Справа № 1621/2а-1338/11
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.Справа № 1621/2а-1338/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області на ухвалу
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 03.04.2014р. по
справі № 1621/2а-1338/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року до
Новосанжарського районного суду
Полтавської області звернувся із
поданням старший державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Новосанжарського РУЮ про заміну
порядку і способу виконання рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 25.05.2011 року
щодо зобов'язання УПФУ в
Новосанжарському районі здійснити
перерахунок та виплату пенсії
дитині війни, в якій просив змінити
виконання зобов'язання на стягнення
коштів в сумі 502,40 грн., що визначена
у розпорядженні УПФУ в
Новосанжарського районі, ухвалу
суду направити стягувачу для
пред'явлення її останнім до Державної
казначейської служби в порядку
визначеному ст. 3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та відкликати
виконавчий лист з ВДВС
Новосанжарського РУЮ.

Ухвалою Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 03 квітня
2014 року подання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Новосанжарського
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від 25 травня 2011 року справа №
2а-1338/2011, а саме визначено наступний
порядок виконання рішення: стягнути з
Управління Пенсійного фонду України у
Новосанжарського районі Полтавської
області на користь ОСОБА_1 нараховану,
але не виплачену пенсію в сумі 502,40
грн. з 21.07.10 р. по 01.12.10 року з
урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із судовим рішенням,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, в
апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України у
Новосанжарському районі Полтавської
області просить скасувати рішення суду
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає задоволенню, оскаржуване
судове рішення - скасуванню з
прийняттям нового судового рішення про
відмову в задоволенні подання
державного виконавця.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від 25.05.2011 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Новосанжарському районі Полтавської
області здійснити їй перерахунок
пенсії з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 21.08.2010 по 01.12.2010 року
з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2012р.
апеляційну скаргу УПФУ в
Новосанжарському районі Полтавської
залишено без задоволення. Постанову
Новосанжарського районного суду
Полтавської області залишено без змін.

На підставі рішеннь суду видано
Новосанжарським районним судом
Полтавської області 22 травня 2011
року виконавчий лист.

Постановою старшого державного
виконавця відділу ДВС у
Новосанжарському районі Полтавської
області від 27.05.2013р. відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2а-1338/11 від 22.05.2013р

30 січня 2014 року до відділу
надійшло повідомлення від
боржника УПФУ в Новосанжарському
районі, в якому зазначено, що постанова
Новосанжарського районного суду про
проведення перерахунку УПФУ в
Новосанжарському районі виконано в
частині нарахування сум до виплати, а
виплата не проведена у зв'язку з
відсутністю необхідного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду.

На час направлення подання до суду про
заміну порядку і способу виконання
рішення суду в частині виплати
надбавки дитині війни не виконано.

Враховуючи те , що відсутні цільові
асигнування з Державні бюджету України
для проведення зазначених виплат, тому
рішення в частині здійснення виплат
Пенсійним фондом є неможливим , тому
старший виконавець Відділу державної
виконавчої служби Новосанжарського
РУЮ звернувся до суду із заявою про
заміну порядку і способу виконання
рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області .

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 25.05.2011 року
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин старшого виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Новосанжарського РУЮ просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Наведене не враховано судом першої
інстанції при вирішенні питання щодо
зміни способу виконання постанови.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 03 квітня 2014
року підлягає скасуванню з прийняттям
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви старшого виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Новосанжарського РУЮ про зміну порядку
і способу виконання постанови.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, п. 6 ст.
199, ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Новосанжарському районі Полтавської
області задовольнити.

Ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 03 квітня
2014 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення про
відмову в задоволені заяви старшого
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Новосанжарського
РУЮ про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Тацій Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений
19.05.2014 р.