Справа № 821/898/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/898/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Дудчак П.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області (далі по
тексту - відповідач) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконанні відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області перебував виконавчий лист №
668/185/13-ц виданий 09.07.2013 року
Суворовським районним судом м. Херсона
про стягнення на користь ОСОБА_3 боргу
в сумі 152355,00 грн. та 1099,01 грн. судового
збору.

Боржником було сплачено
заборгованість на депозитний рахунок
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Херсонській області. 12.02.2014
року Державним виконавцем були
підготовлені та вручені розпорядження
для перерахунку вищезазначених
грошових сум на рахунок стягувана
разом із платіжними дорученнями №64, 65.

Відповідачем вказані розпорядження
виконані не були, тому позивач вважає
дії відповідача протиправними.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував. заперечення
обґрунтовані тим, що
розрахунково-касове обслуговування
клієнтів здійснюється Головним
управлінням Казначейства відповідно
до умов договорів та додаткових
договорів між органом Казначейства і
клієнтами. Між Головним управлінням
Казначейства та відділом примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Херсонській
області укладено договір про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування, яким передбачено права
та обов'язки Головного управління
Казначейства в процесі обслуговування
відділом примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Херсонській області.

При здійсненні розрахунково-касового
обслуговування клієнта Головне
управління Казначейства несе
відповідальність за виконання умов
договору виключно перед іншою стороною
договору, тому відповідач не несе
відповідальності перед ОСОБА_3

Крім того, вказує, що При проведенні
видатків розпорядників і одержувачів
бюджетних коштів органи Казначейства в
першу чергу та стислі терміни
забезпечують виконання захищених
статей видатків, перелік яких
визначений частиною 2 статті 55
Бюджетного кодексу України, а саме
виплату заробітної плати, стипендії,
оплату комунальних послуг та
енергоносіїв, продуктів харчування,
медикаментів тощо, враховуючи
наповнення єдиного казначейського
рахунка органами, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію представника
позивача, представника відповідача,
адміністративний позов та документи
покладені в його основу, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті, суд приходить
до наступного: на виконанні відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в ХО знаходиться виконавчий лист
№668/185/13-ц виданий 09.07.2013 року
Суворовським районним судом м. Херсона
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 боргу в сумі 152355,00 грн. та 1099,01
грн. судового збору.

Боржником було сплачено
заборгованість на депозитний рахунок
ВДВС відділу примусового виконання
рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області.

12 лютого 2014 року Державним виконавцем
винесено розпорядження № 39042813/1 та №
39043016/1 для перерахунку вищезазначених
грошових сум на рахунок позивача.

На день розгляду даної справи по суті
вищезазначені кошти на рахунки ОСОБА_3
не перераховані.

Статтею 3 Закону України "Про Державну
виконавчу службу" визначено, що
виконання рішень, перелік яких
встановлено законом, покладається на
державних виконавців.

Районні, районні в містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції є
юридичними особами, мають відповідні
рахунки в органах Державного
казначейства України для обліку
депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках, гербову
печатку.

Розрахунки з таких рахунків
здійснюються тільки в безготівковій
формі. Не допускаються видача та
переказ стягнутих державними
виконавцями сум стягувачам без
зарахування на депозитний рахунок
органу ДВС.

Згідно частин 1,2 статті 45 Закону
України "Про виконавче провадження"
грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби. За письмовою заявою
стягувача - фізичної особи чи його
представника (за наявності
відповідних повноважень) стягнуті
грошові суми можуть бути перераховані
державним виконавцем на зазначений
ним рахунок у банку або в іншій
фінансовій установі чи надіслані на
адресу стягувача поштовим переказом,
що здійснюється за його рахунок, крім
переказу аліментних сум.

Не допускається виплата стягувачу
стягнутих сум готівкою або виплата
стягнутих сум іншим особам, які не є
стягувачами. Забороняється
використовувати стягнуті з боржників
грошові суми, що підлягають виплаті
стягувачам, на цілі, не передбачені
цією статтею, а також звертати на них
стягнення для виплати іншим особам, які
не є стягувачами за виконавчими
документами, під час примусового
виконання яких ці суми стягнуто (крім
випадків, коли стягувач є одночасно
боржником у іншому виконавчому
провадженні).

Не пізніше ніж протягом трьох робочих
днів від дня ознайомлення з
інформацією про надходження коштів
державний виконавець у разі
достатності суми для покриття всіх
вимог стягувача та наявності
відомостей від стягувача про шляхи
отримання ним коштів готує одне
розпорядження (у тому числі за зведеним
виконавчим провадженням), яким
визначає належність указаних коштів та
спосіб перерахування стягувачу, яке
затверджується начальником органу ДВС
із зазначенням дати та скріплюється
печаткою органу ДВС. Указане
розпорядження готується в двох
примірниках, оригінал видається особі,
відповідальній за ведення книги обліку
депозитних сум, копія залишається у
виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 12.1 р. ХІІ Наказу
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5 "Про затвердження Інструкції
з організації примусового виконання
рішення" (далі-Інструкція 512/5) органи
ДВС мають відповідні рахунки в органах
Державної казначейської служби
України для обліку депозитних сум і
зарахування стягнутих з боржників
коштів та їх виплати стягувачам у
національній валюті, а також
відповідні рахунки для обліку
аналогічних операцій в іноземній
валюті в банках.

Отже, як видно зі змісту цих правових
норм, орган державної виконавчої
служби повинен підготувати необхідні
документи, в тому числі платіжне
доручення для перерахунку на користь
стягувача грошових коштів з
депозитного рахунку ВДВС, відкритого в
органах Державної казначейської
служби України, а після отримання
платіжного доручення (платіжної
вимоги) органи Державної казначейської
служби повинні перерахувати зазначені
грошові кошти з Депозитного рахунку на
рахунок стягувача - в даному випадку
ОСОБА_3

Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Національного банку України від 21.01.2004
№ 22 (далі - Інструкція №22), визначено,
що платіжне доручення - це
розрахунковий документ, що містить
письмове доручення платника
обслуговуючому банку про списання зі
свого рахунку зазначеної суми коштів
та її перерахування на рахунок
отримувача.

Згідно Положення про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 460/2011,
Державна казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Міністр). Казначейство України входить
до системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.

Преамбула Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
встановлює, що цей Закон визначає
загальні засади функціонування
платіжних систем і систем розрахунків
(далі - платіжні системи) в Україні,
поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України, встановлює відповідальність
суб'єктів переказу, а також визначає
загальний порядок здійснення нагляду
(оверсайта) за платіжними системами.

Отже, оскільки Казначейство України та
його територіальні органи є учасниками
системи електронних платежів, у своїй
діяльності керуються Інструкцією про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженою
постановою Національного банку
України від 21.01.2004р. №22, то суд вважає
відповідача суб'єктом регулювання
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні".

Відповідно до положень п. 8.4 ст. 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні",
міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.

Згідно ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу
України при виконанні державного
бюджету і місцевих бюджетів
застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції з обліку
коштів, розрахунків та інших активів
бюджетних установ, затвердженої
Наказом Державного казначейства
України 26.12.2003р. за №242 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 23.01.2004р. за №106/8705 (зі змінами та
доповненнями, далі Інструкція №106),
депозитні рахунки - рахунки, які
відкривають в органах Державного
казначейства та/або установах банків
за коштами, які отримали бюджетні
установи в тимчасове зберігання згідно
з законодавством (без права
користування цими коштами, що
перебувають на цих рахунках) і з
настанням відповідних умов належать
поверненню або перерахуванню за
призначенням.

В силу п. 2.4 Положення про єдиний
казначейський рахунок затвердженого
Наказом Державного казначейства
України 26.06.2002р №122 (у редакції наказу
Державного казначейства України
30.11.2010р. № 449) та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.07.2002р.
за N 594/6882, з метою ведення
бухгалтерського обліку операцій по
виконанню державного та місцевих
бюджетів, а також інших операцій з
коштами клієнтів, передбачених
законодавством, в органах Державного
казначейства України відкрито: рахунки
інших клієнтів за операціями, що не
належать до операцій з виконання
бюджетів, але відповідно до вимог
законодавства обслуговуються органами
Державного казначейства України.

Відповідно до п. 12.1 Інструкції № 512/5,
органи ДВС мають відповідні рахунки в
органах Державної казначейської
служби України для обліку депозитних
сум і зарахування стягнутих з
боржників коштів та їх виплати
стягувачам у національній валюті, а
також відповідні рахунки для обліку
аналогічних операцій в іноземній
валюті в банках.

Згідно до п. 12.19 Інструкції № 512/5, якщо у
стягувача - фізичної особи є рахунок в
установі банку, то в платіжному
дорученні обов'язково вказується, на
який рахунок слід перерахувати кошти.

Отже, проаналізувавши вищевказане, суд
приходить до висновку, що депозитний
рахунок УДВС ГУЮ у Херсонській області,
який відкритий в ГУДКСУ у Херсонській
області, не є рахунком для зарахування
коштів Державного бюджету України або
місцевого бюджету. Кошти, які
зараховуються на цей рахунок, не є
коштами Державного бюджету України чи
доходом Державного бюджету України або
місцевого бюджету, ці кошти не мають
ніякого відношення до виконання
казначейством захищених статей або
інших видатків бюджету (виплата
заробітної плати, комунальних послуг
та енергоносіїв тощо), ці кошти є
власністю ОСОБА_3, розміщенні на
депозитному рахунку з метою виконання
виконавчого листа.

Крім того, згідно до вимог п.3.5
Інструкції № 22, відповідач
зобов'язаний прийняти платіжне
доручення до виконання протягом 30
календарних днів з дати його виписки.
День оформлення платіжного доручення
не враховується.

Судом встановлено, що розпорядження
від 12.02.14 року № 39042813/1, № 39043016/1, які є
одним з видів платіжних документів не
виконано відповідачем протягом 30
календарних днів з дня оформлення.

Також суд зазначає, що позивачем обрано
неналежний спосіб захисту свої прав,
оскільки належним способом є визнання
протиправною бездіяльність
відповідача, а не дії.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідача подати звіт про виконання
розпоряджень, суд зазначає, що
відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Отже, зобов'язання подати звіт є правом
суду, а не обов'язком. Позивачем не
надано доказів, що судове рішення не
буде виконано відповідачем.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, доводи
відповідача щодо можливості виплати
коштів позивачу лише за наявності
підкріплення на єдиному
казначейському рахунку та виконання
платіжних документів у порядку
черговості надходження коштів у межах
відповідних бюджетних призначень та
бюджетних асигнувань, повністю
спростовується положеннями зазначених
нормативно-правових актів, та власне
нормами Конституції України, яка
гарантує виконання судових рішень на
всій території України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, суд вважає, що відповідач не довів
правомірності своєї бездіяльності
щодо невиконання розпорядження від
12.02.14 року № 39042813/1, № 39043016/1, а тому позов
є обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

В судовому у засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Керуючись ст.ст. 159-164 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Херсонській області щодо невиконання
розпоряджень № 39043016/1 від 12.02.2014 р. та №
39042813/1 від 12.02.2014 р.

Зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області виконати
розпорядження № 39043016/1 від 12.02.2014 р. та №
39042813/1 від 12.02.2014 р. відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Херсонській
області про перерахування на користь
ОСОБА_3 152355 (сто п'ятдесят дві тисячі
триста п'ятдесят п'ять) грн. та 1099 (одна
тисяча дев'яносто дев'ять) грн. 01 коп.
відповідно.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 14 травня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 11.5