Справа № 826/4350/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/800/5575/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Дяків Г.М.., довіреність
№10-94-2/д від 19.02.2014 року,

від відповідача - Усачова А.І.,
довіреність №2 від 08.01.2014 року,

від третьої особи - Іванкіна Ю.Б.,
довіреність №14-91 від 18.04.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року

у справі №826/4350/13-а

за позовом публічного акціонерного
товариства «Укрнафта»

до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики,

третя особа публічне акціонерне
товариство «НАК «Нафтогаз України»,

про визнання протиправним
та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Укрнафта» (далі по тексту
ПАТ «Укрнафта») звернулось до суду з
позовом до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики (далі по тексту Комісія,
НКРЕ), яким просило визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача №1832 від 27.12.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
жовтня 2013 року у справі №826/4350/13-а в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі №826/4350/13-а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29 жовтня 2013 року у зазначеній
справі скасовано, прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано з дати прийняття постанову
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики «Про встановлення ціни на
товарний природний газ власного
видобутку для ПАТ «Укрнафта» від 27.12.2012
року №1832.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з доведеності позивачем своїх
вимог, оскільки в процесі розгляду
справи знайшов своє підтвердження факт
неправомірності прийняття оскарженого
рішення. Відповідачем помилково
невраховано здійснений позивачем
розрахунок визначення собівартості
природного газу.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Комісія
звернулась до Вищого
адміністративного суду України зі
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати вказане вище
судове рішення Київського
апеляційного адміністративного суду
та залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
жовтня 2013 року у справі №826/4350/13-а.

ПАТ «Укрнафта»подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судового рішення апеляційної
інстанції обставинам справи та вимогам
законодавства України. Позивач просив
залишити касаційну скаргу без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2014 року у справі №826/4350/13-а -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників сторін та третьої особи,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою НКРЕ від
27.12.2012 року №1832 встановлено ціну на
товарний природний газ власного
видобутку для ПАТ «Укрнафта» в розмірі
492,6 грн. за 1000 кв.м. (без урахування ПДВ).

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» підприємства, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірні підприємства,
представництва та філії таких
підприємств і товариств, учасники
договорів про спільну діяльність
та/або особи, уповноважені договорами
про спільну діяльність, укладеними за
участю зазначених підприємств,
щомісяця здійснюють продаж усього
товарного природного газу, видобутого
на підставі спеціальних дозволів на
користування надрами в межах території
України, континентального шельфу і
виключної (морської) економічної зони,
для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Частиною 1 вказаної статті суб'єктів
господарювання, які підпадають під дію
статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
зобов'язано щомісяця здійснюють продаж
усього видобутого природного газу, для
формування ресурсу природного газу, що
використовується для потреб населення,
безпосередньо суб'єкту, уповноваженому
Кабінетом Міністрів України на
формування такого ресурсу, за
закупівельними цінами, які для кожного
суб'єкта господарювання - щороку
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, згідно із
затвердженим нею Порядком формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 191 Господарського
кодексу України державні регульовані
ціни запроваджуються Кабінетом
Міністрів України, органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень у встановленому
законодавством порядку; державне
регулювання цін здійснюється згідно із
Законом України «Про ціни і
ціноутворення».

Згідно із п. 1.1. Порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженого постановою
НКРЕ від 13.09.2012 року № 1177 (далі по тексту
Порядок № 1177), порядок розроблений
відповідно до Законів України «Про
засади функціонування ринку
природного газу», «Про ціни і
ціноутворення», «Про захист
економічної конкуренції» та інших
законодавчих актів, якими регулюється
питання проведення цінової політики на
ринку газу. У п.1.2. Порядку № 1177 вказано,
що останній визначає механізм
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, із забезпеченням єдиних
принципів та методичних основ
формування цін на природний газ.

В рішеннях судів вірно звернуто увагу,
що Порядок № 1177 є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
визначає як та у якому розмірі
встановлюється державна регульована
ціна - закупівельна ціна на товарний
природний газ. Однак, встановлення
державної регульованої ціни також
повинно відповідати і вимогам законів,
які визначають порядок та механізм
ціноутворення, зокрема вимог Закону
України «Про ціни і ціноутворення», та
інших нормативних актів вищої
юридичної сили, які закріплюють окремі
правила ціноутворення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» установлення
державних регульованих цін на товари в
розмірі, нижчому від економічно
обґрунтованого розміру, без визначення
джерел для відшкодування різниці між
такими розмірами за рахунок коштів
відповідних бюджетів не допускається і
може бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» газодобувні
підприємства зобов'язані подавати до
НКРЕ інформацію про заплановані на
наступний календарний рік показники
повної собівартості видобутого
природного газу для формування,
розрахунку та встановлення
закупівельних цін на природний газ.

Згідно розрахунку ціни на газ
товарний-горючий природний по ПАТ
«Укрнафта» за 2011 рік, очікуване за 2012
рік та проект плану на 2013 рік,
розрахунку вартості 1 000 куб. м. газу
товарного-горючого природного
очікуване за 2012 рік та проект плану на
2013 рік по ПАТ «Укрнафта», складовими
розрахованої позивачем ціни на газ є
виробнича собівартість газу (у т. ч.
матеріальні витрати, витрати на оплату
праці, відрахування на соціальні
заходи, амортизація, інші виробничі
витрати), адміністративні витрати,
витрати на збут, інші операційні
витрати та витрати іншої звичайної
діяльності, фінансові витрати.

Наведеним вище розрахунком розмір
повної собівартості газу визначений
ПАТ «Укрнафта» у розмірі 711,13 грн. за 1000
куб. м.

Окремими рядками розрахунку позивача
наведено і розрахунковий прибуток,
податок на прибуток, чистий прибуток на
капвкладення, плата за користування
надрами, ПДВ.

Запропонований позивачем та наданий
відповідачу розрахунок ціни
сформовано за рахунок витрат позивача,
які формують повну собівартість газу.

В касаційній скарзі Комісія, вказує на
порушення судом апеляційної інстанції
вимог статей 4, 10 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу».

Статтею 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
НКРЕ уповноважено щороку
встановлювати закупівельні ціни на
товарний природний газ для кожного
суб'єкта господарювання - власника
спеціального дозволу на користування
надрами, до числа яких належить і ПАТ
«Укрнафта», згідно із затвердженим
НКРЕ Порядком формування, розрахунку
та встановлення цін на природний газ
для суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток.

Згідно статті 4 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу», НКРЕ також
уповноважено затвердити Порядок
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Таким чином, норми Закону, на порушення
судом апеляційної інстанції яких
вказує НКРЕ, наділили Комісію правом
встановлювати закупівельні ціни на
товарний природний газ. При цьому
вказали на те, що такі ціни
встановлюються відповідно до
затвердженого НКРЕ Порядку № 1177.

Зазначені норми не позбавили НКРЕ
обов'язку дотримуватись і інших вимог
спеціальних нормативно-правових актів.

Також Комісія вказує на порушення
судом апеляційної інстанції пунктів
2.15., 3.3., 3.4., 3.6. Порядку № 1177.

Однак, вищенаведені норми мають
загальний характер та не містять вимог
щодо документів, які повинні
надаватись при обґрунтуванні
необхідного розміру ціни. Вони не
містять посилання на документи, які
повинно було надати ПАТ «Укрнафта» при
обґрунтуванні заявленого позивачем
економічно обґрунтованого розміру
ціни.

Згідно пункту 3.3. Порядку № 1177, суб'єкт
господарювання, що здійснює видобуток
природного газу, зобов'язаний
обґрунтовано розподілити витрати між
діяльністю з видобутку природного газу
та іншими видами господарської
діяльності, аргументовано
підтвердивши їх необхідною
документацією.

У відповідності до пункту 3.4. Порядку №
1177, суб'єкт господарювання, що здійснює
видобуток природного газу, обґрунтовує
кожну складову витрат, пов'язаних з
операційною діяльністю, фінансових
витрат та розрахункового прибутку щодо
діяльності з видобутку природного
газу, що пропонується для включення в
ціну.

Відповідно до пункту 3.6. Порядку № 1177,
за необхідності НКРЕ може звернутися
до суб'єкта господарювання, що здійснює
видобуток природного газу, з вимогою
надати додаткові матеріали, необхідні
для розрахунку цін.

Суд апеляційної інстанції правильно
застосував зазначені норми при
прийнятті оскаржуваної постанови.

Комісія зменшила та не врахувала у
складі встановленої ціни елементи, що
формують показник повної собівартості
природного газу. Встановивши
необґрунтованість, в тому числі і з
урахуванням положень Порядку №1177,
підходу НКРЕ до встановлення спірної
ціни на газ, суд апеляційної інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
економічну необґрунтованість ціна на
газ, визначеної відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з правовою
позицією суду апеляційної інстанції і
наголошує, що задоволення позовних
вимог є законним та обґрунтованим.

В обґрунтування касаційної скарги
Комісією фактично покладені доводи,
які зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
судом другої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики - залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі №826/4350/13-а - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: