Справа № 2а-0770/1991/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/49038/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Хустського технічного
коледжу Товариства сприяння обороні
України до Міськрайонного управління
Держкомзему у місті Хуст і Хустському
районі Закарпатської області про
визнання нечинним припису, провадження
по якій відкрито

за касаційною скаргою Хустського
технічного коледжу Товариства
сприяння обороні України на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У червні 2011 року Хустський технічний
коледж Товариства сприяння обороні
України звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Міськрайонного управління Держкомзему
у місті Хуст і Хустському районі
Закарпатської області про визнання
нечинним припису.

Вимоги обґрунтовані тим, що зміст
оскаржуваного припису Міськрайонного
управління Держкомзему у місті Хуст і
Хустському районі Закарпатської
області від 15 травня 2011 року № 000022 про
усунення порушень земельного
законодавства не відповідає
правовстановлюючим документам на
землю позивача, а тому не підлягає
виконанню останнім. У зв`язку з цим
вважає цей припис незаконним і просить
його скасувати.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року, у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

У касаційній скарзі Хустський
технічний коледж Товариства сприяння
обороні України, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, просить
скасувати їх судові рішення та
направити справу на новий судовий
розгляд.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішеннями Хустської
міської ради народних депутатів від 27
січня 1967 року № 343 та від 27 лютого 1970
року № 46 Хустському технічному коледжу
товариства сприяння оборони України
було надано у постійне користування
для виробничих потреб земельну
ділянку, площею 5,25 га по вулиці
Львівській,239 у місті Хуст. Державний
акт на право постійного користування
вказаною земельною ділянкою серії
ЗК-01300069 зареєстрований 12 грудня 1994 року
за № 84.

На підставі письмової згоди директора
Хустського технічного коледжу
товариства сприяння оборони України
Яськів М.М. рішенням ХХV сесії IV
скликання Хустської міської ради № 1029
від 06 лютого 2006 року із вказаної
земельної ділянки було вилучено
частину земельної ділянки площею 0,08 га
на користь навчального центру
«Квадро».

Державним інспектором сектору
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель
міськрайонного управління Держкомзему
у місті Хуст і Хустському районі 12
травня 2011 року було проведено
перевірку з питань законності
використання земельної ділянки за
адресою: вулиця Львівська,239 в місті
Хуст.

За результатами цієї перевірки було
складено акт дотримання вимог
земельного законодавства від 12 травня
2011 року № 00041, в якому зазначено, що
Хустський технічний коледж товариства
сприяння обороні України використовує
зазначену земельну ділянку без
правовстановлюючих документів,
оскільки державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою серії втратив свою чинність.

Також за наслідками проведеної
перевірки та на підставі акту було
видано припис від 12 травня 2011 року №
000022 про усунення порушень вимог
земельного законодавства, який є
предметом оскарження у цій справі.

Відповідно до пункту б) частини першої
статті 141 Земельного кодексу України
серед інших підстав припинення права
користування земельною ділянкою
зазначено також і вилучення земельної
ділянки у випадках, передбачених цим
Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок
регламентований нормами статті 149
Земельного кодексу України, яка,
зокрема, передбачає, що вилучення
земельних ділянок провадиться за
згодою землекористувачів на підставі
рішень Кабінету Міністрів України,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих державних
адміністрацій, сільських, селищних,
міських рад відповідно до їх
повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції,
вилучення частини земельної ділянки
розміром 0,08 га із земельної ділянки,
площею 5,25 га, яка перебувала у позивача
на праві постійного користування
згідно з державним актом серії
ЗК-01300069, було здійснено у відповідності
до вимог чинного законодавства. Отже,
враховуючи припис пункту б) частини
першої статті 141 Земельного кодексу
України, право користування земельною
ділянкою загальною площею 5,25 га по
вулиці Львівській, 239 в місті Хуст у
позивача було припинено.

Статтею 125 Земельного кодексу України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
У свою чергу, право постійного
користування земельною ділянкою за
приписами частини третьої статті 128
Земельного кодексу України
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Пунктом 1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
Комітету України по земельних ресурсах
від 04 травня 1999 року № 43, встановлено,
що складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам, підприємствам,
установам, організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів у постійне
користування або при переоформленні
правоустановних документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою
відповідною технічною документацією.

З наведеного слідує, що після зміни
розміру земельної ділянки та
відповідно припинення права
користування нею в попередніх
розмірах, позивачу необхідно було
отримати новий державний акт на право
постійного користування ділянкою з
урахуванням нових її меж.

Зважаючи на викладене суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що припис міськрайонного
управління Держкомзему у місті Хуст і
Хустському районі від 12 травня 2011 року
№ 000022 є таким, що прийнятий
відповідачем відповідно до норм
чинного законодавства без порушення
прав Хустського технічного коледжу
товариства сприяння обороні України.

Львівський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
постанову суду першої інстанції,
прийшов до аналогічних висновків і
правомірно залишив її без змін.

Щодо доводів касаційної скарги про те,
що оскаржуваний припис містить
посилання на інший державний акт на
право постійного користування землею,
то в цьому питанні колегія суддів
підтримує позицію судів попередніх
інстанцій про те, що при оформленні
припису міськрайонним управлінням
Держкомзему у місті Хуст і Хустському
районі було допущено технічну описку
щодо його номеру. Проте така описка не
змінює сутності допущеного позивачем
порушення земельного законодавства,
оскільки площа земельної ділянки,
рішення сесій, на підставі яких він був
наданий, та номер і дата реєстрації,
серія вказані вірно.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 2201, 224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Хустського
технічного коледжу Товариства
сприяння обороні України залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14
листопада 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська