Справа № 872/8741/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2013 рокусправа № 808/3251/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11 квітня 2013 року по справі №808/3251/13-а за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" про відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій ,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» в якому просило
стягнути з відповідача на користь
Пенсійного фонду України суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах, у розмірі 69657 грн. 18
коп.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року по справі № 202/3251/13-а
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Публічного акціонерного
товариства "Український графіт" про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій -
задоволено.

Постанову суду мотивовано наявністю
обов`язку відповідача відшкодовувати
органу Пенсійного фонду фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
за віком призначених на пільгових
умовах згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та невиконанням
відповідачем цього обов`язку.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2013 р., як таку що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд не
звернув уваги на відсутність
законодавчо встановленого обов`язку
позивача відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ст.100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач надав в справу письмові
заперечення, в яких, вказуючи на
обґрунтованість прийнятої судом
першої інстанції постанови, просить
залишити без змін постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання сторони не
з'явилися. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представника позивача суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, виходячи з розуміння ч. 4
ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове
засідання представників сторін
апеляційної скарги не перешкоджає
розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
відповідач є платником страхових
внесків до солідарної системи
Пенсійного фонду України.

Колишнім працівникам ПАТ "Український
графіт", а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які
були зайняті на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком №1, у різних роках була
призначена пенсія на пільгових умовах
відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями протоколів про
призначення пенсії. Пільговий стаж
вказаних вище пенсіонерів
підтверджується наявними у справі
копіями довідок відповідача, які
уточнюють особливий характер роботи.

Надсилання позивачем та отримання
відповідачем розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, підтверджується
наявними у матеріалах справи доказами.
Факт отримання цих розрахунків
відповідачем не заперечується.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги вказав на наявність у
відповідача законодавчо встановленого
обов`язку по погашенню витрат на
виплату пенсій за віком на пільгових
умовах за списком №1 та на факт
підтвердження матеріалами справи
заборгованості по витратам на виплату
та доставку пільгових пенсій
відповідача перед позивачем.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням чинності Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 1
січня 2004 року.

Згідно преамбулі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Згідно п.п.6.4 п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду від 19.12.2003 р. № 21-1
(далі - Інструкція № 21-1), розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до абз.1 та абз.3 п.п.6.8. п.6
Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
законодавство, чинне на час виникнення
спірних правовідносин, передбачало
обов'язок платників збору
відшкодовувати виплачені їх
працівникам пільгові пенсії,
призначені відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а також фактичні
витрати на їх виплату і доставку.

Стосовно доводів скаржника щодо
неправильного визначення відсотку
відшкодування відповідачем витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
колегія суддів вважає за потрібне
зазначити наступне.

Відповідно до приписів п. 6.2 Інструкції
№21-1 витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абз.3 пп.1п.2
розділу «Прикінцеві положення» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому стаж роботи на останньому
підприємстві враховується в повному
обсязі, а з попередніх місць роботи
осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Правильність розрахунків, а також
визначення пільгового стажу
пенсіонерів та відсотку відшкодування
відповідачем фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
встановлено судом першої інстанції та
підтверджено копіями документів з
пенсійних справ пенсіонерів, що
містяться в матеріалах справи.

Посилання скаржника на те, що судом
першої інстанції не вірно застосовані
норми матеріального права, а саме ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», колегія суддів вважає
необґрунтованими та не приймає до
уваги, оскільки спірні правовідносини
регулюються приписами Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» .

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11 квітня 2013 року по справі №808/3251/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11 квітня 2013 року по справі №808/3251/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай