Справа № 2а-917/10/1870
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/7699/11

№ К/9991/7699/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 23.02.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2010

у справі № 2а-917/10/1870 Сумського
окружного адміністративного суду

за позовом ОСОБА_4

до 1. Державної податкової інспекції в
м. Суми,

2. Головного управління Державного
казначейства України в Сумській
області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 23.02.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2010, у
задоволенні позову відмовлено з тих
мотивів, що позивач не має права на
отримання податкового кредиту із
податку з доходів фізичних осіб за
операціями з отримання іпотечного
кредиту на будівництво квартири з
огляду на те, що ця квартира не є його
місцем постійного проживання.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення з підстав порушення судами
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Відповідач не скористався своїм правом
на подання заперечення проти
касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
позивач подав до ДПІ в м. Суми податкову
декларацію про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2008 року із
розрахунком суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню
платнику податку або сплаті до бюджету,
у т.ч. у зв`язку з нарахуванням
податкового кредиту з огляду на сплату
ним відсотків за іпотечним кредитом.

Позивачем було укладено з
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
укладено кредитний договір від 30.10.2007
№10-29/4514, за умовами якого банк надає
позичальнику кредитні кошти в сумі
101801,00 доларів США з кінцевим терміном
погашення заборгованості за кредитом
до 30.10.2032 на придбання іменних цільових
безпроцентних облігацій серії «N» у
бездокументарній формі, що емітовані
ТОВ «Будівельна компанія
«Міськжитлобуд», які надають право
набути у власність однокімнатну
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу облігацій від 25.10.2007 №
Б-029/01/64/07 та договору про участь у
будівництві від 25.10.2007 № К-03/4/049.

За визначенням пункту 1.5 ст.1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (далі - Закон № 889-IV)
іпотечний житловий кредит - фінансовий
кредит, що надається фізичній особі,
товариству співвласників квартир або
житловому кооперативу строком не менше
п'яти повних календарних років для
фінансування витрат, пов'язаних з
будівництвом або придбанням квартири
(кімнати) або житлового будинку (його
частини) (з урахуванням землі, що
знаходиться під таким житловим
будинком, чи присадибної ділянки), які
надаються у власність позичальника з
прийняттям кредитором такого житла
(землі, що знаходиться під ним, чи
присадибної ділянки) у заставу.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
ст.5 Закону 889-IV (у редакції до внесення
змін Законом України від 29.06.2010 № 2367-VI)
платник податку має право включити до
складу податкового кредиту звітного
року такі витрати, фактично понесені
ним протягом такого звітного року:
частину суми процентів за іпотечним
кредитом, сплачених платником податку,
яка розраховується за правилами,
визначеними згідно із статтею 10 цього
Закону.

Абзацом першим пункту 10.1 ст. 10 цього
Закону визначено, що платник податку -
резидент має право включити до складу
податкового кредиту частину суми
процентів за іпотечним житловим
кредитом, наданим позичальнику як у
національній, так і в іноземній
валютах, фактично сплачених протягом
звітного податкового року.

Таке право виникає у разі, якщо за
рахунок такого іпотечного житлового
кредиту будується чи придбається
житловий будинок (квартира, кімната),
визначений таким платником податку як
основне місце його проживання (абзац
третій цієї статті).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що квартира, на яку позивач отримав
іпотечний кредит у АКБ соціального
розвитку «Укрсоцбанк» згідно
кредитного договору від 30.10.2007 №10-29/4514,
не є місцем проживання позивача, тоді
як право платника податку на
віднесення сум відсотків за іпотечним
кредитом виникає виключно у випадку.
коли за його рахунок придбано
(будується) житлова нерухомість, яка
визначена таким платником податку як
основне місце його проживання.

Разом з тим, як суд першої так і
апеляційної інстанцій не застосували
пункт 1 частини 1 ст. 157 КАС України,
згідно з яким суд закриває провадження
у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, та не
закрили провадження у справі, оскільки
вимоги щодо зобов`язання ДПІ в м. Суми
підготувати та надати позитивний
висновок до Головного управління
Державного казначейства України в м.
Суми щодо декларації позивача про
повернення з бюджету надмірно
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб за період з 1 січня по 31 грудня 2008
року не мають наслідком захист
порушеного права позивача. Правильним
способом захисту порушеного права на
повернення сум податкового кредиту є
стягнення таких сум з Державного
бюджету України на користь платника
податку.

Відповідно до частини 1 ст. 228 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення в касаційному
порядку і залишає позовну заяву без
розгляду або закриває провадження у
справі з підстав, встановлених
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, ухвалені у
справі судові рішення підлягають
скасуванню в із закриттям провадження
у справі з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково, скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 23.02.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2010, провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош