Справа № 805/4799/14
Суддя: Наумова К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
Справа №805/4799/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 42
хв.

Постановлена у нарадчій кімнаті.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Наумова К.Г.,

при секретарі судового засідання -
Березовській Є.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні суду адміністративну справу

за позовом Прокурора Жовтневого району
м. Маріуполя в інтересах держави в
особі Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (м. Маріуполь)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.
Маріуполь)

про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску,-

за участю:

прокурора прокуратури Донецької
області - Асріян Л.А.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Прокурор Жовтневого району м.
Маріуполя в інтересах держави в особі
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у сумі 9149,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що в зв'язку
з порушенням вимог Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідач має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 9149,66 грн.

Прокурор прокуратури Донецької
області підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Позивач надав заяву щодо розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився про дату, час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Причини неявки суду не
повідомив.

Розглянувши матеріали справи, суд , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1),
зареєстрована у якості фізичної особи -
підприємця виконавчим комітетом
Маріупольської міської ради Донецької
області 28.07.1993 року. Перебуває на
податковому обліку в Жовтневій
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За відповідачем за звітний період з
01.01.2011 р. - по 20.01.2014 р. станом на 01.02.2014 р.
рахується податковий борг по сплаті
єдиного податку в сумі 9149,66 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку платника та розрахунком боргу.

З огляду на зазначене, Жовтневою
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області вживались заходи для погашення
відповідачем заборгованості зі сплати
єдиного внеску, а саме, виставлялась
вимога про сплату боргу № Ф - 27903-17 від
20.02.2014 року на суму 9149,66 грн., яка вручена
відповідачу 20.02.2014 року, однак в 10-ти
денний термін після її отримання
відповідач суму недоїмки не сплатив, у
встановленому порядку вимогу не
оскаржив.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку встановлені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-VI
від 8 липня 2010 року (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 1 Закону №
2464-VI єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) є консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;
страхувальником є роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
зобов'язані сплачувати єдиний внесок;

П. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI встановлено,
що платниками єдиного внеску, зокрема,
є роботодавці - фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник
єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
органу доходів і зборів за основним
місцем обліку платника єдиного внеску
у строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до п. 3 ч 1 ст. 7 Закону № 2464-VI
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Згідно ч.ч. 3, 4, 5 ст. 7 Закону № 2464-VI
нарахування єдиного внеску
здійснюється в межах максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом.
Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не зменшені на суму
відрахувань податків, інших
обов'язкових платежів, що відповідно до
закону сплачуються із зазначених сум,
та на суми утримань, що здійснюються
відповідно до закону або за договорами
позики, придбання товарів та виплат на
інші цілі за дорученням отримувача.
Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати.

Ч. 11 ст. 8 Закону № 2464-VI встановлено, що
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5, 7 ст. 9 Закону №
2464-VI єдиний внесок обчислюється
виключно у національній валюті, у тому
числі з виплат (доходу), що здійснюються
в натуральній формі. Обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.
Обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.
Сплата єдиного внеску здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
його зарахування, крім єдиного внеску,
який сплачується в іноземній валюті
розташованими за межами України
підприємствами, установами,
організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь). Єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку. Платники,
зазначені в абзацах третьому та
четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок. Періодом, за
який платники єдиного внеску подають
звітність до органу доходів і зборів
(звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, для яких звітним періодом
є календарний рік.

Згідно ч.ч. 11, 12 ст. 9 Закону № 2464-VI, у разі
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно
із законом. Єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Відповідно ст. 13 Закону № 2464-VI органи
доходів і зборів, зокрема, мають право
застосовувати фінансові санкції,
передбачені цим Законом; стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску

Ч.ч. 3, 4 ст. 25 Закону № 2464-VI встановлено,
що суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів. Орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки. У
випадках, зазначених в абзаці дев'ятому
цієї частини, орган доходів і зборів
також має право звернутися до суду з
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
застосовуються.

Судом встановлено, що в порушення норм
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
відповідачем зобов'язання по сплаті
єдиного внеску не сплачені і на момент
прийняття постанови за останнім
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 9149,66 грн.,
що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, позовні
вимоги Прокурора Жовтневого району м.
Маріуполя в інтересах держави в особі
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у сумі 9149,66 грн. є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7 - 12, 69-72, 94, 122-163, 254, 263, 264 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на рахунок
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, відкритий для
обслуговування коштів єдиного внеску,
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 9149,66 грн.
(дев`ять тисяч сто сорок дев`ять грн. 66
коп.).

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Дана постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка їх подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Скарга подається на ім'я Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Наумова К.Г.