Справа № 2а-5046/11/1370
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 2а-5046/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
з участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України у Львівській
області про зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в
якому просить зобов'язати Відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України у Львівській
області скасувати державну реєстрацію
автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2003 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 на його ім'я.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що в лютому 2011 року із
позовної заяви ДПІ у Залізничному
районі м. Львова йому стало відомо, що у
відділі реєстраційно-екзаменаційної
роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області за ним зареєстровано
транспортний засіб марки: MERCEDES-BENZ SPRINTER,
2003 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, за який не сплачено
податок з власників транспортних
засобів. Вказує, що реєстрація
вказаного автомобіля на його ім'я є
незаконною та проведеною з порушенням
процедури і тому підлягає скасуванню.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задоволити з підстав викладених у
Відповідач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, про час та місце проведення
судового розгляду належним чином
повідомлений. Подав суду заперечення
від 25 травня 2011 року в яких зазначив, що
позовні вимоги не визнає з тих підстав,
що не встановлено жодного факту
передбаченого п.40 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року №1388 (далі-Порядок
№1388), а тому відсутні підстави для
скасування державної реєстрації
транспортного засобу. Просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
оцінивши докази, які мають значення для
справи суд виходив з наступного.
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі
змінами і доповненнями, Порядком
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року за № 1388 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.12.2009 року за № 1371) зі змінами і
доповненнями, Інструкцією про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них, затвердженою
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 11.08.2010 року за № 379 зі
змінами і доповненнями, Кодексом
адміністративного судочинства
Згідно ст. 3 Закону України «Про податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
від 11.12.1991р. №1963-XII (далі - Закон №1963)
перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.
Згідно ч. 4 ст. 5 Закону №1963 фізичні
особи - платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.
Згідно п. 3.6. Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 11.08.2010 року за № 379 зі
змінами і доповненнями (далі -
Інструкція), квитанції або платіжні
доручення про сплату вартості послуг,
спеціальної продукції та обов'язкових
платежів власників ТЗ долучаються до
реєстраційної справи (крім квитанцій
про сплату збору за першу реєстрацію
ТЗ, які повертаються власнику, а до
справи долучаються їх копії).
Згідно ч. 6 ст. 5 Закону №1963, у разі
відсутності документів про сплату
податку або документів, що дають право
на користування пільгами, перша
реєстрація в Україні, реєстрація,
перереєстрація, зняття з обліку і
технічний огляд транспортних засобів
Згідно з п. 2 Порядку №1388, цей порядок є
обов'язковим для всіх юридичних та
фізичних осіб, які є власниками
транспортних засобів, виробляють чи
експлуатують їх. Представники
власників транспортних засобів
виконують обов'язки та реалізують
права таких власників у межах наданих
Згідно з п. 3 Порядку №1388, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів установленим вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), використанням
транспортних засобів в умовах воєнного
і надзвичайного стану, а також для
ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.
Згідно п. 8 цього ж Порядку, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
оцінку їх вартості (проводиться
спеціалістом, що пройшов необхідну
підготовку в порядку, встановленому
МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики,
Держмитслужбою та Фондом державного
майна, і має відповідні документи),
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:1)
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; 2)
договори та угоди, укладені на товарних
біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені в
установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби; копія рішення суду,
засвідчена в установленому порядку, із
зазначенням юридичних чи фізичних
осіб, які визнаються власниками
транспортних засобів, марки, моделі,
року випуску таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин; 3) довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску; 4) акт
приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача; 5) митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договір фінансового лізингу;
акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби. Державна реєстрація
транспортних засобів проводиться за
умови сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Відповідно до п. 40 Порядку №1388, у разі
встановлення факту знищення,
фальсифікації або підроблення
ідентифікаційних номерів складових
частин транспортних засобів, виявлення
транспортних засобів, зареєстрованих
(перереєстрованих), знятих з обліку в
підрозділах Державтоінспекції, у тому
числі тимчасово, за фіктивними чи
підробленими документами або таких, що
розшукуються правоохоронними органами
України у зв'язку з незаконним
заволодінням, працівники підрозділів
Державтоінспекції оформляють в
установленому порядку необхідні
документи, скасовують державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку транспортних засобів і
передають усі відповідні документи та
за наявності транспортні засоби до
органів внутрішніх справ для
подальшого проведення перевірки. Якщо
виявлено факт підроблення митних
документів, їх ксерокопії з необхідним
поясненням надсилаються до митних
органів, у зоні діяльності яких
проживають особи, за якими
зареєстровані відповідні транспортні
засоби.

Згідно пункту 5.7. Інструкції, на
підставі документів, що підтверджують
встановлення факту знищення,
фальсифікації або підроблення
ідентифікаційних номерів складових
частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих
(перереєстрованих), знятих з обліку в
Центрі, у тому числі тимчасово, за
фіктивними чи підробленими
документами, таких, що розшукуються
правоохоронними органами України у
зв'язку з незаконним заволодінням, або
інформацію про реєстрацію яких
несанкціоновано внесено до
автоматизованої бази даних АІС
«Автомобіль» та (або) Єдиного
державного реєстру Державтоінспекції,
працівники Центру оформляють в
установленому порядку необхідні
документи, скасовують державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку ТЗ і передають усі відповідні
документи до органу досудового
розслідування для подальшого
проведення перевірки. Якщо виявлено
факт підроблення митних документів, їх
ксерокопії з необхідним поясненням
надсилаються до митних органів, у зоні
діяльності яких проживають особи, за
якими зареєстровані відповідні
транспортні засоби. Власнику ТЗ або
уповноваженій ним особі видаються
копія протоколу про вилучення
документів та копія протоколу про
огляд і затримання ТЗ. Про скасування
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку ТЗ до автоматизованої
бази даних АІС «Автомобіль» та Єдиного
державного реєстру Державтоінспекції
вноситься запис: «Скасування
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку ТЗ», а також вноситься запис про
підстави такого скасування.

Судом встановлено, що відділом
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області 04.09.2009 р. за позивачем
зареєстровано транспортний засіб
марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2003 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Позивач зазначив, що використовуючи
надану ним довіреність гр. ОСОБА_2 ввіз
на територію України автомобіль марки
MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2003 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, зареєстрував
його від імені позивача на його ім'я, не
сплативши при цьому відповідні
обов'язкові платежі і згодом
перепродав його. Про такі дії ОСОБА_2, як
стверджує позивач, йому нічого не було
відомо. Про реєстрацію наведеного
автомобіля без сплати податку, йому
стало відомо з отриманої копії
позовної заяви, поданої до Львівського
окружного адміністративного суду ДПІ у
Залізничному районі м. Львова.

У зв'язку з вищезазначеним позивач
звернувся до слідчого в особливо
важливих справах прокуратури
Львівської області ОСОБА_3 із заявою
про скоєння злочину і визнання його
потерпілим, в якій зазначив, що до нього
був пред'явлений позов ДПІ у
Залізничному районі м. Львова про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в сумі
15036,00 грн. у зв'язку із здійсненням УДАІ
УМВСУ у Львівській області першої
державної реєстрації вищевказаного
транспортного засобу на ім'я ОСОБА_4
ввезеного гр. ОСОБА_2, без відома
заявника та на підставі виданої, на
думку ОСОБА_4, фіктивної довіреності.

Таким чином, як стверджує позивач, він
став жертвою шахрайських дій
вищевказаних осіб, які зловживаючи
його довірою уклали з ним фіктивний
договір доручення, використали його в
інтересах власного збагачення та
заподіяли йому майнову шкоду у вигляді
заборгованості по сплаті податку з
власників транспортних засобів.

Вищевказану заяву позивача про
вчинений відносно нього злочин,
долучено слідчим відділом прокуратури
Львівської області до матеріалів
кримінальної справи № 181-0290, порушеної
за ознаками злочинів передбачених ч. 3
ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України. З матеріалів
кримінальної справи було виділено в
окреме провадження кримінальну справу
№ 181- 0311, порушену за ознаками вчинення
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст.
365, ч.1, 3 ст. 358 КК України по факту
проведення реєстрації транспортних
засобів у 235 випадках частково без
сплати податку з власників наземних
транспортних засобів, що реєструються
вперше в Україні, а у 1711 випадках -
повністю.

В матеріалах справи міститься копія
вироку Шевченківського районного суду
м. Львова від 01.07.2013 року у справі №1-233/11,
який набрав законної сили, з якого
вбачається, що протягом січня 2009 -
березня 2010 років у Львівському ВРЕР
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області проведено реєстрацію
транспортних засобів без сплати та із
частковою сплатою податку з власників
транспортних засобів, зокрема, на
ОСОБА_4 - т.з. MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2003 року
випуску зареєстровано 04.09.2009 р.,
несплата податку 15036,00 грн.

Позивачем не надано суду, а судом не
здобуто доказів на підтвердження того,
що транспортний засіб, зареєстрований
за позивачем за фіктивними чи
підробленими документами, а також,
інших, визначених у Порядку № 1388,
обставин для скасування державної
реєстрації транспортних засобів.

У відповідності до частини 1 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на все викладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог про скасування
державної реєстрації транспортного
засобу, відтак в їх задоволенні слід
відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158, 159, 160-163, 167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Крутько О.В.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 30.04.2014 року.