Справа № 2а-99/11/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа № 18654/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника позивача:
Малиневича О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2011
року у справі за позовом Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції до ОСОБА_2 про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат, конфіскацію майна та
коштів,-

В С Т А Н О В И
Л А:

11.01.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат, конфіскацію майна та
коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення ст.2 Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 року
займався гральним бізнесом, за що
передбачена відповідальність у виді
штрафу в розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити адміністративний
позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідачем здійснювалася без
державної реєстрації (як суб'єкта
господарської діяльності) діяльність,
що містить ознаки підприємницької, а
тому він є особою до якої можуть бути
застосовані санкції передбаченні ст.3
Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні».

З участю представника апелянта
Малиневич О.І. надала пояснення та
просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 не є суб'єктом
господарювання, а тому до нього не
можуть бути застосовані санкції,
передбачені статтею 3 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні».

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що приблизно в
середині серпня місяця 2010 року, житель
м.Надвірна ОСОБА_2, орендував в АДРЕСА_1,
у підвальному приміщенні на протязі
другої половини серпня місяця 2010 року,
займався гральним бізнесом.

31.08.2010 року працівниками Калуського МВ
УМВС під час проведення перевірки з
підвального приміщення по АДРЕСА_1,
було вилучено 15 ігрових автоматів.

За змістом ст..1 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
організаторами азартних ігор є фізичні
та юридичні особи-суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють діяльність з організацією
та проведення азартних ігор з метою
отримання прибутку, а організацією та
проведення азартних ігор є діяльність
організаторів таких ігор, що
здійснюється з метою створення умов
для здійснення азартних ігор та видачі
виграшів (призів) учасникам азартних
ігор.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
(далі - Закон № 1334) в Україні
забороняється гральний бізнес та
участь в азартних іграх.

Статтею 3 Закону №1334 визначено, що до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.
Застосування санкцій, зазначених у
частині першій цієї статті,
здійснюється за рішенням суду,
ухваленого за позовом органів
державної податкової служби.

Відповідно до пункту 11-1 частини 1
статті 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» державні
податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції подають до судів
позови про застосування санкцій,
пов'язаних із забороною організації і
проведення азартних ігор та території
України.

Відповідно до ст.104 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкт владних повноважень
має право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
встановлених законом, а п.4 ст.17 КАС
України встановлено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках встановлених
законом.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку, що ОСОБА_2 не є суб'єктом
господарювання, а тому до нього не
можуть бути застосовані санкції,
передбачені статтею 3 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні».

Зазначені висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
задовольнити, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2011
року у справі №2а-99/11/0970 скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_2 фінансові
санкції у вигляді штрафу в розмірі
вісім тисяч мінімальних розмірів
заробітних плат, які підлягають сплаті
до Державного бюджету України.

Конфіскувати 15 (п'ятнадцять) гральних
автоматів, виявлені та вилучені у
ОСОБА_2 та кошти виявлені на місці
проведення розрахунків в дохід
держави.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний