Справа № 369/3669/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
369/3669/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Дубас Тетяна
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу правонаступника
ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Петрівської сільської ради про
визнання рішення сільської ради
протиправним та скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Правонаступник ОСОБА_2 (далі по
тексту - позивач) звернувся до суду з
позовом до Петрівської сільської ради
(далі по тексту - відповідач) про
визнання рішення сільської ради ХІІ
сесії 4 скликання від 22 вересня 2004 року
протиправним та скасування.

Києво-Святошинський районний суд
Київської області своєю ухвалою від 25
квітня 2013 року відмовив у відкритті
провадження.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, правонаступник позивача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
квітня 2013 року та постановити нову про
направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвала суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність правових підстав для
відмови у відкритті провадження у
справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,
відмовляється у відкритті провадження
в адміністративній справі, якщо заяву
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка просила визнати
протиправним та скасувати рішення ХІІ
сесії ІV скликання від 22 вересня 2004 року
Петрівської сільської ради про
затвердження матеріалів
інвентаризації земельної ділянки
площею 0,1775 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель згідно
фактичної площі гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_1
і передачі безкоштовно у власність
земельну ділянку площею 0,1775 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
ОСОБА_3 в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ прийнята №3 від 01.03.2013 року "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності", пункт
6 визначено, що При вирішенні питань,
пов'язаних із компетенцією судів у
спорах, що виникають із земельних
відносин, судам слід ураховувати
роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (із змінами і
доповненнями, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2), а
також Рішення Конституційного Суду
України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у
справі за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів „а", „б", „в", „г"
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17 КАС
України.

Суди мають виходити з того, що згідно зі
статтями 13 і 14 Конституції України,
статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та
земельні ділянки є об'єктами цивільних
прав, а держава і територіальні громади
через свої органи беруть участь у
земельних відносинах із метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Крім того, відповідно до постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ прийнята № 3 від
01.03.2013 року "Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності", пункт 7 якої
визначив, що земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні чи юридичні
особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки/паї/, регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
права на землю, стаття 1 ЦК України,
статті 2, 5 Земельного кодексу України.
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 395 ЦК України,
статтею 152 ЗК України, у тому числі
шляхом визнання недійсним рішень
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією із сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК
України розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсним рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення /розроблення/ проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки , вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю ,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи не вирішення цих питань , припинення
права власності чи користування
землею/статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149,
151 ЗК України та інші, крім спорів,
передбачених ч. 1 ст.16 Закону України
від17.11.2009 року № 1559-VI "Про відчуження
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у приватній власності,
для суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності", про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства ст.ст. 210, 211 ЗК
України, про повернення самовільно
зайнятих земельних ділянок ст. 212 ЗК
України.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи, щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

А тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
даний спір не може розглядатись за
правилами адміністративного
судочинства, оскільки по дланій справі
існує спір про право на вказані
земельні ділянки.

Вищевикладене свідчить про те, що суд
першої інстанції правомірно виніс
ухвалу, а відтак підстави для зміни чи
скасування ухвали
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 25 квітня 2013 року -
відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
правонаступника ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 21.05.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.