Справа № 821/1003/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1003/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Пекного А.С.,

суддів Василяки Д.К., Кузьменко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів
і зборів України про визнання
неправомірним та скасування наказу в
частині оголошення догани,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
суду із позовом до Міністерства
доходів і зборів України (далі -
відповідач, Міндоходів), в якому
просить визнати неправомірним та
скасувати п.п.2.1.2 наказу Міністерства
доходів і зборів України від 11.03.2014р.
№551-о "Про застосування заходів
дисциплінарного стягнення" в частині
оголошення догани начальнику
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Херсонській області
ОСОБА_1 за неналежну організацію роботи
з реалізації заставного майна.

Позовні вимоги мотивовані як
порушенням відповідачем установленого
ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП України) порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності (недотримання
строків притягнення до
відповідальності; прийняття рішення
про застосування стягнення під час
перебування позивача у відпустці;
відповідач не зажадав від позивача
письмових пояснень з приводу порушення
службових обов'язків; не врахування
ступеню тяжкості вчиненого проступку і
заподіяної ним шкоди, обставин, за яких
його вчинено; не повідомлення
відповідачем позивача про оголошену
догану), так і відсутністю факту самого
проступку.

Відповідачем надано письмові
заперечення на позов, у яких він
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
позивачем як начальником
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Херсонській області
(далі - Новокаховська ОДПІ) не належним
чином організовано роботу з реалізації
заставного майна платників податків за
підсумками 2013 року, зокрема майна ТОВ
"Бетон-Таврії", яке описане у 2013р. та
податковий борг вказаного Товариства
становить 4 000,00 грн., чим не забезпечено
виконання показників надходжень до
державного бюджету від реалізації
майна боржників, що перебуває у
податковій заставі, що, відповідно, є
неналежним виконанням позивачем
службових обов'язків та дисциплінарним
проступком. Також вказує, що
відповідачем дотримано процедуру
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Представниками сторін надано
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та положення ст.ст.
122, 128 КАС України, суд вважає за можливе
розглянути дану справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази у їх сукупності,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України від 05.07.2013р.
№1905-о призначено на посаду начальника
Новокаховської ОДПІ та присвоєно 9 ранг
державного службовця.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 11.03.2014р. №551-о "Про
застосування заходів дисциплінарного
стягнення" у підпункті 2.1.2 начальнику
Новокаховської ОДПІ ОСОБА_1 на підставі
ст.ст. 147-149 КЗпП України оголошено
догану за неналежну організацію роботи
з реалізації заставного майна.

Позивач не погоджується із
застосуванням до нього заходів
дисциплінарної відповідальності,
оскільки вважає, що відсутній сам факт
дисциплінарного проступку, а також що
відповідач порушив процедуру
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Податковим Кодексом України, Кодексом
законів про працю України, а також
Законом України "Про державну службу"
та іншими нормативними актами.

Згідно із ст.1 Податкового кодексу
України, ним регулюються відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначено
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю.

Цим Кодексом визначаються функції та
правові основи діяльності
контролюючих органів, визначених
пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Державна податкова справа - сфера
діяльності контролюючих органів,
передбачена цим Кодексом та іншими
актами законодавства України,
спрямована на формування і реалізацію
державної податкової політики в
частині адміністрування податків,
зборів, платежів.

Відповідно до ст. 41 Податкового
кодексу, контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Повноваження і функції контролюючих
органів визначаються цим Кодексом,
Митним кодексом України та законами
України.

За змістом затвердженого Указом
Президента України від 18 березня 2013
року №141/2013 Положення про Міністерство
доходів і зборів України (далі -
Міндоходів), Міндоходів України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України, а також головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань:
забезпечення формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізації єдиної державної
податкової, державної митної політики;
забезпечення формування та реалізації
державної політики з адміністрування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок); забезпечення
формування та реалізації державної
політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску.

Міндоходів України здійснює
повноваження безпосередньо та через
територіальні органи.

До територіальних органів Міндоходів
України належать його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
міжрегіональні територіальні органи
(повноваження яких поширюються на
кілька адміністративно-територіальних
одиниць), митниці, спеціалізовані
департаменти та спеціалізовані органи
Міндоходів України, державні податкові
інспекції в районах, містах (крім міст
Києва та Севастополя), районах у містах,
об'єднані та спеціалізовані державні
податкові інспекції.

Відповідно до ст. 19-1 Податкового
кодексу України, контролюючі органи,
зокрема, виконують такі функції (але не
виключно): здійснюють контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування і сплати податків та
зборів, установлених цим Кодексом;
здійснюють контроль за своєчасністю
подання передбаченої законом
звітності (податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків та
зборів), а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків та
зборів; організовують роботу та
здійснюють контроль за застосуванням
арешту майна платника податків, що має
податковий борг, та/або зупинення
видаткових операцій на його рахунках у
банку; здійснюють погашення
податкового боргу, стягнення своєчасно
ненарахованих та/або несплачених сум
єдиного внеску та інших платежів;
здійснюють відстрочення, розстрочення
та реструктуризацію грошових
зобов'язань та/або податкового боргу,
недоїмки із сплати єдиного внеску, а
також списання безнадійного
податкового боргу; здійснюють інші
функції, визначені законами України.

Права контролюючих органів щодо
виконання указаних вище функцій
установлені ст.20 Податкового кодексу
України.

Обов'язки і відповідальність посадових
осіб контролюючих органів визначені
ст. 21 цього ж Кодексу, відповідно до
якої посадові особи контролюючих
органів зобов'язані: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумлінне виконання покладених на
контролюючі органи функцій;
забезпечувати ефективну роботу та
виконання завдань контролюючих
органів відповідно до їх повноважень;
не допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій; коректно та уважно
ставитися до платників податків, їх
представників та інших учасників
відносин, що виникають під час
реалізації норм цього Кодексу та інших
законів, не принижувати їх честі та
гідності; не допускати розголошення
інформації з обмеженим доступом, що
одержується, використовується,
зберігається під час реалізації
функцій, покладених на контролюючі
органи; надавати органам державної
влади та органам місцевого
самоврядування на їх письмовий запит
відкриту податкову інформацію в
порядку, встановленому законом.

За невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків посадові особи
контролюючих органів несуть
відповідальність згідно із законом.

У відповідності із ст.ст. 341, 342
Податкового кодексу України, служба в
контролюючих органах є професійною
діяльністю придатних до неї за станом
здоров'я, освітнім рівнем та віком
громадян України, що пов'язана з
формуванням державної податкової та
митної політики в частині
адміністрування податків, зборів,
платежів, реалізацією податкової та
митної політики, політики у сфері
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, а також із здійсненням
контролю за додержанням податкового,
митного та іншого законодавства,
контроль за яким покладено на
контролюючі органи.

Посадові особи контролюючих органів є
державними службовцями.

Правовий статус посадових осіб
контролюючих органів, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом та Митним
кодексом України, а в частині, що не
регулюється ними, - Законом України "Про
державну службу" та іншими законами.

Покладення на посадових осіб органів
державної податкової служби
обов'язків, не передбачених цим
Кодексом та законами, забороняється.

Враховуючи положення наведених
правових норм, слід дійти до висновку,
що посадові особи повинні забезпечити
сумлінне виконання функцій, покладених
на контролюючи органи Міндоходів.

На посадових осіб зазначених органів
покладено обов'язок щодо забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень.

Під повноваженнями слід розуміти
сукупність прав і обов'язків
контролюючих органів, їх посадових
осіб, закріплених за ними у
встановленому законодавством порядку
та направлених на здійснення
покладених на них функцій.

Права контролюючих органів закріплено
в ст. 20 Податкового кодексу України.
Основні завдання цього органу
викладено в п. 3 Положення про Державну
податкову службу в Україні,
затвердженому Указом Президента
України від 12 травня 2011 р. № 584/2011.

Особи, винні у порушенні законодавства,
несуть цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність згідно
із чинним законодавством.

З урахуванням положень наведених
правових норм та обставин справи
позивач є посадовою особою
контролюючого органу та державним
службовцем.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
державну службу" від 16 грудня 1993 року №
3723-XII, дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Згідно із ст.ст. 147, 148, 149 Кодексу законів
про працю України, за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.
Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

Дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку.

З наведених правових норм видно, що:

а). невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків державним
службовцем, перевищення ним своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також допущений ним вчинок,
який порочить його як державного
службовця або дискредитує державний
орган, в якому він працює, є порушенням
трудової дисципліни - дисциплінарним
проступком, за яке до нього може бути
застосовано один з таких заходів
стягнення, як догана або звільнення;

б). застосуванню до державного
службовця заходу дисциплінарного
стягнення обов'язково має передувати
установлення роботодавцем з метою
визначення заходу дисциплінарного
стягнення факту вчинення проступку,
особи, яка його вчинила, ступеню
тяжкості проступку й вини працівника,
обставин вчинення проступку,
заподіяної ним шкоди, для чого
роботодавець зобов'язаний до
застосування дисциплінарного
стягнення зажадати від порушника
трудової дисципліни письмові
пояснення;

в). дисциплінарне стягнення може бути
застосовано виключно у межах строків,
установлених законодавством;

д). про застосування заходу
дисциплінарного стягнення працівник
повинен бути повідомлений під
розписку.

Виходячи зі змісту оскарженого наказу,
підставою для його прийняття в
оскаржуваній частині слугували
пояснення позивача без номера та дати,
а також викладене у наказі судження
відповідача про неналежну організацію
позивачем роботи з реалізації
описаного у 2013р. заставного майна ТОВ
"Бетон-Таврії", яка повинна була
забезпечити погашення податкового
боргу вказаного Товариства у розмірі 4
000,00 грн.

При цьому наказ не містить
деталізованого та конкретного
викладення будь-яких висновків про
вчинення позивачем дисциплінарного
проступку, тобто у чому він
безпосередньо полягав і чи взагалі був
вчинений, які службові обов'язки
позивачем не виконані або виконані
неналежним чином, яка ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяна ним
шкода, які обставини вчиненого
позивачем проступку установлені
відповідачем.

Якщо буквально виходити зі змісту
наказу, фактично позивача притягнуто
до дисциплінарної відповідальності
лише за те, що за підсумками 2013 року
залишається непогашеним шляхом
реалізації заставного майна
податковий борг ТОВ "Бетон-Таврії" у
розмірі 4 000,00 грн. внаслідок неналежної
організації позивачем роботи з
реалізації цього майна.

Оцінюючи підстави притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності, суд виходить з
такого.

З матеріалів справи видно, що наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 17.04.2013р. №59 затверджено, зокрема,
Положення про Новокаховську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Херсонській
області.

Пунктом 9 цього положення передбачено,
що Новокаховську ОДПІ очолює
начальник, а пунктом 10 визначені
повноваження начальника
Новокаховської ОДПІ, відповідно до
яких він, зокрема: очолює та здійснює
керівництво діяльністю інспекції, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати її
діяльності; організовує та забезпечує
виконання в інспекції Конституції
України, законів України, актів і
доручень Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, наказів
Міндоходів та Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Херсонській області, доручень
Міністра, його першого заступника та
заступників; дає обов'язкові для
виконання державними службовцями та
працівниками інспекції доручення;
здійснює інші повноваження,
передбачені законодавством.

При цьому судом встановлено, що
функціональні обов'язки щодо погашення
податкового боргу платників податків,
у тому числі і щодо реалізації майна
таких платників, що перебуває у
податковій заставі, покладено на
відділ обслуговування платників
податків Новокаховської ОДПІ згідно із
п.п. 2.74 Положення про відділ
обслуговування платників податків
Новокаховської ОДПІ, затвердженим
наказом Новокаховської ОДПІ №57 від
10.07.2013р.

Згідно із наказом Новокаховської ОДПІ
від 19.07.2013р. №32 контроль за діяльністю
відділу обслуговування платників
податків Новокаховської ОДПІ
покладено на першого заступника
начальника Новокаховської ОДПІ.

Отже, з викладеного слідує, що
безпосередню відповідальність за стан
погашення податкового боргу платників
податків, у тому числі і шляхом
реалізації майна таких платників, що
перебуває у податковій заставі,
покладено на першого заступника
начальника Новокаховської ОДПІ.

Не заперечуючи установленої
Положенням про Новокаховську ОДПІ
персональної відповідальності
позивача як начальника Новокаховської
ОДПІ за організацію та результати
діяльності інспекції в цілому, суд між
тим звертає увагу на те, що
відповідачем не надано доказів
віднесення до прямих функціональних
обов'язків позивача вчинення
безпосередніх дій щодо погашення
податкового боргу платників податків,
в тому числі і шляхом реалізації майна
таких платників, яке перебуває у
податковій заставі.

У зв'язку із наявністю конкретної
посадової особи, яка несе безпосередню
відповідальність за стан реалізації
майна платників податків, яке
перебуває у податковій заставі та з
урахуванням того, що позивач не є такою
особою, відповідач повинен був
встановити належну особу, яка, на його
думку, вчинила дисциплінарний
проступок.

І вже в залежності від цього відповідач
мав би установлювати, чи є цей
проступок наслідком невиконання чи
неналежного виконання позивачем своїх
посадових обов'язків та вирішувати
питання про наявність підстав для
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення.

Також відповідач повинен був зажадати
від позивача надати письмові пояснення
з приводу вчиненого проступку, що в
силу ч.1 ст.149 КЗпП України є прямим
обов'язком органу, який вирішує питання
про застосування дисциплінарного
стягнення.

Як вбачається зі змісту оскарженого
наказу, відповідач посилається на
письмові пояснення позивача як на одну
з підстав для застосування
дисциплінарного стягнення.

Дослідженням цих пояснень, які надані
відповідачем, встановлено, що вони
подавались позивачем на виконання
листа Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Херсонській області від 29.01.2014р.
№661/7/21-22-11-51, який, в свою чергу,
прийнятий на виконання листа
Міністерства доходів і зборів України
від 25.01.2014р. №1745/7/99-99-25-03-17.

Цими листами запропоновано
начальникам податкових інспекцій,
якими не забезпечено виконання
Показників надходжень до державного
бюджету від реалізації майна
боржників, яке перебуває у податковій
заставі на листопад-грудень 2013р. згідно
додатку 48 до наказу Міністерства
доходів і зборів України від 14.11.2013р.№680
та Показників передачі на реалізацію
та надходжень до державного бюджету
від реалізації майна боржників, яке
перебуває у податковій заставі у
грудні 2013р. згідно додатку №40.5 до
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 10.12.2013р.№780 та п. 5.29.5 наказу
від 14.11.2013р.№680, надати пояснення на ім'я
керівника Міністерства.

Зважаючи на загальний характер цих
листів суд не може їх розцінити в
якості доказів того, що відповідач
дотримався приписів ч.1 ст.149 КЗпП
України і зажадав від позивача
письмових пояснень.

У розумінні зазначеної правової норми
роботодавець повинен зажадати від
порушника письмових пояснень з приводу
допущеного вчинка, який роботодавець
розглядає як дисциплінарний проступок,
а працівник має право надати такі
пояснення.

Проте ані лист Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Херсонській області від 29.01.2014р.
№661/7/21-22-11-51, ані лист Міністерства
доходів і зборів України від 25.01.2014р.
№1745/7/99-99-25-03-17 не містять пропозиції
позивачу надати пояснення з приводу
конкретного порушення нею трудової
дисципліни чи своїх службових
обов'язків.

З огляду на це суд вважає, що
відповідачем порушено приписи ч.1 ст.149
КЗпП України, оскільки він не зажадав
перед притягненням до дисциплінарної
відповідальності від позивача
письмових пояснень, враховуючи при
цьому й те, що відповідачем на вимогу
ухвал суду від 03.04.2014р. та від 16.04.2014р. не
надано з приводу цього відповідних
доказів.

Крім того, суд зауважує, що наказ
Міністерства доходів і зборів України
від 11.03.2014р. №551-о "Про застосування
заходів дисциплінарного стягнення" в
частині оголошення ОСОБА_1 догани не
містить детального опису вчиненого
позивачем проступку, обґрунтування
необхідності застосування
дисциплінарного стягнення та підстав
для його застосування.

Зокрема, відповідачем не вказано, які
конкретно свої обов'язки позивач не
виконала чи виконала неналежним чином,
з посиланням на акти, якими такі
обов'язки установлені позивачу; не
зазначені обставини вчинення
проступку та вину позивача у його
вчиненні.

Наведене, на думку суду, означає, що
відповідач внаслідок недотримання
встановленого КЗпП України та Законом
України "Про державну службу" порядку
притягнення особи до дисциплінарної
відповідальності поверхнево вивчив
питання щодо наявності в діях позивача
ознак дисциплінарного проступку та
прийшов передчасного висновку про
наявність підстав для застосування до
неї заходу дисциплінарного стягнення.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи позивача про незаконність
наказу з підстав того, що до позивача
протиправно застосовано дисциплінарне
стягнення під час перебування у
відпустці, оскільки норми ст.ст. 147-149
КЗпП України не ставлять можливість
застосування дисциплінарного
стягнення у залежність від стану
працездатності працівника чи
перебування його у відпустці і не
містять, на відміну від приписів ст.40
цього ж Кодексу, заборони
застосовувати такі стягнення під час
перебування працівника у відпустці.

В той же час суд погоджується із
доводами позивача та вважає, що
відповідач зробив помилковий висновок
про наявність самого факту проступку.

У оскаржуваному наказі зазначено, що "...
за підсумками 2013 року із загальної суми
описаних активів (6,7 млрд. грн.) передано
уповноваженим біржам на реалізацію
майна на суму 90,6 млн. грн. або 1,4
відсотка. Надходження від реалізації
майна, що перебуває у податковій
заставі, в цілому по Україні склали 39,9
млн. грн. При цьому мізерними
залишаються надходження від
реалізації заставного майна у ...
Херсонській області ... Для прикладу: ...
ТОВ "Бетон-Таврії" (Новокаховська ОДПІ
ГУ Міндоходів у Херсонській області,
начальник - ОСОБА_1) - податковий борг у
розмірі 4 тис. гривень, майно описане у
2013 році. ... "

Як вбачається з наданих позивачем
доказів: облікової картки платника
податків ТОВ "Бетон-Таврії", рішення від
02.07.2013р. про опис майна у податкову
заставу, акту опису майна від 02.07.2013р.,
Витягу про реєстрацію обтяження від
08.07.2013р., корінця податкової вимоги
форми "Ю" від 02.07.2013р. №122-19, договорів
про розстрочення грошових зобов'язань
від 30.07.2013р. №3 та від 30.08.2013р. №12, рішень
про розстрочення грошових зобов'язань
від 30.07.2013р. №3, від 27.08.2013р. №4 та від
30.08.2013р. №12, заяв боржника про
розстрочення та відстрочення грошових
зобов'язань, ним вживались передбачені
діючим законодавством заходи з
погашення податкової заборгованості
ТОВ "Бетон-Таврії"; податковий борг
вказаного підприємства у сумі 4 000,00
грн., на який посилається відповідач,
виник 30.12.2013р. та проіснував до 31.12.2013р.,
недоїмка за підсумками 2013 року
складала лише 11,26 грн.

З огляду на викладене, залишається
незрозумілою позиція відповідача щодо
наявності у діях позивача ознак
дисциплінарного проступку, оскільки
податковий борг ТОВ "Бетон-Таврії" у
сумі 4 000,00 грн., неналежну організацію
погашення якого шляхом реалізації
заставного майна фактично поставлено у
провину позивачу, існував всього лише
одну добу і за підсумками 2013 року
недоїмка практично відсутня, а щодо
існування податкового боргу і його
розміру у інших платників податків та
невжиття позивачем заходів щодо його
погашення у оскарженому наказі не
зазначено і таке не вказано в якості
підстави для застосування заходу
дисциплінарного стягнення до позивача.

Жодних належних доказів на
підтвердження вчинення позивачем
дисциплінарного проступку, окрім
самого оскарженого наказу,
відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем не доведено факту
вчинення позивачем дисциплінарного
проступку.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд вважає, що рішення про застосування
дисциплінарного стягнення було
прийнято з порушенням установленої
законодавством процедури притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності, без врахування
обставин за яких було вчинений
проступок та без врахування вини
позивачки, а тому рішення про
накладення дисциплінарного стягнення
неможливо визнати таким, що у повній
мірі відповідає вимогам чинного
законодавства, тобто воно є
протиправним.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що
з наказу Міністерства доходів і зборів
України від 11.03.2014р. №551-о вбачається, що
у ньому не зазначено, який конкретний
проступок вчинив позивач, обставини, за
яких вчинено проступок, які саме
посадові обов'язки не виконав останній,
в тому числі і щодо стану виконання
нормативних актів та розпорядчих
документів Міністерства доходів і
зборів України.

Вказані у оскаржуваному наказі
Міністерства доходів і зборів України
обставини носять загальний характер,
не містять конкретизації та
індивідуалізації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами належними та
допустимими доказами не спростовано
правове обґрунтування позовних вимог і
не доведено правомірності свого
рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що
наказ Міністерства доходів і зборів
України від 11.03.2014р. №551-о в частині
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності є
протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
підпункт 2.1.2 пункту 2.1 наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 11.03.2014р. №551-о в частині оголошення
догани начальнику Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Херсонській області ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Головуючий суддя
Пекний
А.С.

судді
Василяка Д.К.

Кузьменко Н.А.

кат. 12.2