Справа № 9101/53433/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2012 р. справа № 2а-0470/11110/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року

у адміністративній справі № 2а/0470/11110/11
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення №
від 31.08.11 р. -

в с т а н о в и л а:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2011 року задоволено позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та
скасовано податкове
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області від 31 серпня
2011 року № 2.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена відповідачем по
справі з підстав неврахування судом
обставин, які мають суттєве значення
для правильного вирішення спору та
порушення норм матеріального права, у
зв'язку з чим просить її скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволені вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є
правомірність винесеного
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" від 31 серпня 2011 року № 2,
яким позивачці за порушення статті 13
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок з доходів фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності і незалежної професійної
діяльності", а саме визначено суму
грошового зобов'язання за основним
платежем 11925,60 грн.

Зазначене податкове
повідомлення-рішення було прийнято на
підставі Акту перевірки від 17 серпня 2011
року №106-17/2-НОМЕР_1, складеного за
результатами документальної планової
виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010
року, проведеної у період з 14 липня 2011
року по 10 серпня 2011 року податковим
органом на підставі підпункту 20.1.4
пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75,
статті 77 Податкового кодексу України,
відповідно до виданих
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Дніпропетровської області направлень
від 14 липня 2011 року №752, №753, та
плану-графіку проведення
документальних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ-ій квартал 2011
року.

Як вбачається з згаданого вище Акту
перевірки, в ході перевірки податковою
інспекцією встановлено порушення:
пункту 6 статті 128 Господарського
кодексу України, а саме: неналежне
ведення обліку доходів; статей 1, 2, 5
Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва"від 03 липня 1998 року №727,
а саме: перевищення обсягів виручки у
ІІІ кварталі 2009 року; статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян" від 26
грудня 1992 року №13-92, а саме: заниження
валового доходу та заниження
оподатковуваного доходу, в результаті
чого донараховано податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності на загальну суму 11 925,00 грн.
за період з 01 липня 2009 року по 31 грудня
2009 року; та підпункту 7.3.1 пункту 7.3 та
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість"від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР, а
саме: встановлено заниження податкових
зобов'язань, завищення податкового
кредиту, за рахунок чого занижено
податок на додану вартість на суму 1 400,00
грн., у тому числі за ІІІ-ІV квартали 2009
року на суму 606,00 грн., за 2010 рік - 794,00 грн.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 займається
підприємницькою діяльністю по наданню
транспортних послуг з перевезення
вантажу, а податкова звітність
позивачкою формувалась у електронному
вигляді за допомогою програми
"Бест-Звіт". До вересня 2009 року
позивачка працювала за спрощеною
системою оподаткування та сплачувала
єдиний податок, а з вересня 2009 року у
зв'язку із перевищенням ліміту 500 000,00
грн. позивачка перейшла на загальну
систему оподаткування.

Під час перевірки правильності
визначення валового доходу
використано відомості, відображені у
деклараціях про доходи ФОП ОСОБА_1,
податковим органом було використано
відомості з центральної бази даних про
суми виплачених позивачкою доходів,
дані книг обліку доходів і витрат форми
10, виписки з банку по розрахункових
рахунках, а також первинні документи
позивачки, що підтверджують витрати,
інформація про рух коштів на
розрахунковому рахунку, відомості про
нарахування та виплати заробітної
плати найманим особам, на підставі яких
відповідач встановив, що валовий дохід
по декларації про отримані доходи за 4
квартал 2009 року становить 203708,00 грн.,
але при перевірці документально
підтвердженим є отримання позивачкою
валового доходу на суму 126375,00 грн., а
отримання нею валового доходу в
розмірі 77333,00 грн. документально не
підтверджено. За вказаних обставин,
податковий орган дійшов висновку про
завищення позивачкою валових витрат за
рахунок не підтвердження документами
на загальну суму 76410,00 грн., внаслідок
чого відбулося заниження
оподатковуваного доходу.

Задовольняючи вимоги позивачки у цій
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що зазначена позивачкою в
декларації сума отриманого валового
доходу у розмірі 77333,00 грн.
документально не підтверджена, що
виключає застосування до неї
відповідних заходів відповідальності.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції
оскільки матеріалами справи
підтверджено, а відповідачем у справі
не спростовано, що позивачкою по справі
в період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2009
року не було допущено заниження
валового доходу та заниження
оподатковуваного доходу. Фактично у
даному випадку мало місце допущення
позивачкою технічної помилки при
складанні та поданні до податкової
інспекції податкової декларації за 2009
рік (у декларації було зазначено: сума
валового доходу - 203 708,00 грн., сума
витрат - 200 991,00 грн., сума чистого доходу
- 2 717,00 грн.). Тобто, у декларації
позивачкою помилково вказано суму
валових витрат 277 401,00 грн., тобто
повторно включено суму витрат за 3-ій
квартал 2009 року (76 410,00 грн. + 200 991,00 грн.),
а при зверненні позивачки для
виправлення вказаної помилки,
інспектором ДПІ було відмовлено у
прийнятті такої декларації із
посиланням на те, що у декларації не
відображено доходи та витрати за кожен
квартал року окремо та запропоновано
платнику податків придбати чистий
бланк декларації та заповнити у
приміщенні податкової інспекції, який
позивачкою заповнено за допомогою
працівника податкового органу, і таким
чином було допущено технічні помилки
при складанні декларації за 2009 рік.

Відповідно до ч.1 ст.21 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" відповідальність
платників податку за порушення норм
цього Декрету визначається
відповідним законом.

На час виявлення податковим органом
допущеної позивачкою помилки при
складанні декларації за 2009 рік, яка
відповідачем помилково розцінена як
завищення валових витрат за рахунок не
підтвердження документами на загальну
суму 76410,00 грн. - діяли положення
Податкового кодексу України, який
відповідачем застосовано при
визначенні відповідальності позивачки
за виявлені під час перевірки
порушення ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян", про що зазначено в
податковому повідомленні-рішенні
(а.с.54).

Згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового
кодексу України - контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2
Податкового кодексу).

Протиправність оскаржуваного у цій
справі податкового
повідомлення-рішення відповідача
підтверджується змістом ст..13 розділу
ІV Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян"
згідно якої, валовим доходом фізичної
особи - підприємця є саме його виручка у
грошовій та натуральній формі. Тобто,
ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян" в редакції чинній на дату
винесення оспорюваного рішення,
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами визначеними головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
України та Державними комітетом
України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Оскільки під час перевірки податковим
органом встановлено та в Акті
перевірки зафіксовано, що сума доходу
позивачки за 4-й квартал складає - 126375,00
грн., сума витрат складає - 124 581,00 грн., а
розходження у даних між декларацією
ФОП ОСОБА_1 та даними бухгалтерського
обліку є технічною помилкою при
заповненні розділів декларації, що
відповідачем та його представником під
час судового розгляду даної справи
підтверджено, судова колегія вважає, що
у відповідача не було правових підстав
для визначення позивачці суми
грошового зобов'язання за основним
платежем 11925,60 грн. за порушення статті
13 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян".

На підставі викладеного,
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду - залишити без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2011 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в порядку і строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов