Справа № 825/1289/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1289/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Розмовенко А.О.,

представника позивача
Семеняки С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до Управління Пенсійного
фонду України в Ічнянському районі
Чернігівської області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2014 до Чернігівського окружного
адміністративного суду звернулось
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (надалі -
позивач) з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області (надалі - відповідач), в якому
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
повернення сум пенсійних виплат на
банківський рахунок Управління
Пенсійного фонду України в Ічнянському
районі Чернігівської області від 28.03.2014
№ 6.

На обґрунтування позову позивач
зазначив, що пунктом 11 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
встановлена відповідальність установи
банку за неповернення Пенсійному Фонду
України належним чином зарахованих
коштів із рахунку громадянина. За таких
обставин вважає, що у Управління
Пенсійного фонду України в Ічнянському
районі Чернігівської області відсутні
правові підстави для застосування
вказаного виду фінансових санкцій.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав заперечення в
яких просив розглянути справу без його
участі та зазначив, що в ході
проведення перевірки у позивача щодо
своєчасності зарахування пенсійних
коштів на поточні та карткові рахунки
пенсіонерів і одержувачів допомоги та
повернення не зарахованих сум пенсій і
допомоги було встановлено несвоєчасне
повернення коштів на рахунки
відповідача в сумі 1132,54 грн. Тому, на
підставі пункту 11 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
прийнято рішення, яким до позивача
застосовано штраф в розмірі 1132,54грн.
Вказує, що відповідач діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлено, що між УПФУ в
Ічнянському районі Чернігівської
області, Управлінням праці та
соціального захисту населення
Ічнянської районної державної
адміністрації та ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" укладений договір № 04-11/25 від
01.03.2010 року про виплату пенсій та
грошової допомоги. Відповідно до
зазначеного договору (а.с.12-13) та на
підставі наданої ОСОБА_3 на ім'я
позивача заяви (а.с.21) сума належної їй
пенсії перераховувалась на її поточний
рахунок № НОМЕР_1, відкритий в
банківській установі відповідача.

Згідно із & 3 ст. З Договору Банк
відкриває поточні рахунки пенсіонерам
і одержувачам допомоги в порядку,
встановленому Інструкцією про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах, затвердженою постановою
Національного Банку України № 492 від
12.11.2003 року та зараховує суми пенсій та
грошової допомоги на поточні рахунки
одержувачів не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів від органу Пенсійного фонду
України.

Відповідно до & 4 ст. 8 розділу IV
Договору, суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок пенсіонера або одержувача
допомоги, разом з нарахованими на них
відсотками, починаючи з місяця,
наступного за місяцем його смерті Банк
повертає відповідно органам Фонду або
Управління, за їх письмовим
розпорядженням, не пізніше наступного
операційного дня надходження
відомостей про смерть пенсіонера або
одержувача допомоги за наявності цих
сум на поточному рахунку пенсіонера
або одержувача допомоги.

12.02.2014 року відповідачем, за підсумками
перевірки своєчасності зарахування
пенсійних коштів на поточні та
карткові рахунки пенсіонерів і
одержувачів допомоги та повернення не
зарахованих сум пенсій та допомоги в
Ічнянському відділенні Чернігівської
обласної дирекції Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», було складено акт № 1 про
порушення позивачем абзацу 2 пункту 13
Порядку виплати пенсій і грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банках, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів Україні
від 30.08.1999 № 1596 та пункт 4 статті 8
розділу ІV Договору № 04-11/25 від 01.03.2010
щодо несвоєчасного повернення
грошових коштів, які зберігалися на
рахунку померлого пенсіонера ОСОБА_3
відповідно до Розпорядження про
повернення коштів від 15.05.2013 № 1190/03
(а.с.8-10, 25).

На підставі акту від 12.02.2014, пункту 4
статті 8 розділу ІУ Договору № 04-11/25 від
01.03.2010, пункту 11 статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» 28.03.2014
відповідачем винесено рішення про
застосування до Банку фінансових
санкцій за несвоєчасне повернення сум
пенсійних виплат, зарахованих після
місяця, наступного за місяцем смерті
пенсіонера, на банківський рахунок
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі № 6, яким
зобов'язало позивача сплатити штраф у
сумі 1132,54 грн. (а.с.11).

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням відповідача оскаржив його до
суду.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058, Законом
України «Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні» від 05.04.2001 №
2346 та Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банківських
установах, затверджений постановою
Кабінету Міністрів «Про заходи щодо
виконання статті 3 Указу Президента
України від 04.07.1998 року № 734» від 30.08.1999
№ 1596 (далі-Порядок №1596).

Згідно Закону України «Про платіжні
системи та переказ грошей в Україні»
від 05.04.2001 № 2346, ініціювання переказу
проводиться шляхом подання
ініціатором до банку, в якому відкрито
його рахунок, розрахункового документа
(ст. 21 п. 21.1 пп. 1). Переказ вважається
завершеним з моменту зарахування суми
переказу на рахунок отримувача (ст. 30 п.
30.1).

Пунктом 4 Порядку № 1596 визначено, що
установи уповноважених банків
здійснюють відкриття поточних
рахунків, проводять операції із
зарахування сум пенсій та грошової
допомоги на поточні рахунки відповідно
до цього Порядку, угод, укладених ними з
управліннями Пенсійного фонду України
в районах, містах і районах у містах,
управліннями праці та соціального
захисту населення
райдержадміністрацій, виконкомів
міських, районних у місті рад (далі -
органи праці та соціального, захисту
населення) або центрами з нарахування і
виплати пенсій та допомоги - у регіонах,
де функціонують такі центри.

Відповідно до пункту 13 вказаного
Порядку у разі надходження до
уповноваженого банку відомостей про
смерть одержувача пенсії та грошової
допомоги уповноважений банк
зобов'язаний припинити зарахування
коштів на поточний рахунок з місяця,
наступного за місяцем смерті
одержувача, і зробити відповідну
помітку у примірнику списку на
зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного операційного за місяцем
смерті пенсіонера, підлягають
поверненню уповноваженим банком
відповідно органам Пенсійного фонду та
органам праці та соціального захисту
населення не пізніше наступного
операційного дня надходження
відомостей про смерть одержувача.

Тобто, згідно норм Порядку та умов
Договору від 01.03.2010 Банк повинен
повертати органам ПФУ за їх письмовим
розпорядженням лише ті суми пенсій, що
були зараховані на рахунок пенсіонера,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем його смерті.

Тому доводи відповідача щодо
несвоєчасного повернення позивачем
сум пенсійних виплат в сумі 1132,54грн. на
рахунок УПФУ, суд вважає
безпідставними, оскільки Порядком №1596
не передбачено обов'язку банків
повертати кошти, зараховані на рахунок
отримувача в місяці його смерті.

Крім того, постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
22.07.2013 у справі № 825/2539/13-а було
встановлено, що кошти в сумі 1132,54 грн.
були зараховані на рахунок пенсіонера -
30.04.2013, тобто в місяці її смерті (а.с.16-19).

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто, вказані обставини мають
преюдиційне значення по даній справі.

Відповідно до статті 1071 Цивільного
кодексу України, банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Враховуючи ту обставину, що чинним
законодавством України не передбачено
права та обов'язку Банка списувати з
рахунку померлого клієнта (пенсіонера)
суму пенсії, що була зарахована на цей
рахунок у місяці смерті пенсіонера, на
момент звернення органу ПФУ з
письмовим розпорядженням про
повернення коштів (від 15.05.2013), суд
вважає, що у Банку не було правової
підстави для списання з рахунку
померлого клієнта зазначеної вище суми
пенсії і повернення її цьому органу
ПФУ.

Як встановлено судом, кошти з
карткового рахунку ОСОБА_3 №398157500 в
сумі 1 132,54грн. були перераховані
Управлінню Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області після набрання законної сили
постанови Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 р. по
справі №825/2539/13-а.

Відповідно до пункту 11 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення»
органами Пенсійного фонду за
несвоєчасну виплату і доставку сум
пенсійних виплат одержувачам або
несвоєчасне зарахування їх на
банківські рахунки пенсіонерів, або
несвоєчасне повернення на банківські
рахунки виконавчих органів Пенсійного
фонду чи Накопичувального фонду сум
коштів, не використаних для здійснення
пенсійних виплат, за умови своєчасного
і в повному обсязі їх фінансування, на
організації, у тому числі банки, які
здійснюють виплату і доставку пенсій,
накладається штраф у розмір своєчасно
не виплачених, не доставлених чи не
зарахованих або своєчасно не
повернених сум пенсійних виплат.

Отже, як вбачається з даної норми,
відповідальність передбачена в тому
числі за несвоєчасне повернення на
банківські рахунки виконавчих органів
Пенсійного фонду чи Накопичувального
фонду, але лише тих грошових коштів, які
не були використані для здійснення
пенсійних виплат, тобто не були
виплачені Банком (зараховані) на
відповідні поточні рахунки
пенсіонерів.

В даному випадку кошти були виплачені
(зараховані) Банком на рахунок ОСОБА_3,
що встановлено рішенням
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 р. по
справі №825/2539/13-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області були відсутні правові підстави
для застосування вказаного виду
фінансових санкцій, а отже, і для
прийняття рішення від 28.03.2014 № 6 .

Крім того суд зважує, що такої підстави
як зазначено в оскаржуваному рішенні, а
саме «…несвоєчасне повернення сум
пенсійних виплат, зарахованих після
місяця, наступного за місяцем смерті
пенсіонера», пунктом 11 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
передбачено.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів,
які б спростували позицію позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 9, 11, 71, 94, 158 - 163, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне повернення сум
пенсійних виплат на банківський
рахунок Управління Пенсійного фонду
України в Ічнянському районі
Чернігівської області від 28.03.2014 № 6.

Стягнути з Державного бюджету (р/р
4002, отримувач - УДКСУ у м.
Чернігові Державний бюджет, код СДРПОУ
- 38054398, банк - ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592) на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" () судові
витрати в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
І.І. Соломко