Справа № 826/20670/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Офісний світ» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 03 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Офісний світ»
до Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ТОВ «Торгівельна компанія
«Офісний світ», звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України -
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведена
позапланова перевірка ТОВ
«Торговельна компанія «Офісний світ» з
питань дотримання податкового
законодавства, правильності,
своєчасності, достовірності
нарахування та сплати податків при
фінансово-господарських відносинах з
ТОВ «Лурасент», ТОВ «Вестком-Груп», ТОВ
«Олімпік-Трейд» за період з 01 липня 2010
року по 30 червня 2013 року, за
результатами якої складено Акт
№410/2203/33994102 від 17 липня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п. п. 138.1 п. 138, п. п. 138.8.1,
п. п. 138.8.2 п. 138.8 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України в результаті чого занижено
податок на прибуток за період з 01
березня 2012 року по 30 вересня 2012 року на
суму 96 950 грн.в тому числі по періодам:
за 1 квартал 2012 року в сумі 14 700, 00 грн.,
за 1 півріччя 2012 року в сумі 61 075, 00 грн.,
за 9 місяців 2012 року в сумі 96 950, грн.; п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 п. 201.6, п. 201.10 ст. 201
ПК України в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 92 333, 00 грн., в тому числі по
періодам: березень 2012 року - 14 000, 00 грн.,
квітень 2012 року - 15 000, 00 грн., травень 2012
року - 14 167, 00 грн., червень 2012 року - 15 000,
00 грн., липень 2012 року 13 333, 00 грн.,
серпень 2012 року - 13 333, 00 грн., вересень
2012 року - 7 500, 00 грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення № від 24
липня 2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем у
сумі 92 333, 00 грн., в тому числі за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 23 085, 25 грн.; № від 24
липня 2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем у
розмірі 96 950, 00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 24 237,
50 грн.

Між тим, колегія суддів з висновками
податкового органу не погоджується,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, за перевіряємий період
позивач мав господарські відносини з
ТОВ «Лурасент» та ТОВ «Олімпік-Трейд».

Так, між позивачем та ТОВ
«Олімпік-Трейд» укладено договір № 02/07
від 02 липня 2012 року про організацію та
проведення транспортних послуг.

Виконання умов даного договору
підтверджується податковими
накладними, актами здачі виконаних
(наданих) автотранспортних послуг та
банківськими виписками, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Також між позивачем та ТОВ «Лурасент» 01
березня 2012 року укладено договір №17
про організацію та надання
транспортних послуг.

Виконання умов даного договору
підтверджується податковими
накладними, актами здачі виконаних
(наданих) автотранспортних послуг та
банківськими виписками, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України -
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що позивач в повному
обсязі довів реальність господарських
операцій з вищезазначеним
контрагентом.

В обґрунтування своєї позиції
податковий орган посилався на акт ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС №
65/22.9-11/38077394 від 14 червня 2013 року «Про
неможливість проведення звірки ТОВ
«Олімпік-Трейд» щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Унітон»
за період з 01 червня 2012 року по 30 червня
2012 року та з 01 серпня 2012 року по 31 жовтня
2012 року та ТОВ «Топсел Груп» за період з
01 липня 2012 року по 31 липня 2012 року», яким
встановлено, що податковий кредит по
контрагентах-постачальниках
сформований неправомірно та не
підтверджений за результатами
перевірки, у підприємства відсутні
об'єкти оподаткування по операціях з
придбання та продажу товарів та акт
ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС
№ 1321/22-08/377404229 від 24 грудня 2012 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Лурасент» щодо
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями за
червень 2012 року», акту ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС
№707/22-08/37740429 від 13 серпня 2012 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Лурасент» щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Лідероптторг» за
березень-квітень 2012 року» встановлено,
що податковий кредит по
контрагентах-постачальниках
сформований неправомірно та не
підтверджений за результатами
перевірки, у ТОВ «Лурасент» відсутні
об'єкти оподаткування по операціях з
придбання та продажу товарів.

Між тим, колегія суддів не приймає до
уваги вказані доводи, оскільки у
вказаних актах не досліджувалась
надання транспортних послуг та
правильність формування показників
податкової звітності.

Крім того, відповідачем не надано
будь-яких доказів, які покладено в
основу висновків акту перевірки на
підтвердження відсутності факту
реальності господарських операцій,
вчинених контрагентами, не наведено в
чому саме порушено зазначені в акті та
податкових повідомленнях-рішеннях
приписи податкового законодавства
України.

Не заслуговують на увагу й доводи
відповідача з приводу наявності
службової записки ГВПМ ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва ДПС №
1250/7/07-2/3 від 15 квітня 2013 року з
поясненнями засновника та директора
ТОВ «Лурасент» ОСОБА_3, та ТОВ
«Олімпік-Трейд» ОСОБА_4, які пояснили,
що відношення до
фінансово-господарської діяльності
товариств вони не мають, зареєстрували
підприємство на своє ім'я виключно для
отримання грошової винагороди,
оскільки відсутній вирок суду, який
набрав законної сили та зміст якого
відображає зазначені обставини як
такі, що мали місце.

Колегія суддів також звертає увагу, що
з огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку,
право на податковий кредит та
віднесення сум понесених витрат до
складу валових витрат товариства не
може ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції не належним чином
дослідив реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Офісний світ» -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Офісний світ»
до Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
від 24 липня 2013 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем у сумі 92 333, 00 грн., в
тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 23 085, 25 грн. та №
від 24 липня 2013 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем у розмірі 96 950, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 24 237, 50 грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.