Справа № 812/1666/14
Суддя: К.В. Агевич
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1666/14

приміщення суду за адресою: 91055, м.
Луганськ, вул. Поштова, 1

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Агевич К.В.,
розглянувши у м. Луганську у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у сумі
320,98 грн., -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області звернулося до
Луганського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у сумі 320,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області зареєстровано платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (страхувальником) суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1.

ОСОБА_1 надала до УПФУ 11.03.2011 звіт за 2010
рік, в якому нараховано суму страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування 3575,64 грн.
і відповідно до пункту 5.3.2 Інструкції
суми страхових внесків з урахуванням
авансових платежів, враховуються
платником при остаточному розрахунку.

Позивач зазначив, що в порушення вимог
законодавства відповідач у строк до
01.04.2011 нараховану у звіті суму
страхових внесків повністю своєчасно
не сплатив, сплачено лише 1666,76 грн.,
залишок нарахованої в звіті суми 1908,88
грн. сплачувала починаючи з 19.04.2011 по
27.09.2011.

На підставі пункту 2 частини 9 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у редакції, що діяла до 01
січня 2011 року за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків з
урахуванням до п. 7 розділу 8
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464
до ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду
України в м. Стаханові прийнято рішення
№1042 від 28.10.2013 про застосування
фінансової санкції та нарахування пені
за несвоєчасну сплату страхових
внесків у сумі 320,98 грн.

31.10.2013 зазначене рішення було
направлено за адресою реєстрації
відповідача, яке було отримано 07.11.2013.
Але сума недоїмки у розмірі 320,98 грн.
відповідачем не сплачена.

У зв'язку з викладеним, позивач просив
стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові заборгованість
по сплаті фінансових санкцій та пені у
розмірі 320,98 грн.

Ухвалою від 31 березня 2014 року відкрито
провадження за вказаним
адміністративним позовом та
призначено до розгляду у скороченому
провадженні. Одночасно запропоновано
відповідачу у 10 денний строк з дня
одержання ухвали про відкриття
провадження надати на адресу
Луганського окружного
адміністративного суду заперечення
проти позову та необхідні документи
або письмову заяву про визнання позову.
Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідач заперечення проти позову
суду не надав. Ухвала про відкриття
скороченого провадження та пам`ятка
про права та обов'язки направлена
відповідачу на адресу: АДРЕСА_1,
повернулись до суду з відміткою пошти:
"за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. З огляду на
вищезазначене, суд вважає, що вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що надані позивачем докази та
повідомлені ним обставини є достатніми
для розгляду справи в порядку
скороченого провадження, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі з огляду
на наступне.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1
зареєстрована в якості фізичної особи -
підприємця 13.03.2006 за № 2 004490 та
перебуває на обліку в позивача в якості
платника внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (арк. справи 7-8).

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким нормативним актом, що регулював
вищезазначені правовідносини, є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV
від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058)
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

Страхувальниками відповідно до статті
14 Закону № 1058 в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, є роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058
передбачено, що страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом та
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Також відповідно до статті 20 вказаного
Закону обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону № 1058
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності в платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями із сплати
страхових внесків зобов'язань із
сплати податків, інших обов'язкових
платежів, передбачених законом, або
зобов'язань перед іншими кредиторами
зобов'язання із сплати страхових
внесків виконуються в першу чергу і
мають пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Стаття 106 Закону № 1058 встановлює
відповідальність страхувальників,
банків, організацій, що здійснюють
виплату і доставку пенсій, та їх
посадових осіб.

Пунктом 2 частини 9 вказаної статті
визначено, що виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції, зокрема, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті,
посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення. (частина 13 статті 106 Закону №
1058).

Також, зазначеною статтею передбачено,
що рішення органу Пенсійного фонду про
нарахування пені або накладення
штрафу, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті, є
виконавчим документом.

Суми пені та фінансових санкцій,
застосованих за порушення порядку та
строків обчислення, нарахування та
сплати страхових внесків стягуються в
тому ж порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків.

Суми пені та штрафів можуть бути
включені до вимоги про сплату недоїмки,
якщо застосування цих фінансових
санкцій пов'язано з виникненням та
сплатою недоїмки.

Пункт 15 статті 106 Закону № 1058
передбачає, що строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Судом установлено, що 28.10.2013 відповідно
до пункту 2 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058 позивачем прийнято рішення
№ 1042 про застосування до ОСОБА_1
фінансових санкцій за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду в розмірі 190,89 грн. та
нараховано пеню в сумі 130,09 грн. (арк.
справи 11). Рішення від 28.10.2013 № 1042 було
направлено Управлінням Пенсійного
фонду поштою та отримано відповідачем
07.11.2013 (арк. справи 10).

Станом на час розгляду справи
сторонами до суду не надано відомостей
щодо оскарження рішення про
застосування фінансових санкцій від
28.10.2013 № 1042, а відтак сума штрафної
санкції та пені, яка визначена у цьому
рішенні, є узгодженою.

Таким чином, загальна сума фінансових
санкцій та пені, що нараховані рішенням
від 28.10.2013 № 1042 залишаються не
сплаченими, складає 320,98 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку платника (арк. справи 12-14).

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, які слід задовольнити.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у сумі 320,98 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області заборгованість по сплаті
фінансових санкцій та пені за період з
01.04.2011 по 27.09.2011 в сумі 320,98 грн. (триста
двадцять гривень 98 коп.), з яких:
фінансова санкція у сумі 190,89 грн. (сто
дев'яносто гривень 89 коп.) та пеня у сумі
130,09 грн. (сто тридцять гривень 09 коп.).

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною та підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
К.В. Агевич