Справа № 814/4501/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4501/13-а

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області до
Приватного підприємства «Сальватера»
про стягнення фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Головне управління
(далі ГУ) Міндоходів у Миколаївській
області, яке є правонаступником
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Миколаївській області,
звернулося до суду з адміністративним
позовом Приватного підприємства (далі
ПП) «Сальватера» про стягнення
фінансових санкцій в сумі 23 215,80 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ Міндоходів у
Миколаївській області ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ГУ Міндоходів у
Миколаївській області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

22 квітня 2013 року, в зв'язку з виявленим в
ході перевірки фактом порушення
відповідачем ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», позивач, на
підставі абз.5 ч.2 ст. 17 вказаного Закону,
прийняло рішення №140136/02-21 про
застосування до відповідача
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
сумі 1 700 грн. - за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями без наявності
ліцензії на такий вид діяльності.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що штраф не є податковим
боргом, тому у позивача відсутні
підстави звертатися до суду з позовом
про стягнення сум, які не є податковим
боргом.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового кодексу України,
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

В апеляційній скарзі позовом ГУ
Міндоходів у Миколаївській області
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з задоволенням позовних
вимог у повному обсязі, оскільки
відповідачем порушено ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» за
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії на
такий вид діяльності, тому ПП
«Сальватера» зобов'язано сплатити
фінансові санкції у вигляді штрафу в
сумі 1 700 грн.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 191.1.11 п.191.1 ст. 191
Податкового кодексу органи державної
податкової служби здійснюють контроль
у сфері виробництва, обігу та
реалізації підакцизних товарів.

Згідно пп.191.1.33 п.191.1 ст. 191 Податкового
кодексу органи державної податкової
служби забезпечують визначення в
установлених цим Кодексом випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цим Кодексом та законами
України, за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Підпунктом 62.1.3 п.62.1 ст. 62 Податкового
кодексу України передбачено, що одним
із способів здійснення податкового
контролю є проведення перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» рішення про
стягнення штрафів, передбачених ч.2
цієї статті, приймаються органами
державної податкової служби та/або
органом, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

Слід зазначити, що ч.4 ст. 17 вказаного
Закону набула такого змісту після
внесення до неї змін Законом України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України». До 01 січня 2011 року Закон
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» не
уповноважував органи державної
податкової служби приймати рішення про
стягнення штрафів.

Згідно пп.14.1.265 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України штрафна санкція
(фінансова санкція, штраф) - плата у
вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності».

Штрафна санкція, відповідно до пп.14.1.39
п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України,
є грошовим зобов'язанням платника
податків.

Згідно п.113.3 ст. 113 Податкового кодексу
України, штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) за порушення норм законів з
питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, якщо згідно з податковим
та іншим законодавством особою,
відповідальною за застосування
штрафних (фінансових) санкцій, є
контролюючий орган.

Пунктом 58.1 ст. 58 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до ст.
54 цього Кодексу, такий контролюючий
орган надсилає (вручає) платнику
податків податкове
повідомлення-рішення. Форма та порядок
надіслання податкового
повідомлення-рішення і розрахунку
грошового зобов'язання визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п116.1 ст. 116 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові
повідомлення-рішення.

Таким чинок, колегія суддів вважає, що
притягнення платника податків до
відповідальності за податкове
правопорушення здійснюється шляхом
надіслання (вручення) такому платнику
податків податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.2.2 розділу ІІ Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків
(затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28 листопада 2012
року №1236), за порушення норм іншого
(крім податкового) законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, відповідний
структурний підрозділ органу
державної податкової служби складає
податкове повідомлення-рішення за
формою «С» (додаток 10).

Слід зазначити, що рішення ГУ
Міндоходів у Миколаївській області 22
квітня 2013 року №140136/02-21 про
застосування фінансових санкцій до ПП
«Сальватера» не є податковим
повідомленням-рішенням.

Крім того, норми Податкового кодексу
України не передбачають права органу
державної податкової служби приймати
рішення про стягнення штрафу у
будь-якій іншій формі, крім у формі
податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
форма вищевказаного рішення від 22
квітня 2013 року №140136/02-21 була
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 02 червня 2003 року
№790 «Про затвердження Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

Відповідно п.5.2 ст. 5 Податкового
кодексу України у разі якщо поняття,
терміни, правила та положення інших
актів суперечать поняттям, термінам,
правилам та положенням цього Кодексу,
для регулювання відносин
оподаткування застосовуються поняття,
терміни, правила та положення цього
Кодексу.

Згідно пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Виходячи з всього вищевказаного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог,
оскільки ГУ Міндоходів у Миколаївській
області при застосуванні до
відповідача фінансової
відповідальності за податкове
правопорушення у вигляді штрафу діяло
у спосіб, що не передбачений Податковим
кодексом України, крім того,
застосований штраф не є податковим
боргом, а норми Податкового кодексу
України не передбачають права позивача
звертатися до суду з позовом про
стягнення сум, які не є податковим
боргом.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв