Справа № 821/1399/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1399/1409
год.50 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Попелишка
Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3

до Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, стягнення зайво сплаченого
податку,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 01.04.2014р. № 1 про визначення
зобов'язання з орендної плати за землю
у сумі 10837,17 грн. та стягнення зайво
сплаченого земельного податку.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
суду пояснила, що у позивача відсутній
обов'язок по сплаті орендної плати за
земельні ділянку, договір оренди якої у
судовому порядку визнаний недійсним.
Також позивач просить стягнути із
відповідача сплачену наперед орендну
плату за землю, оскільки не
користувався земельною ділянкою, яка
не була йому фактично передана.

Представник відповідача проти позову
заперечив, суду пояснив, що вважає
нараховане позивачу зобов'язання за
платежем орендна плата обґрунтованим,
оскільки договір оренди земельної
ділянки вважається розірваним із
моменту державної реєстрації рішення
про скасування (розірвання) договору
оренди. Відповідно до витягу із
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 17.01.2014р., договір
оренди земельної ділянки, укладений
між ОСОБА_3 (орендар) та Новотроїцькою
районною державною адміністрацією
(Орендодавець) від 03.10.2012 року
вважається розірваним із 17.01.2014р. Отже
відсутні підстави для скасування
спірного ППР та повернення сплаченої
орендної плати.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

Спірне податкове повідомлення-рішення
визначає позивачу зобов'язання з
орендної плати за землю у сумі 10813,17 грн.

Із розрахунку, наданого ДПІ вбачається,
що зазначена сума складається із
платежів за жовтень 2012р. у сумі 3279,11
грн., листопад 2012р. у сумі 2708,83 грн. та
1300,97 грн., грудень 2012р. у сумі 3548,26 грн.

Підставою для визначення зобов'язань
послужили наступні обставини.

Між ОСОБА_3 (орендар) та Новотроїцькою
районною державною адміністрацією
(Орендодавець) був укладений договір
оренди земельної ділянки від 03.10.2012
року, зареєстрований 08.10.2012 року за
№03076 у Відділі Держкомзему у
Новотроїцькому районі (далі - Договір
оренди земельної ділянки), предметом
якого є оренда земельної ділянки
загальною площею 200 га, з них 125,8442 га
ріллі для ведення городництва та 74,1558
га поліпшених пасовищ для випасання
худоби, яка знаходиться на території
Василівської сільської ради, строком
на 10 років. Відповідно до пунктів 5 та 9
вказаного договору нормативно -
грошова оцінка земельної ділянки
становить: рілля - 1397245,30 грн. з
урахуванням коефіцієнту індексації 3,2
на 2012 рік та коефіцієнтом 1,756, пасовища -
370599,50 грн. з урахуванням коефіцієнта
індексації 3,2 на 212 рік, орендна плата
становить 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Умовами
пункту 37 передбачено, що дія договору
припиняється шляхом його розірвання,
зокрема, за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у наслідок
невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом. Відповідно до п. 43
договору оренди земельної ділянки від
03.10.2012 року цей договір набирає
чинності після підписання сторонами та
його державної реєстрації.

Крім цього, 13 листопада 2012 року між
ОСОБА_3 (орендар) та Новотроїцькою
районною державною адміністрацією
(Орендодавець) було укладено додаткову
угоду до договору оренди земельної
ділянки, яка була зареєстрована у
відділі Держкомзему у Новотроїцькому
районі 20.11.2012 року за № 03634.

Оскаржуючи спірне податкове
повідомлення-рішення, позивач
наполягає на відсутності у нього
підстав для сплати орендної плати у
зв'язку із визнанням недійсним
договору оренди землі.

Так, судом встановлено, що рішенням
Новотроїцького районного суду від 03
жовтня 2013 року, яке набрало законної
сили 14 жовтня 2013 року, по справі №
662/1763/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
Новотроїцької районної державної
адміністрації Херсонської області, за
участю 3-ї особи на стороні відповідача,
відділу Держземагентства у
Новотроїцькому районі Херсонської
області, з посиланням на ст. 203, 215, 216, 526,
530, 638, 651 Цивільного кодексу України,
Закону України "Про оренду землі",
Земельний кодекс України, визнано
договір оренди земельної ділянки,
укладений 03.10.2012 року між Новотроїцькою
районною державною адміністрацією
Херсонської області та ОСОБА_3,
зареєстрований 08.10.2012 року у відділі
Держкомзему у Новотроїцькому районі
Херсонської області за №03076, -
недійсним та зобов'язано
Держземагентство у Новотроїцькому
районі Херсонської області скасувати
державну реєстрацію вищевказаного
договору оренди.

Також рішенням Новотроїцького
районного суду від 19.11.2013р., яке набрало
законної сили 29.11.2013 року, по справі №
662/2228/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
Новотроїцької районної державної
адміністрації Херсонської області, за
участю 3-ї особи реєстраційної служби
Новотроїцького РУЮ Херсонської
області, скасовано державну реєстрацію
вищевказаного договору оренди.

Правові наслідки недійсності
правочину визначені ст. 216 Цивільного
кодексу України. Так, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Відповідно до ст.236 Цивільного кодексу
України нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення. Якщо
за недійсним правочином права та
обов'язки передбачалися лише на
майбутнє, можливість настання їх у
майбутньому припиняється.

Частиною 3 ст. 207 Господарського кодексу
України визначено, що виконання
господарського зобов'язання, визнаного
судом недійсним повністю або в частині,
припиняється повністю або в частині з
дня набрання рішенням суду законної
сили як таке, що вважається недійсним з
моменту його виникнення.

Таким чином зобов'язання позивача за
умовами договору оренди земельної
ділянки від 03.10.2012 року,
зареєстрованого 08.10.2012 року за №
03076, вважаються недійсними з
моменту їх виникнення.

З урахуванням вищенаведеного суд
відхиляє заперечення відповідача щодо
існування обов'язку ОСОБА_3 по сплаті
орендної плати до дати внесення до
Державного реєстру речових прав запису
про скасування державної реєстрації
договору оренди.

Крім цього суд відмічає, що податковий
орган визначив позивачу зобов'язання
по орендній платі за період жовтень -
грудень 2012р., за який позивач вже
сплатив орендну плату, що
підтверджується платіжним дорученням
від 08.02.2013р. № Р24А83383 про сплату
21289,5 грн. до місцевого бюджету
Васильківської сільської ради
Новотроїцького району із призначенням
платежу «Орендна плата за шість
місяців (жовтень 2012р. - березень 2013р.».
Тобто податковий орган нарахував
платіж, який вже був сплачений
платником.

Представник відповідача у судовому
засіданні не зміг пояснити таку
ситуацію.

Щодо позовних вимог про повернення
зайво сплаченого податку, суд відмічає
наступне.

Порядок повернення надміру сплачених
сум грошового зобов'язання
регламентується ст. 43 ПК України.

Помилково та/або надміру сплачені суми
грошового зобов'язання підлягають
поверненню платнику відповідно до цієї
статті та статті 301 Митного кодексу
України, крім випадків наявності у
такого платника податкового боргу (п.
43.1.).

У разі наявності у платника податків
податкового боргу, повернення
помилково та/або надміру сплаченої
суми грошового зобов'язання на
поточний рахунок такого платника
податків в установі банку або шляхом
повернення готівковими коштами за
чеком, у разі відсутності у платника
податків рахунку в банку, проводиться
лише після повного погашення такого
податкового боргу платником податків
(п. 43.2.).

Обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення (крім повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб, які
розраховуються контролюючим органом
на підставі поданої платником податків
податкової декларації за звітний
календарний рік шляхом проведення
перерахунку за загальним річним
оподатковуваним доходом платника
податку) протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми (п. 43.3.).

Повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань
платникам податків здійснюється з
бюджету, у який такі кошти були
зараховані (п. 43.6.).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
передбачено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Положеннями пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючі органи,
зокрема, здійснюють адміністрування
податків, зборів, платежів.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України визначено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки, об'єктом
оподаткування - земельна ділянка,
надана в оренду (пункт 288.2 статті 288 ПК
України).

Згідно із п. 7.1 ст. 7 Податкового кодексу
України під час встановлення податку
обов'язково визначаються такі
елементи: платники податку; об'єкт
оподаткування; база оподаткування;
ставка податку; порядок обчислення
податку; податковий період; строк та
порядок сплати податку; строк та
порядок подання звітності про
обчислення і сплату податку.

Як встановлено судом у спірних
правовідносинах відсутній об'єкт
оподаткування, оскільки договір оренди
земельної ділянки, як підстава для
нарахування орендної плати визнаний
судом недійсним. Крім цього відсутній і
факт реального використання позивачем
земельної ділянки, оскільки позивач
заперечує таке використання, а
податковий орган не може довести
зворотнє. Відтак відсутні будь-які
підстави для сплати ОСОБА_3 орендної
плати на підставі договору оренди
земельної ділянки від 03.10.2012 року,
зареєстрованого 08.10.2012 року за №
03076, а сплачена орендна плата є
сплачено надмірно та підлягає
поверненню платнику.

З огляду на викладене суд повністю
задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 7-11, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги
ОСОБА_3 до Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,
стягнення зайво сплаченого податку.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
01.04.2014р. № 1 про визначення зобов'язання
з орендної плати за землю у сумі 10837,17
грн.

Стягнути із місцевого бюджету
Василівської сільської ради
Новотроїцького району Херсонської
області на користь ОСОБА_3 суму зайво
сплаченої орендної плати за землю у
розмірі 21289,5 грн. платіжним дорученням
від 08.02.2013р. № Р24А83383.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 26 травня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8.3.13