Справа № 9101/189860/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2013 рокусправа № 2а/0808/194/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 03 жовтня 2012 року по справі №
2а/0808/194/2012 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
провизнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Запоріжжя,
згідно якого просив визнати
неправомірними дії посадових осіб УПФУ
в Жовтневому районі м. Запоріжжя, які
виразилися у відмові призначити
позивачу пенсію у зв'язку з досягненням
пенсійного віку згідно ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», а також
визнати за позивачем право на пенсію по
досягненню пенсійного віку,
встановленого ч. 5 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», зобов'язавши
посадових осіб відповідача провести
призначення та розрахунок пенсії
позивачу у відповідності із зазначеною
нормою Закону, з 27.07.2012.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 послався
на порушення відповідачем норм
Конституції України, положень законів
України «Про прокуратуру» та «Про
пенсійне забезпечення» та
безпідставність відмови йому
відповідачем у призначенні пенсії за
віком на підставі ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 03 жовтня 2012 р. у
задоволенні позову відмовлено. В
мотивування постанови суд зазначив, що
оскільки позивач на час звернення за
призначенням пенсії до УПФУ в
Жовтневому районі м. Запоріжжя в
органах прокуратури не працював, то
його вимога про призначення пенсії на
підставі ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» не підлягає задоволенню.
При цьому суд послався на приписи ч. 15
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», згідно якої пенсія,
призначена відповідно до цієї статті, в
період роботи на посадах, які дають
право на призначення пенсії у порядку
та на умовах, передбачених цим Законом,
законами України "Про статус народного
депутата України", "Про наукову і
науково-технічну діяльність", "Про
державну службу", виплачується в
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. (Частина статті 50-1 із
змінами, внесеними згідно із Законом
N107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано
неконституційною згідно з Рішенням
Конституційного Суду N 10-рп/2008 від
22.05.2008) (Частина статті 50-1 в редакції
Закону N 3668-VI від 08.07.2011).

Отже, дану норму Закону суд розуміє
таким чином, що оскільки позивач
звільнився з органів прокуратури у 2000
році за власним бажанням та до часу
звернення в пенсійний фонд (20.07.2012) не
працював в органах прокуратури чи в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України чи на
державній службі, щоб давало йому право
на пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про прокуратуру», відмова
відповідача у призначенні позивачеві
пенсії за віком згідно ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» є
правомірною.

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги та просив
скасувати рішення суду першої
інстанції і задовольнити його позовні
вимоги.

Відповідач, у належний спосіб
повідомлений про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги, в судове
засідання не прибув, що не є перешкодою
судовому розгляду справи згідно ч. 4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши підстави для апеляційного
перегляду, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач ОСОБА_1 працював на
прокурорсько-слідчих посадах в органах
прокуратури 12 років, 00 місяців, 6 днів
та з 12.12.2000 звільнився за власним
бажанням. Крім того, стаж військової
служби позивача в Радянській Армії та
органах комітету Державної безпеки, що
зараховується до стажу роботи в
органах прокуратури згідно ч. 6 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», -
складає 12 років 11 місяців 26 днів,
що підтверджується трудовою книжкою
позивача.

20.07.2012 р. позивач звернувся до
управління пенсійного України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя із
заявою про призначення пенсії за
віком на підставі ч.5 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

07.08.2012 р. на адресу позивача управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя направило лист №
5881/09, в якому позивачеві було роз'яснено
підстави відмови в призначенні пенсії
за віком.

Так, відмовляючи позивачеві в
призначенні пенсії за віком орган
Пенсійного фонду послався на те, що на
час звернення за призначенням пенсії
позивач не працює в органах
прокуратури, проте згідно з п. 7 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
право на пенсію за вислугу років мають
особи, які безпосередньо перед
зверненням за призначенням такої
пенсії працюють в органах прокуратури
чи в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України, а
також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування. Крім цього,
посилаючись на те, що постановою
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 15.08.2011 № 2а-3638/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.08.2012, позивачеві відмовлено у
задоволенні позову про призначення
пенсії за вислугу років згідно із
Законом України «Про прокуратуру»,
відповідач вважає правомірною відмову
позивачеві у призначенні пенсії за
віком, передбаченим ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

На час звернення за призначенням
пенсії до УПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя ОСОБА_1 не працював. Остання
займана посада, з якої позивач
звільнився за власним бажанням 23.05.2011 -
директор ПП "Юридичної фірми "Франтал".

Вирішуючи апеляційну скаргу, колегія
суддів звертає увагу на те, що у заяві
від 20.07.2012 до УПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя позивач просив призначити
йому пенсію за віком, який передбачений
ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (в редакції на 01.09.2011) та
виплачувати її з дня звернення.

Проте, відмовляючи у призначенні
пенсії у відповіді від 07.08.2012 № 5881/09
УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя
послалося на норму Закону України «Про
прокуратуру» (ч.7 ст. 50-1), яка регулює
порядок призначення пенсії за вислугу
років.

Порядок призначення пенсії за віком
працівникам, які не мають вислуги
років, передбаченої ч. 1 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», визначений
у ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру». Згідно цієї норми,
працівникам, які не мають вислуги
років, передбаченої частиною першою
цієї статті, за наявності необхідного
стажу роботи на посадах прокурорів та
слідчих прокуратури, а також
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками 57 років, а жінками віку, що
на п'ять років менше, ніж пенсійний вік,
установлений статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пенсія
призначається в розмірі, пропорційному
кількості повних років роботи на
прокурорських посадах, з розрахунку 80
відсотків місячного заробітку за
відповідну вислугу років, передбачену
частиною першою цієї статті.
Передбачене цією частиною зниження
віку для жінок застосовується також до
завершення періоду підвищення віку
виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До
досягнення віку, встановленого цим
абзацом, право на пенсію за віком мають
чоловіки 1960 року народження і старші
після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 31 грудня 1957
року;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1958 року по 31 грудня 1958 року;

56 років - які народилися з 1 січня 1959
року по 31 грудня 1959 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.

На час звернення до органу Пенсійного
фонду за призначенням пенсії за віком
позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2, мав стаж роботи
на прокурорських посадах, перелічених
у ст.56 Закону України «Про
прокуратуру», - 12 років і 6 днів,
строкова військова служба та військова
служба в комітеті Державної безпеки
при Раді Міністрів СРСР і в УКДБ УРСР по
Запорізькій області 12 років 11 місяців 26
днів, а отже стаж роботи позивача на
момент звернення до органу Пенсійного
фонду за призначенням пенсії за віком
на підставі ч. 5 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» складає не менше 20
років, у тому числі стаж роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років. Страховий
стаж позивача, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно, перевищує 15
років. Таким чином, виходячи з аналізу
наведених норм законів, позивач, як
особа, яка безпосередньо перед
зверненням за призначенням пенсії в
органах прокуратури чи в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України не
працювала та не має право на отримання
пенсії за вислугою років, може отримати
пенсію, яка має призначатися в розмірі,
пропорційному кількості повних років
роботи на прокурорських посадах, з
розрахунку 80 відсотків місячного
заробітку за відповідну вислугу років,
передбачену частиною першою ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», на
підставі ч. 5 цієї статті. Ця норма не
передбачає обов'язкової умови для
отримання пенсії - роботи в органах
прокуратури чи в науково-навчальних
закладах Генеральної прокуратури
України безпосередньо перед
зверненням за призначенням пенсії, як
встановлено у разі звернення за
призначенням пенсії за вислугу років.

Гарантоване вказаною нормою право на
пенсійне забезпечення згідно із
Законом України «Про прокуратуру» та
до досягнення пенсійного віку,
визначеного Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", передбачає процедуру
призначення пенсії у відповідному
розмірі за умов наявності відповідного
стажу роботи та досягнення, в тому
числі, чоловіками, які народилися по 31
грудня 1957 року, віку не менше 55 років.

Таке положення узгоджується
також з приписами ч. 15 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», на яку
послався суд першої інстанції. Так,
згідно цієї норми пенсія, призначена
відповідно до цієї статті, в період
роботи на посадах, які дають право на
призначення пенсії у порядку та на
умовах, передбачених цим Законом,
законами України "Про статус народного
депутата України", "Про наукову і
науково-технічну діяльність", "Про
державну службу", виплачується в
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону. Таким
чином, особам, які звернулися за
призначенням пенсії згідно із Законом
України «Про прокуратуру» після
звільнення з посад, які дають право на
призначення пенсії у порядку та на
умовах, передбачених цим Законом,
пенсія обчислюється у розмірі,
відповідно до цього Закону. А отже
позивач, який має загальний страховий
стаж понад 36 років, в тому числі на
посадах прокурорів та слідчих
прокуратури понад 12 років, на
військовій службі понад 12 років,
отримав право на пенсію відповідно до
ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

З огляду на викладене, суд дійшов
помилкового висновку про
правомірність відмови відповідача у
призначенні позивачеві пенсії за
віком, передбаченим ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Вирішуючи спір по суті, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню. З метою
повного та належного захисту прав
позивача, колегія суддів вважає за
необхідне: визнати протиправним та
скасувати рішення УПФУ в Жовтневому
районі м. Запоріжжя, викладене у листі
від 07.08.2012 № 5881/09 про відмову у
призначенні пенсії; зобов'язати УПФУ в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
призначити позивачу пенсію по
досягненню пенсійного віку на підставі
ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» з моменту звернення - з
27.07.2012; зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
позивачеві пенсії за віком згідно ч. 5
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 207 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 30 жовтня 2012 року по
справі № 2а/0808/194/2012 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2012 року
по справі № 2а/0808/194/2012 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя про
визнання протиправним дій -
задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя, викладене у листі
від 07.08.2012 № 5881/09 про відмову у
призначенні пенсії за віком на
підставі ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1
пенсію по досягненню пенсійного віку
на підставі ч. 5 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» з моменту його
звернення - з 27.07.2012р.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії
за віком згідно ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай