Справа № 1309/9000/12, 2а-1309/737/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.
Справа № 876/2628/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

судді-доповідача - Клюби В.В.

суддів - Хобор Р.Б., Яворського І.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
на постанову Залізничного районного
суду м.Львова від 27 листопада 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В
И В :

25 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
про зобов'язання підвищити пенсію
відповідно до п.«г» ст.77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», а саме на
25 процентів мінімальної пенсії за
віком починаючи з 01 січня 2012 року.

Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 26 жовтня 2012 року у справі
№1309/9000/12 позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання до вчинення дій за період
з 01 січня 2012 року до 25 квітня 2012 року
включно залишено без розгляду.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 27 листопада 2012 року у
справі № 1309/9000/2012 заявлений позов
задоволено. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова
нарахувати та виплатити позивачу
підвищення до пенсії у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком,
передбачене п.«г» ст.77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
враховуючи мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з врахуванням проведених
виплат починаючи з 25 квітня 2012 року.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова, яке покликаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2
ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно
до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Безспірно встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова та
отримує пенсію по віку з врахуванням
підвищення до пенсії примусово
переселених членів сім'ї
реабілітованих в розмірі 43,52грн. на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 16.07.2008 року №654.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно п. "г" ч.1 ст.77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії підвищуються на 50%, а
членам їх сімей, яких було примусово
переселено, - на 25% мінімальної пенсії
за віком.

Згідно п.6 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "
Про пенсійне забезпечення " має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 року №654. Отже, відповідач
неправомірно виплачував підвищення до
пенсії в меншому розмірі, ніж це
передбачено п."г" ч.1 ст.77 зазначеного
Закону.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Положення ч.3 ст.28 цього Закону, на думку
колегії суддів не є перешкодою для
застосування величини мінімального
розміру пенсії за віком до обрахування
інших пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого ч.1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Cлід зазначити, що оскільки стосовно не
нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції вірно
враховано, що позивач пропустила строк
звернення до суду, оскільки звернулася
з позовом лише 25 жовтня 2012 року та не
надала доказів того, що нею був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за період з 01 січня 2012 року по 24
квітня 2012 року включно слід залишити
без розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з рішенням суду
першої інстанції, що позовні вимоги
позивача щодо нарахування та виплати
підвищення до пенсії як члену сім'ї
реабілітованих громадян відповідно до
п. "г" ч.1 ст.77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
25 квітня 2012 року підлягають
задоволенню.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому п. "г" ч.1 ст.77 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
розмірі апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 198,
ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова - залишити
без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м.Львова
від 27 листопада 2012 року у справі №
1309/9000/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.Б. Хобор

І.О. Яворський