельною ділянкою,
або договір суперфіцію» вказано витяг
з Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно, слід зазначити, що у
даному витязі у графі «підстави
виникнення прав власності» зазначено
саме договір купівлі-продажу, серія та
номер: 1780, виданий 17.06.2013, видавник
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
Отже, державний реєстратор зі змісту
тих документів, які були надані
позивачем міг пересвідчитись, що усі
вони наявні і їх достатньо для
вчинення реєстраційної дії.

Тому, посилання державного реєстратора
на те, що у блоці 11-1 зазначеної
декларації «Інформація про документ,
що посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договір суперфіцію» повинно бути
зазначено договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.06.2013 № 1780 є
безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки вимог про відшкодування
судових витрат позивач не заявляв,
судові витрати стягненню на користь
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71,
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Реєстраційної служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
від 14.02.2014 № 10933557.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області у
встановленому законом порядку
розглянути питання щодо реєстрації за
ОСОБА_2 права власності на садовий
будинок, що розташований у
садівницькому товаристві «ЕКОЛОГ» за
адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 07 квітня 2014
р.