Справа № 809/1868/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
Справа № 12959/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 01
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації, Міністерства
соціальної політики України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації, Міністерства
соціальної політики України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, а саме -
прийняти рішення про передачу у
власність, як члену сім'ї інваліда,
автомобіля марки Опель-Вектра,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року
випуску, кузов № НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що в 2006 році його
дядько - ОСОБА_2, отримав автомобіль
Опель-Вектра, 1999 року випуску, ввезений
на територію України в якості
благодійної допомоги з Німеччини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Оскільки в
ОСОБА_2 протягом експлуатації
автомобіля виникли протипоказання
щодо керування транспортним засобом,
то на підставі Рішення № 4 колегії
Головного управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Волинської обласної
державної адміністрації від 18.04.2007р.
право керування автомобілем передане
племіннику - ОСОБА_1 Позивач 27.06.2013р.
подав заяву до Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації про направлення на
адресу Міністерства соціальної
політики клопотання про надання
дозволу на сплату митних платежів та
зборів за автомобіль, однак
Департаментом соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації було
відмовлено у направленні даного
клопотання, мотивуючи змінами у
законодавстві, а тому позивач вважає
такі дії Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації
неправомірними зазначивши, що до
врегулювання спірних правовідносин
застосовується та норма, яка була чинна
на час смерті ОСОБА_2.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, в задоволенні позову було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом головного управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від Чорнобильської
катастрофи №113 від 17.08.2006 р. "Про видачу
безкоштовного легкового автомобіля як
гуманітарної допомоги", прийнято
рішення про видачу інваліду - ОСОБА_2
легкового автомобіля марки
Опель-Вектра, державний номерний знак
НОМЕР_1, 1999 року випуску, кузов НОМЕР_2,
ввезено в Україну в якості
гуманітарної допомоги.

У ОСОБА_2 протягом експлуатації
автомобіля виникли протипоказання
щодо керування транспортним засобом, а
тому Рішенням № 4 колегії Головного
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Волинської ОДА від 18.04.2007р., право
керування автомобілем передане
племіннику - ОСОБА_1.

ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про смерть,
актовий запис № 1396, серія НОМЕР_3, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті ОСОБА_2
головне управління (правонаступником
якого є Департамент) неодноразово
зверталося до ОСОБА_1 стосовно
можливості передачі у встановленому
порядку автомобіля у власність члену
сім'ї або повернення його головному
управлінню (листи від 05.01.2012 р. № А- 2064/7,
від 02.10.2012 р. № А- 2064/7), проте член сім'ї
інваліда жодного разу не порушував
питання щодо можливості сплати ним
обов'язкових митних платежів для
залишення автомобіля у власності. Лише
27.06.2013 р. апелянт звернувся із заявою до
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації про
направлення на адресу Міністерства
соціальної політики України
клопотання про надання дозволу на
сплату митних платежів та зборів за
автомобіль марки Опель-Вектра,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, отриманий
інвалідом ОСОБА_2 безкоштовно. Однак,
департамент соціального захисту
населення Волинської ОДА відмовив у
задоволенні заяви (листи від 26.06.2013р.
№1770/08/2-13, від 01.08.2013р. №2148/08/2-13),
мотивуючи змінами у законодавстві, що
введені Постановою КМ №1057 від 31.10.2012 р.,
які встановлюють обмеження на сплату
цих платежів лише протягом 6 місяців
з дня смерті інваліда.

Відповідно до Закону України "Про
гуманітарну допомогу", автомобіль
отриманий як гуманітарна допомога,
може бути залишений після смерті
інваліда членам його сім'ї: якщо
інвалід користувався даним
автомобілем більше ніж 10 років (строк
рахується з дати його видачі); за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля, потягом шести
місяців з дня смерті інваліда.

Термін на протязі якого ОСОБА_2
користувався отриманим автомобілем,
становить менше 10 років.

Згідно зі ст. 11-1 Закону України "Про
гуманітарну допомогу", забезпечення
інвалідів, дітей-інвалідів
автомобілями, визнаними гуманітарною
допомогою, здійснюється на умовах,
передбачених законом, та у порядку, що
визначається КМ України. Після смерті
інваліда, дитини-інваліда автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через органи
соціального захисту населення і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із членів
сім'ї за рішенням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері соціального захисту
населення, за умови сплати податків і
зборів за ставками, діючими на день
здійснення митного оформлення
автомобіля. У разі несплати членом
сім'ї інваліда, дитини-інваліда
податків і зборів (обов'язкових
платежів) автомобіль повертається
(вилучається) органам соціального
захисту населення у порядку та на
умовах, що визначаються КМ України.

Абзацом 7 пункту 41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою КМ України від 19 липня 2006 р.
№999 (далі - Порядок) передбачено, що
після смерті інваліда, дитини-інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через головне управління
соціального захисту і користувався
менше ніж 10 років, може бути переданий у
власність одному з членів сім'ї
інваліда за рішенням Мінсоцполітики за
умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля, які
повинні бути сплачені членом сім'ї
померлого інваліда, дитини-інваліда
протягом 6 місяців з дня смерті
інваліда. Контроль за дотриманням
зазначеного строку здійснюється
головним управлінням соціального
захисту чи управлінням виконавчої
дирекції.

На момент звернення апелянта до
Департаменту соціального захисту
населення Волинської ОДА з листами
щодо надання дозволу на сплату митних
платежів та сприяння направлення
документів до Мінсоцполітики України -
20.06.2013р., 27.06.2013р., як і на момент
звернення ОСОБА_1 до Мінсоцполітики
України з відповідним листом - 20.07.2013р.,
діяв шестимісячний строк з дня смерті
інваліда на протязі якого необхідно
було сплатити митні платежі за
ввезений автомобіль.

Апелянт двічі був попереджений про
необхідність сплати митних платежів за
автомобіль, однак виявив бажання
провести таку оплату лише 27.06.2013р.,
тобто під час вирішення Луцьким
міськрайонним судом питання про
вилучення автомобіля. Згідно рішення
Луцького міськрайонного суду від
05.09.2013р. у справі №161/6317/13-ц за позовом
Департаменту до ОСОБА_1 про
зобов'язання повернути автомобіль,
позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_1
повернути автомобіль марки
Опель-Вектра, державний номерний знак
НОМЕР_1, 1999 року випуску, кузов НОМЕР_2,
отриманий інвалідом безкоштовно.

Згідно з абз. 10 п. 41 Порядку (в редакції,
що діяла на момент смерті інваліда,
тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1) у разі несплати
членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда
податків і зборів (обов'язкових
платежів) автомобіль повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту. Вилучення
автомобіля здійснюється відповідно до
абз. 13 п. 16 цього Порядку.

Отже, враховуючи зазначене колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що з
врахуванням відмовиви апелянта від
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля, наслідком
зазначеного стало ініціювання
Департаментом соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації питання про
вилучення автомобіля, відповідно
подією (фактом), станом на виникнення
якої слід застосовувати
нормативно-правовий акт (його редакцію)
в даному випадку є звернення ОСОБА_1 до
Департаменту у червні 2013 року, а не
смерть інваліда ОСОБА_2.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд
першої інстанції у відповідності до
вимог ст.200 КАС України, правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 01
жовтня 2013 року у справі №803/1868/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький