Справа № 2а-3044/11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-3044/11
Головуючий у 1-й інстанції: Мальченко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 25 травня 2011 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 25 травня 2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва подав апеляційну скаргу, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії, а також інвалідом ІІ-ї групи,
професійне захворювання якого
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції,
що діяла, на момент виникнення спірних
правовідносин, особам, віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції,
що діяла, на момент виникнення спірних
правовідносин, в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 року № 654 та від 28.05.2008 року №
530, а не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 16.07.2008 року № 654
та від 28.05.2008 року № 530, колегія суддів
вважає, що відповідач неправомірно
виплачував позивачу основну та
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено ст. 50, 54 зазначеного
Закону.

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи викладені в
апеляційній скаргзі не знайшли свого
підтвердження, постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України,
ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає,
як така, що постановлена за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 25 травня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановления, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.