Справа № К/9991/16582/11-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/16582/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Маріуполі Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 р.

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 р.

у справі №2а-20099/10/0570

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
«Азовсталь»

до Державної податкової інспекції у м.
Маріуполі Донецької області

про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ :

Відкрите акціонерне товариство
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
(далі - позивач) звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Маріуполі Донецької
області (далі - відповідач) про визнання
недійсним рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2011 р., позовні вимоги задоволено
частково, визнано недійсним рішення
від 19.06.2007 р. № у частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 478,75 грн. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Позивач на адресу суду касаційної
інстанції надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу
відповідача, за змістом яких просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Крім того, скаржником було заявлено
клопотання про заміну сторони
правонаступником у зв'язку зі зміною
найменування на Маріупольську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази
перейменування відповідача, судова
колегія вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Працівниками податкового органу
проведено перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, а саме: автобусу «Ікарус»,
державний номер 20233, який належить
позивачу, про що складено акт від 09.06.2007
року №05190019/2335, яким встановлено
порушення позивачем вимог п.п. 1, 5 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», що виразилося у
проведенні розрахункових операцій без
застосування зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових
книжок (квитків) та без використання
зареєстрованої належним чином книги
обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом прийнято рішення
від 19.06.2007 р. №, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкцій у розмірі 818,75 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
відсутності порушень позивачем вимог
п.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Як вбачається з акту перевірки, при
перевірці автобусу, що належить
позивачу, встановлено, що при сплаті за
проїзд водієм видаються квітки
вартістю 0,75 грн., при цьому, книга
обліку розрахункових операцій на
транспорт у автобусі відсутня, квитки
на перевіряємий автобус у податкового
органу не реєструвались. Всього з
початку дня сума готівкових коштів
сплачених за проїзд становила 95,75 грн.
та вказана сума готівкових розрахунків
проведена без застосування книги
обліку розрахункових операцій.

Так, відповідно до п.1 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані у разі
незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, проводити
розрахункові операції на повну суму
покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідальність за порушення
вказаної норми передбачена ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», зокрема, п. 1
встановлено, що у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність.

Пунктом 4 ст. 9 вказаного Закону
встановлено, що реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу проїзних і перевізних
документів із застосуванням бланків
суворого обліку на залізничному (крім
приміського) та авіаційному транспорті
з оформленням розрахункових і звітних
документів та на автомобільному
транспорті з видачею талонів,
квитанцій, квитків з нанесеними
друкарським способом серією, номером,
номінальною вартістю, а також при
продажу білетів державних лотерей
через електронну систему прийняття
ставок, що контролюється у режимі
реального часу Державним
казначейством України, та квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено факт віднесення проїзних
квитків, що використовувалися
позивачем при наданні послуг з
перевезення до бланків судової
звітності, а тому останній не був
зобовязаний застосовувати
розрахункову книжку під час надання
зазначених послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
неправомірність прийнятого податковим
органом спірного рішення у частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 478,75 грн. та наявності
підстав для його скасування у цій
частині.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 55, 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Державну податкову інспекцію у м.
Маріуполі Донецької області на
Маріупольську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

2. Касаційну скаргу Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
залишити без задоволення.

3. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 р. у
справі №2а-20099/10/0570 залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.