Справа № 435/2771/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Васильєва Н.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №435/2771/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Геращенка І.В.

суддів:
Арабей Т.Г., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 18 квітня 2014 року у
справі № 435/2771/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого
районного суду м. Луганська з позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 18 квітня 2014 року у
справі № 435/2771/14-а (суддя Васильєва Н.М.)
позовні вимоги задоволені у повному
обсязі.

Визнано рішення Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська щодо відмови призначити
ОСОБА_2 пенсію за вислугу років
протиправним.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська зарахувати до стажу,
необхідний для призначення пенсії за
вислугу років час роботи ОСОБА_2 на
посаді керівника фізичного виховання у
Луганському коледжі
Східноукраїнського університету ім.
В.Даля з 25.10.1982 року по 29.08.2000 року та і
Луганському державному коледжі
економіки та торгівлі з 29.08.2003 року по
03.10.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська призначити пенсію за вислугу
років ОСОБА_2 з дня звернення із заявою
про призначення пенсії - 10 січня 2014
року.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким в
задоволені позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Наголошує на тому, що зарахувати до
спеціального стажу роботи, що дає право
на пенсію за вислугу років як
працівнику освіти, періоди роботи
позивача в Луганському коледжі
Східноукраїнського національного
університету ім. В. Даля з 25.10.1982 року по
29.08.2000 року Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська та в Луганському державному
коледжі економіки та торгівлі з 29.08.2003
року по 03.10.2013 року в якості керівника
фізичного виховання немає підстав,
оскільки ця посада Переліком,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909
не передбачена.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та наданих
заперечень, колегія суддів встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська.

З копії трудової книжки позивача
вбачається, що ОСОБА_2 з 25 жовтня 1982 року
по 29 серпня 2000 року працював у
Ворошіловградському машинобудівному
технікуму, який надалі було
реорганізовано у Луганський
машинобудівний технікум, потім у
Луганський коледж Східноукраїнського
державного університету, з 29 серпня 2003
року по 03 жовтня 2013 року, у Луганському
комерційному коледжі, який 03 липня 2002
року було перейменовано у Луганський
державний коледж економіки і торгівлі,
що також підтверджується довідкою
Східноукраїнського національного
університету ім. В. Даля на посадах
керівника фізичного виховання та
викладача фізичного виховання.

Відповідно до довідки Луганського
коледжу Східноукраїнського
університету ім. В. Даля № 526 від 19.07.2011
року, працюючи на посаді керівника
фізичного виховання з 25.10.1982 року по
29.08.2000 року, позивач мав щорічне
педагогічне навантаження від 360 до 720
годин.

Відповідно до довідки Луганського
державного коледжу економіки та
торгівлі № 508 від 15.10.2013 року, працюючи
на посаді керівника фізичного
виховання з 29.08.2003 року по 03.10.2013 року,
позивач мав щорічне педагогічне
навантаження від 360 до 1078 годин.

10 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за вислугу років як працівник
освіти згідно п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до заяви надав наступні
документи:

- трудова книжка 05.07.1972 року
заповнення та її копія;

- трудова книжка 01.09.1978 року
заповнення та її копія;

- копія диплому III - I № 263724 від
27.02.1974 року;

- копія диплому Г - II № 045482 від
01.07.1981 року;

- копія військового квитка НУ №
636802 від 12.11.1974 року;

- довідки про заробітну плату від
25.07.2011 року № 30, 31, 32 з листопада 1982 року
по серпень 2000 року, надані
Східноукраїнським національним
університетом ім. В. Даля за період
роботи в Луганському коледжі;

- архівна довідка про заробітну
плату від 29.10.2013 року № 03-11/3986 з червня
1994 року по липень 1994 року, яка надана
архівним відділом Луганської міської
ради за період роботи в ТОВ «Меценат».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська від 20 січня 2014 року № 7/6
відмовило позивачу в задоволені заяви
на призначення пенсії за вислугу років
як працівник освіти згідно п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у зв'язку з
відсутністю необхідного 25 - річного
спеціального стажу роботи, оскільки
згідно наявних документів спеціальний
стаж роботи позивача складає 04 роки 02
місяці 11 днів.

Відповідачем не зараховано у стаж
роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років, період роботи позивача
в Луганському коледжі
Східноукраїнського національного
університету ім. В. Даля з 25.10.1982 року по
29.08.2000 року в якості керівника
фізичного виховання та в Луганському
державному коледжі економіки і
торгівлі з 29.08.2003 року по 03.10.2013 року в
якості керівника фізичного виховання,
оскільки вказана посада Переліком,
затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993
року № 909 не передбачена.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 7 № Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. п. «е» -
«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і мають страховий стаж
(для чоловіка-35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Згідно п. 8 ст. 52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту "е" статті 55, відповідно до
якої право на пенсію за вислугу років
мають, зокрема, працівники освіти при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за Переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
права на пенсію за вислугу років,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року. В
даному Переліку зазначені наступні
посади в позашкільних навчальних
закладах: директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідуючі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 червня 2000 року № 963 затверджений
Перелік посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників. Цим
переліком передбачено, що посади
вчителів, викладачів всіх
спеціальностей, інструктори
фізкультури, методисти відносяться до
категорії педагогічних працівників.

Постанова Кабінету Міністрів України
№ 963 від 14.06.2000 року прийнята пізніше
постанови Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04.11.1993 року, розширює перелік
посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників та не
суперечить ст.ст. 52, 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відмови позивачу у
виплаті грошової допомоги є не
зарахування до страхового стажу, який
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, періоду роботи позивача
з 25 жовтня 1982 року по 29 серпня 2000 року у
Ворошіловградському машинобудівному
технікуму, який надалі було
реорганізовано у Луганський
машинобудівний технікум, потім у
Луганський коледж Східноукраїнського
державного університету, з 29 серпня 2003
року по 03 жовтня 2013 року, у Луганському
комерційному коледжі, який 03 липня 2002
року було перейменовано у Луганський
державний коледж економіки і торгівлі,
що також підтверджується довідкою
Східноукраїнського національного
університету ім. В. Даля на посадах
керівника фізичного виховання та
викладача фізичного виховання, тоді як
з довідки Луганського коледжу
Східноукраїнського університету ім.
В.Даля № 526 від 19.07.2011 року, вбачається,
що працюючи на посаді керівника
фізичного виховання з 25.10.1982 року по
29.08.2000 року, позивач мав щорічне
педагогічне навантаження від 360 до 720
годин, а з довідки Луганського
державного коледжу економіки та
торгівлі № 508 від 15.10.2013 року
вбачається, що працюючи на посаді
керівника фізичного виховання з 29.08.2003
року по 03.10.2013 року, позивач мав щорічне
педагогічне навантаження від 360 до 1078
годин

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач, працюючи
керівником та викладачем фізичного
виховання у спірний період є
працівником освіти, що надає право на
призначення пенсії за вислугу років як
працівник освіти згідно п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку: пенсія за віком призначається з
дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією відбулося не пізніше трьох
місяців з дня досягнення особою
пенсійного віку.

У разі якщо при відстрочці часу
призначення пенсії за віком не
здійснюється підвищення розміру
пенсії за неповний місяць страхового
стажу, пенсія, обчислена відповідно до
статті 29 цього Закону, призначається з
дня, що настає за останнім днем повного
місяця відстрочки часу виходу на
пенсію, який враховано до страхового
стажу;

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», Законом України «Про вищу
освіту» , ст. 2, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 197,
п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська на постанову
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 18 квітня 2014 року у справі №
435/2771/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 18 квітня 2014 року у
справі № 435/2771/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.
Геращенко

Судді
Т.Г. Арабей

Л.В. Губська