Справа № 2а-605/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
Справа № 25897/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації на
постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 29 грудня 2009 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації про
стягнення недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

04.08.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації (далі-УПСЗН) про
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з липня 2007 року по
грудень 2008 року, покликаючись на те, що
вона має право на отримання грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон №2240-III).

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 29 грудня 2009
року заявлений позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління праці
та соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити на користь ОСОБА_1 доплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до вимог ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року.

Не погодившись із постановою її
оскаржило УПСЗН, яке вважає, що судом
при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч.1 ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги позивачу,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач, як особа, яка здійснює догляд
за дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до ст.43 Закону №2240-III має
право на одержання щомісячної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму, у 2007
році.

Безспірно встановлено, що позивач
здійснює догляд за дитиною ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
трирічного віку, та відповідно до вимог
відповідно до ст.43 Закону №2240-III, мала
право на отримання щомісячної допомоги
у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

З 01.01.2007 року згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 16.01.2007 року № 32
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» та наказу
Міністерства праці та соціальної
політики від 06.12.2006 року № 453 «Про
передачу функцій призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку застрахованим
особам від страхувальників та робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та його
відділень органам праці та соціального
захисту населення» повноваження
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
його відділень з призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, які передбачені
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування в зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
передані органам праці та соціального
захисту населення.

Згідно Конституції України, Закону
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-III,
позивач наділена державою певним
правовим статусом, який включає в себе
й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною.

Наділивши осіб зазначеною соціальною
гарантією, держава таким чином взяла на
себе публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень осіб, які
мають дітей віком до трьох років.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року) -
надалі Закон № 2240-III, встановлено, що
така допомога надається щомісяця з дня
надання відпустки для догляду за
дитиною по день її закінчення, але не
більше як по день досягнення дитиною
трирічного віку включно.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції не ставилося питання про
застосування строків звернення до
суду, тому такий не застосовується.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо виплати їй недоплаченої
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» не може бути
причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 29 грудня 2009 року
у справі № 2а-605/09 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін