Справа № 810/2341/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року м. Київ
810/2341/14

15:44

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Виндюк І.Г.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс»

до Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області

про скасування
податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
з позовом до Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від
03.02.2014 № .

Спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято податковим органом на
підставі Акта перевірки, в ході якої
встановлено заниження позивачем
податку на додану вартість за
результатами проведення господарських
операцій з ТОВ «Славтрейд Агро»,
оскільки, на думку посадових осіб
податкового органу, правочини між
позивачем і ТОВ «Славтрейд Агро» є
безтоварними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки Акта перевірки є
безпідставними, оскільки господарські
операції з ТОВ «Славтрейд Агро» мали
реальний характер - товар поставлений у
повному обсязі і оплачений позивачем.
Як стверджує позивач, реальність
господарських операцій з даним
контрагентом підтверджується
первинними бухгалтерськими та іншими
документами.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги і просив суд позов
задовольнити.

Уповноважені представники
відповідача у судові засідання не
з'являлись.

Відповідач повідомлений судом
належним чином про дату, час і місце
судового засідання, про що свідчать
дані наявних у матеріалах справи
розписок.

Від відповідача до суду заперечень на
адміністративний позов, витребуваних
судом документів, клопотань або заяв не
надходило.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, між ТОВ
«Славтрейд Агро» і ТОВ «Комплекс
Агромарс» укладено договір поставки
від 18.06.2013 № 13-853/КК-Ю, предметом якого
була поставка соєвої макухи.

За результатами виконання зазначеного
договору складено специфікацію,
видаткову накладну, податкову
накладну.

Суми сплаченого податку на додану
вартість у складі ціни придбаного
товару включені позивачем до складу
податкового кредиту липня 2013 року.

Посадовою особою Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
проведено позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Комплекс Агромарс» щодо
документального підтвердження
господарських відносин з ТОВ
«Славтрейд Агро» їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.07.2013 по 31.07.2013 за результатами
якої складено Акт від 16.01.2014 № 38/22-00/30160757
(далі - Акт перевірки).

Як вбачається з Акта перевірки, за
наслідками її проведення податковий
орган дійшов висновку про порушення
позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту
187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188,
пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України -
занижено податок на додану вартість у
липні 2013 у сумі 42373,00 грн.

Вказаних висновків податковий орган
дійшов у зв'язку з наступним.

В Акті перевірки відповідачем
зазначено, що від Слов'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції надійшла довідка від 18.10.2013 №
31/05-22-22-02/36569312 про результати проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Славтрейд
Агро», код за щодо
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків СК імені Шевченка (код за
) їх реальності та повноти
відображення в обліку за період липень
2013 року.

У періоді за який проводилась
зустрічна звірка, відповідальними за
фінансово-господарську діяльність ТОВ
«Славтрейд Агро» були (є):

директор ТОВ «Славтрейд Агро» ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з
02.11.2009р. (наказ про призначення №1 від
02.11.2009р.) по день підписання довідки
звірки;

головний бухгалтер ТОВ «Славтрейд
Агро» ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) з 04.11.2009р. (наказ про призначення
від 04.11.2009р. № 3- к) по день-підписання
довідки звірки.

Відділом камеральних перевірок
управління податкового аудиту
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від ДПІ у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, отримані матеріали перевірки
Сільськогосподарського кооперативу
імені Шевченка (), який є
контрагентом-постачальником ТОВ
«Славтрейд Агро», а саме - Акт від 18.09.2013
№ 1194/26-55-22-07/30526598 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Сільськогосподарського кооперативу
імені Шевченка (код ЄДРАПО 30526598) щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.07.2013
по 31.07.2013, в якому зазначено, що
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з відсутність платника
податків за місцезнаходженням станом
на 18.09.2013 відповідно до інформаційної
бази даних АІС «Податковий блок стан СК
ім. Шевченка « 8» - до ЄДР внесено запис
про відсутність за місцезнаходженням».

В процесі перевірки встановлено, що за
юридичною адресою підприємство
відсутнє, відсутні первинні і
бухгалтерські документи - договори,
накладні, товарно-транспортні
накладні, податкові накладні, реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних, банківські виписки та
будь-які інші первинні бухгалтерські
документи, регістри бухгалтерського
обліку, що засвідчують здійснення
господарської діяльності.

Від оперативного управління ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
службовою запискою від 02.-08.2013 №
162/26-55-07-03 надійшов Висновок експерта
Управління МВС України НДЕКЦ при
Управлінні МВС України на
Південно-Західній залізниці від 01.08.2013
№ 201.

Відповідно до зазначеного висновку
підписи від імені директора СК ім.
Шевченка Оліщук Ю.Г. виконані в графі
«директор» в документах - заява про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта режиму
оподаткування податком на додану
вартість від 07.02.2013 № 8592/10 і заяві від
07.20.2013 № 8469/10 виконані однією особою,
довіреності від 22.02.2013 виконані другою
особою, на довіреності від 06.02.2013
виконані третьою особою.

Податковим органом також вказано, що у
товарно-транспортній накладній від
23.07.2013 № 264254 відповідно до якої СК ім.
Шевченка поставлено ТОВ «Славтрейд
Агро» сою не заповнено графу
«Автопідприємство».

Враховуючи викладене, податковий орган
зазначив, що у ході звірки не виявлено
факт оприбуткування товарів, отриманих
від СК ім. Шевченка до ТОВ «Славтрейд
Агро», у зв'язку з відсутністю його
документального підтвердження
відповідними документами, та як
наслідок, встановлено, що операції з
транспортування, оприбуткування,
приймання-передачі товарів не
проводились.

Дослідивши матеріали перевірки
відповідач дійшов висновку про
відсутність господарських операцій
між ТОВ «Комплекс Агромарс» і ТОВ
«Славтрейд Агро» і заниження позивачем
податку на додану вартість на загальну
суму 42373,00 грн.

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2014 №
, згідно з яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 63560,00 грн., з них
42373,00 грн. за основним платежем і 21187,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вважаючи спірне податкове
повідомлення-рішення неправомірним,
позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В силу частини п'ятої статті 203
Цивільного кодексу України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Відповідно до статтей 11 і 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з листом Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 для
з'ясування обставин реальності
вчинення господарської операції судам
належить ретельно перевіряти доводи
податкових органів про фактичне
нездійснення господарської операції,
викладені в актах перевірки або
підтверджені іншими доказами.

З огляду на те, що відповідач
донарахував податкові зобов'язання з
податку на додану вартість виходячи з
висновку про відсутність факту
поставки товарів ТОВ «Славтрейд Агро»
судом досліджено дане питання і
встановлено наступне.

На підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ
«Комплекс Агромарс» і ТОВ «Славтрейд
Агро» позивачем надано суду належним
чином засвідчені копії:

- видаткової накладної від 29.07.2013 №
857;

- податкової накладної від 29.07.2013 №
98;

- товарно-транспортної накладної
від 28.07.2013 № 896;

- платіжного доручення від 05.08.2013 №
.

Тобто, позивачем надано суду як
первинні бухгалтерські документи, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій щодо придбання
товару у ТОВ «Славтрейд Агро», так і
інші документи, які оформлені за
наслідками господарських операцій між
позивачем і його контрагентом. При
цьому, суд звертає увагу на те, що
податковий орган досліджував
зазначені документи під час перевірки,
про що зазначено в Акті перевірки і
відповідач не зазначав про
невідповідність первинних
бухгалтерських документів вимогам
чинного податкового законодавства,
зокрема, відсутності у них обов'язкових
реквізитів.

Крім того, позивач під час розгляду
справи надав суду копію журналів
реєстрації довіреностей, в якому
наявна довіреності на ім'я ОСОБА_5 для
отримання товару від ТОВ «Славтрейд
Агро»; відомості по партіям товарів на
складах (бухгалтерський облік), журналу
обліку надходження сировини з 29.07.2013 по
29.07.2013 і супровідний документ, згідно з
якими від ТОВ «Славтрейд Агро» 28.07.2013 і
29.07.2013 надійшли партії макухи соєвої;
копії рецептів комбікорма копії
протоколів партій.

Позивачем було надано суду сертифікати
якості на придбаний товар від 27.07.2013 і
пояснено, що придбаний товар, а саме
макуха соєва була використана для
виробництва комбікорму.

При цьому, як вбачається зі змісту Акта
перевірки, жодних податкових
правопорушень у діях позивача
відповідачем не виявлено.

Акт перевірки не містить посилань на
те, що установчі документи, свідоцтво
про державну реєстрацію та свідоцтво
платника податку на додану вартість
ТОВ «Славтрейд Агро» були скасовані чи
визнані недійсними за рішенням суду, як
на дату укладання чи виконання
договору, так і на дату складання
податкової накладної.

А відтак, судом не встановлено дефектів
у юридичному статусі контрагента
позивача, отже, на момент здійснення
господарських операцій та видання
податкових накладних, контрагент
позивача був платником податку на
додану вартість, який зареєстрований
відповідно до положень статті 183
Податкового Кодексу України.

Крім того, позивачем надано суду копії
бухгалтерських документів по
взаємовідносинам ТОВ «Славтрейд Агро»
і СК ім. Шевченко:

- договір поставки від 23.07.2013 №
23.07-13 укладений між ТОВ «Славтрейд
Агро» і СК ім. Шевченко предметом якого
є поставки сої товарної;

- рахунків-фактур;

- видаткових накладних;

- податкових накладних;

- платіжних доручень;

- товарно-транспортних накладних.

Відносно посилання відповідача в Акті
перевірки на відсутність у графі
«Автопідприємство»
товарно-транспортної накладної СК ім.
Шевченко № 264254 відповідного запису,
суд не приймає до уваги зазначене
твердження як доказ безтоварності
правочину, оскільки вказана
товарно-транспортні накладні містять
усі інші відомості і печатки.

Крім того, слід зазначити, що
товарно-транспортна накладна, не є
документом первинного бухгалтерського
обліку, що підтверджує обставини
придбання товару (послуги). Зокрема,
вказана правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26.06.2012 № К-27230/10.

В ході судового розгляду, судом
встановлено, що постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
06.02.2014 у справі № 805/16641/13-а, яка залишена
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2014, задоволено позов ТОВ
«Славтрейд Агро» до Слов'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
зобов'язання вчинити дії.

У зазначеній постанові суд досліджував
взаємовідносини ТОВ «Славтрейд Агро» з
покупцями, зокрема і договір поставки з
ТОВ «Комплекс Агромарс» від 18.06.2013 №
13-853/КК-Ю. При цьому, суд дійшов висновку
про реальність здійснення
господарських операцій, а також про
використання ТОВ «Славтрейд Агро»
придбаного у СК ім. Шевченко товару у
власній господарській діяльності з
метою подальшого продажу покупцям.

Відповідачем не надано вироку суду,
який набрав законної сили і зі змісту
якого вбачається, що саме господарські
операції між ТОВ «Комплекс Агромарс» і
ТОВ «Славтрейд Агро» є фіктивними.

Посилання відповідача на відомості,
які містять інші Акти перевірок і
довідка про проведення зустрічної
звірки контрагента позивача і його
постачальника не приймаються судом,
оскільки такі Акти та довідка є
носіями певної інформації, яка є суто
суб'єктивною думкою податкових органів
і висновки викладені у них не мають
доказової сили у даному спорі за
відсутності доведення факту
нереальності господарської операції.

У силу положень пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на
податковий кредит пов'язано з
виникненням визначеної законом події
та наявністю належним чином
оформленого документа, який засвідчує
суму сплаченого (нарахованого) податку
на додану вартість по дійсній операції,
пов'язаній з господарською діяльністю
платника податку.

Як вже зазначалось судом, податкові
зобов'язання було визначено позивачеві
у зв'язку з формуванням податкового
кредиту за рахунок сум податку,
сплачених контрагенту у складі
вартості придбаного товару.

Водночас, відповідач не ставив під
сумнів правильність здійснення
позивачем розрахунку податкового
кредиту за первинними документами
податкового і бухгалтерського обліку.

Слід зазначити, що згідно з висновками
частини першої статті 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Факт придбання позивачем товару
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському і
податковому обліку позивача і його
податковій звітності, а право на
включення до податкового кредиту суми
податку на додану вартість, сплаченої у
складі вартості придбаного товару,
посвідчується належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами, у тому
числі видатковою накладною і
податковою накладною.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704,
відповідно до якого первинні документи
- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи: розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України
від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, і одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається із Акта перевірки
посадовими особами податкового органу
були досліджені первинні
бухгалтерські документи позивача,
складені за наслідком проведення
господарських операцій із ТОВ
«Славтрейд Агро», будь-яких дефектів у
них не встановлено.

При цьому, суд, розглядаючи вказану
справу враховує положення листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 відповідно до якого у
разі якщо зібраних у справі доказів
буде достатньо для підтвердження
доводів податкового органу щодо
відсутності фактичного здійснення
господарської операції, у відповідному
позові платника податків щодо
неправомірності визначених йому
грошових зобов'язань необхідно
відмовити. Водночас відсутність або
недостатність відповідних доказів з
урахуванням змісту підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу
України (презумпція правомірності
рішень платника податку в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків) є
підставою для висновку про
неправомірність оскарженого рішення
контролюючого органу.

Водночас, наявні в матеріалах справи
документи первинного бухгалтерського
і податкового обліку містять усі дані
стосовно змісту господарських
відносин між ТОВ «Комплекс Агромарс» і
ТОВ «Славтрейд Агро». Вказані
документи містять всі необхідні
реквізити, які передбачені положеннями
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і фіксують факт
здійснення господарської операції
позивача.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем суду не
надано доказів того, що контрагент
позивача неправомірно виписав
податкову накладну, а висновки
податкового органу викладені в Акті
перевірки не підтверджені фактично і є
необґрунтованими.

При розгляді даної справи суд також
враховує, що представники податкового
органу у судові засідання не
з'являлись, будь-яких заперечень на
адміністративний позов не надали і не
спростували доводів позивача. У свою
чергу, з наявних у матеріалах справи
документів в їх сукупності вбачається,
що висновки викладені відповідачем в
Акті перевірки є безпідставними та не
підтверджуються документально.

Враховуючи викладене, податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2014
№ є протиправним і підлягає
скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 03.02.2014 № .

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс» судовий збір у сумі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і
підписання повного тексту постанови -
19 травня 2014 р.