Справа № 2а-130/13
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/31681/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Леонтович К.Г.,
Цуркана М.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 15 квітня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року у справі № 2а-130/13 за позовом ОСОБА_1
до Окунівської сільської ради про
визнання незаконною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Луганська з адміністративним позовом
до Окунівської сільської ради, в якому
просив визнати незаконними дії
відповідача в частині надання не
належної відповіді на клопотання від
06.12.2012 року про надання дозволу на
отримання безоплатно у власність
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка); визнати
незаконною бездіяльність відповідача
в частині не винесення на розгляд сесії
Окунівської сільської ради клопотання
ОСОБА_1 від 06.12.2012 року; зобов'язати
відповідача винести на розгляд сесії
Окунівської сільської ради пропозицію
ОСОБА_1, відповідно до його клопотання
від 06.12.2012 року; направити позивачеві
копію рішення Окунівської сільської
ради з приводу розгляду клопотання від
06.12.2012 року; у порядку ст. 163 КАС України
надати суду та позивачеві звіт про
виконання судового рішення; стягнути з
відповідача понесені позивачем
витрати по сплаті юридичних послуг у
розмірі 1000 гривень та судові витрати у
вигляді судового збору.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 15 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року, позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Окунівської сільської ради в частині
порушення порядку розгляду клопотання
ОСОБА_1 від 06 грудня 2012 року про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

Зобов'язано Окунівську сільську раду
розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 грудня 2012
року у порядку, встановленому
законодавством України.

Стягнуто з місцевого бюджету с.
Окунівка на користь ОСОБА_1 судовий
збір у сумі 11,33 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 15 квітня 2013 року в
частині відмови в задоволенні вимог
про стягнення витрат на правову
допомогу та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року скасувати та
направити справу для розгляду по суті
до суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами викладені у касаційній
скарзі доводи, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
понесених витрат по сплаті юридичних
послуг у розмірі 1000 грн., суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що представник позивача не був
присутній у судових засіданнях. При
цьому суди зазначали, що позивачем не
надано доказів фактичних витрат
робочого часу адвоката або іншого
фахівця у галузі права на здійснення
захисту інтересів позивача у суді.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно ст. 87 КАС України витрати на
правову допомогу належать до витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Правову
допомогу в адміністративному процесі
може надавати адвокат чи інша особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Такими витратами за ст. 90
цього Кодексу є витрати, пов'язані з
оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які надають
правову допомогу за договором.

Витрати несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги,
передбачених законом.

Таким чином, оскільки адвокат не
приймав участі у розгляді справи, та
позивачем не надано доказів фактичних
витрат робочого часу адвоката або
іншого фахівця у галузі права на
здійснення захисту інтересів позивача
у суді, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині щодо стягнення витрат
на правову допомогу.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 15 квітня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року у справі № 2а-130/13 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: