Справа № 802/1161/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 травня 2014 р.
Справа № 802/1161/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
позивач, Вінницька ОДПІ) з
адміністративним позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 (далі - відповідач, СПД
фізична особа ОСОБА_1) про стягнення
заборгованості.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що за відповідачем рахується
податковий борг по податку на додану
вартість, який станом на день звернення
до суду з даним позовом становить 10420,17
грн. Дане грошове зобов'язання є
узгодженим, проте в добровільному
порядку відповідачем не виконується.

08.05.2014 року позивач через канцелярію
суду подав заяву про зменшення
позовних вимог (вх № 8895). Відповідно до
наданої заяви, заборгованість
відповідача по податку на додану
вартість яка підлягає стягненню в
судовому порядку, станом на 05.05.2014 року
після часткової сплати, становить 7189,90
грн. ( а.с. 59 ).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі, в
порядку письмового провадження,
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, з урахуванням заяви від
08.05.2014 року ( а.с. 59 ).

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, надала заяву від 29.04.2014 року
про розгляд справи за її відсутності,
додатково зазначила що
адміністративний позов визнає в
повному обсязі, частину податкового
боргу сплатила (а.с. 53).

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку за можливе розглянути справу
без участі представників сторін,
відповідно до положень ст. 128 КАС
України, в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СПД фізична особа
ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
10.06.2009 року та перебуває на обліку в
Вінницькій ОДПІ як платник податків з
11.06.2009 року ( а. с. 13-17 ).

Як свідчать матеріали справи,
внаслідок порушення податкового
законодавства щодо сплати податків та
зборів у встановлені законом терміни,
за відповідачем станом на час
звернення до суду рахується
заборгованість перед бюджетом по
податку на додану вартість на загальну
суму 10420,17 грн., з них 10410,55 грн. - основний
платіж, 9,62 грн. - пеня нарахована в
автоматичному режимі, що
підтверджується розрахунком суми
позову та обліковою карткою платника
податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг), що міститься в матеріалах
справи (а.с. 6-12).

Згідно п.49.1 ст. 49 Податкового кодексу
України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Заборгованість з податку на додану
вартість виникла в результаті
самостійно поданих податкових
декларацій з податку на додану
вартість № F0200113 від 20.08.2013 року, від
21.10.2013 року, від 20.11.2013 року, від 20.12.2013
року та №F0200114 від 20.02.2014 року, від 20.03.2014
року (а.с. 18-43).

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, податковим
органом вживались заходи щодо
погашення платником податкового боргу
шляхом направлення рекомендованим
листом податкової вимоги форми "Ф" №
1955-25 від 31.08.2013 року (а.с. 44). Однак,
податкова вимога залишилась без
виконання.

Відповідно до п.п. 20.1.18 ст. 20 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право, зокрема, звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Після відкриття провадження в даній
адміністративній справі відповідачем
в добровільному порядку сплачено
частину заборгованості ( а.с. 53, 55, 59, 61 ).

Таким чином, внаслідок порушення
податкового законодавства щодо сплати
податків та зборів у встановлені
законом терміни, за відповідачем, після
часткової сплати, станом на час
розгляду адміністративної справи в
суді рахується заборгованість перед
бюджетом по податку на додану вартість
в загальній сумі 7189,90 грн. ( а.с. 59 - 61 ).

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на вищезазначене та беручи до
уваги те, що заявлену до стягнення суму
заборгованості по податку на додану
вартість в сумі 7189,90 грн. у встановлені
законодавством строки відповідач до
бюджету не сплатила, наявність у неї
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її повного погашення станом на
день розгляду цього спору не надано,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задоволення адміністративного позову
у повному обсязі.

Оцінюючи визнання позову відповідачем
суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими статтею 112 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 112
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач може визнати
адміністративний позов повністю або
частково.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, дійшов висновку, що
визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує нічиї
права, свободи або інтереси, позовні
вимоги підтверджуються матеріалами
справи.

Враховуючи те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
визнаються відповідачем, відтак вони
підлягають задоволенню в загальній
сумі 7189,90 грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) до Державного
бюджету України кошти в сумі 7189,90 грн.
(сім тисяч сто вісімдесят дев'ять
гривень 90 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна