Справа № 2а-3340/11/2405
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-3340/11/2405

Головуючий у 1-й інстанції: Телешман О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

15 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Кельменецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області на постанову
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 14 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про стягнення щорічної допомоги як
члену сім'ї загиблого ветерана війни,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов`язання нарахувати та виплатити
недоплачену разову щорічну грошову
допомогу як члену сім'ї загиблого
ветерана війни.

Постановою Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 14 червня
2011 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, посилаючись на невірне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог .

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є членом сім'ї загиблого
ветерана війни, з врахуванням чого до 05
травня йому виплачується разова
щорічна грошова допомога у розмірах
встановлених за відповідний рік.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 є членом сім'ї загиблого
ветерана війни, якій відповідно до
вимог ст. 15 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 05
травня виплачується грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Безспірно встановлено, що позивач є
членом сім'ї загиблого ветерана війни,
якому відповідно до вимог ст. 15 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 05 травня виплачується
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Щодо вимог позивача за 2011 рік, слід
зазначити, що Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
членам сім'ї загиблого ветерана війни
передбачена разова допомога в розмірі
320 гривень.

Тобто в даному випадку на період
виникнення зазначених спірних
правовідносин, які є предметом спору в
цій справі, були наявні
нормативно-правові акти, які мають
однакову юридичну силу, але по-різному
встановлювали розмір щорічної
допомоги до 05 травня членам сім'ї
загиблого ветерана війни.

Отже для вирішення цього спору суду
першої інстанції необхідно було
визначитись, який з цих законів є
пріоритетним та підлягає застосуванню
у виниклих правовідносинах.

Згідно з ст. 75 Конституції України
Верховна Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас Конституційний Суд України у
п. 3 мотивувальної частини рішення від 03
жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституції України
зазначив: "Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована одно предметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим актом,
автоматично скасовується одно
предметний акт, який діяв у часі
раніше".

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обовязковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють сферу
суспільних відносин, під час вирішення
спорів у цих відносинах суди повинні
застосовувати положення з урахуванням
дії законів в часі за принципом
пріоритету тієї норми, яка прийнята
пізніше.

Водночас, згідно з ст. 147 Конституції
України Конституційний Суд України
вирішує питання про відповідність
законів та інших правових актів
Конституції України і дає офіційне
тлумачення Конституції України та
законів України. При цьому відповідно
до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Тобто рішення
Конституційного Суду України мають
перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин,
а саме: на дату нарахування і виплати
позивачу органами праці та соціального
захисту населення відповідних коштів,
положення Законів України "Про
Державний бюджет на 2011 рік" були
діючими, а відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобовязані діяти лише на підставі, в
межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином підстав для зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Кельменецької РДА
Чернівецької області нарахувати та
сплатити на користь позивача щорічної
одноразової допомоги до 05 травня в 2011
році - немає, оскільки вищезазначені
орган державної влади діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Також, враховуючи, що відповідачем за
2011 рік виплачено позивачу вищевказану
допомогу в розмірі, визначеному
Постановою КМ України від 7 квітня 2010
року № 299, колегія суддів не погоджує
висновок суду першої інстанції щодо
неправомірності дій відповідача та в
задоволенні позовних вимог позивача
про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік.

На підставі викладеного і статті 202 КАС
України підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, та є підставою для скасування
судового рішення та ухвалення нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
задовольнити повністю.

Постанову Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 14 червня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про стягнення щорічної допомоги як
члену сім'ї загиблого ветерана війни, -
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.