Справа № 805/2152/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №805/2152/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
ОСОБА_3

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 19
березня 2014 року (повний текст складений
та

підписаний 24 березня 2014 року)

по адміністративній праві
№ 805/2152/14 (суддя Бабаш Г.П.)

за позовом ОСОБА_3

до Головного
управління юстиції у Харківській
області

про визнання
незаконним та скасування наказу від 18

вересня 2013 року, поновлення на посаді,
стягнення

оплати
за весь час вимушеного прогулу та
стягнення

моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ
:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року відмовлено у задоволені позову
ОСОБА_3 (надалі позивач у справі) до
Головного управління юстиції у
Харківській області (далі управління
юстиції, відповідач) про визнання
незаконним та скасування наказу від 18
вересня 2013 року, поновлення на посаді,
стягнення оплати за весь час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди (арк. справи 161-163).

Позивач не погодившись з прийнятим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі (арк. справи 167-173).

Відповідач надіслав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
оскаржуване рішення залишити без змін
та зазначив, що листки
непрацездатності, на які посилається
позивач він не отримував.

У відповідності до пункту 2 частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, що не перешкоджає
судовому розгляду справи відповідно до
частини четвертої статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26 грудня 2011 року
перебувала на посаді начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Харківській
області.

Наказом Головного управління юстиції у
Харківській області від 18 вересня 2013
року №572/4 (далі Наказ №572/4) начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Харківській
області ОСОБА_3 звільнено з роботи 22
травня 2013 року за прогул без поважних
причин відповідно до пункту
четвертого, частини першої статті 40
Кодексу Законів про працю України (арк.
справи 102).

Спірним питанням у цій справі є
правомірність зазначеного наказу про
звільнення, що регулюється нормами
Кодексу Законів про працю України та
Законом України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон
№ 3723-XII).

Частиною першою статті 30 Закону № 3723-XII
визначено, що державна служба
припиняється, передусім, із загальних
підстав, передбачених Кодексом законів
про працю, а також з підстав, визначених
даною статтею. Таким чином, при
звільненні особи з публічної служби за
загальними підставами, передбаченими
Кодексом Законів про працю України, на
цю особу поширюються гарантії,
передбачені цим Кодексом, якщо інше
прямо не передбачено спеціальним
законом.

Відповідно до пункту 4 статті 40 Кодексу
Законів про працю України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звільнена у зв'язку з тим, що
без поважних причин була відсутня на
роботі з 23 травня 2013 року по 18 вересня
2013 року.

Як на поважну причину відсутності на
роботі у зазначений вище період
позивач посилалась на листки
непрацездатності серії АГА № 357737 (з 23
травня 2013 року по 21 червня 2013 року),
серії АГА № 356365 (з 22 червня 2013 року по 26
липня 2013 року), серії АВХ № 877231 (з 29
липня 2013 року по 3 серпня 2013 року), серії
АВХ № 865989 (з 5 серпня 2013 року по 9 серпня
2013 року з продовженням хвороби), серії
АГА № 3633302 (з 10 серпня 2013 року по 15
вересня 2013 року) та серії АГА № 320976 (з 16
вересня 2013 року по 18 вересня 2013 року).

З доповідної записки заступника
начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у Харківській області позивач
о 12 год. 00 хв. 23 вересня 2013 року залишила
приміщення відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції, причини залишення робочого
місця не повідомила, записів в Журналі
обліку місцевих відряджень
працівників відділу не проставила.
Внаслідок чого складений акт від 23
травня 2013 року, підписаний виконуючим
обов'язків відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у Харківській області,
провідним спеціалістом відділу з
питань банкрутства Головного
управління юстиції у Харківській
області, спеціалістом І категорії
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Харківській
області про те, що ОСОБА_3 23 вересня 2013
року з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. була
відсутня на робочому місці.

Відповідачем здійснювались виїзди за
місцем проживання та реєстрації
позивача, що підтверджується актом від
23 серпня 2013 року, 17 вересня 2013 року,
направлений лист з метою з'ясування
причин відсутності на робочому місці
від 31 липня 2013 року № 1743/09-48, направлені
листи до Департаменту охорони здоров'я
Харківської облдержадміністрації від 6
серпня 2013 року № 03-14/1813, Департаменту
охорони здоров'я Харківської міської
ради від 6 серпня 2013 року № 03-14/1814,
Департаменту охорони здоров'я
Донецької облдержадміністрації від 6
серпня 2013 № 03-14/1815 з метою з'ясування
факту відкриття позивачу листків
непрацездатності.

Рішення про звільнення позивача за
прогул прийнято роботодавцем після
перевірки достовірності інформації,
наданої позивачу у листі від 6 серпня 2013
року про відсутність на роботі
внаслідок тимчасової
непрацездатності.

Матеріалами справи підтверджено, що
листом директора Департаменту охорони
здоров'я Харківської міської ради від 13
серпня 2013 року повідомлено про те, що
позивач знаходилась на листку
непрацездатності з 29 липня 2013 року по 2
серпня 2013 року в комунальному закладі
охорони здоров'я «Харківська міська
поліклініка № 10», до якої вона
зверталась за медичною допомогою до
травматологічного пункту закладу
охорони здоров'я «Харківська міська
поліклініка № 26» 5 серпня 2013 року, в
зв'язку з чим їй виданий листок
непрацездатності за № 865989 з 5 серпня 2013
року по 9 серпня 2013 року.

Проте, листом від 20 лютого 2014 року
головного лікаря КЗОЗ «Харківська
міська поліклініка № 6» повідомлено
відповідача про те, що листки
непрацездатності серії АГА № 357737 з 23
травня 2013 року по 21 червня 2013 року,
серії АГА № 356365 з 22 червня 2013 року по 27
липня 2013 року видані необґрунтовано,
тобто вони вважаються недійними.

Крім того, листки непрацездатності АГА
№ 356921 з 22 липня 2013 року по 2 серпня 2013
року, серія АГА № 363302 з 10 серпня 2013 року
(не закритий), серія АГА № 320976 з 16
вересня 2013 року по 18 вересня 2013 року
видані необґрунтовано та вважаються
недійсними.

Факт необґрунтованості видачі
лікарняних листків позивачу лікар
підтвердила письмово, що
підтверджується відповідним листом
від 20 лютого 2014 року (арк. справи 137).

Оцінюючи правомірність дій
відповідача на час прийняття спірного
наказу, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Управлінням здійснені усі заходи,
спрямовані на з'ясування причин
відсутності позивача на роботі та
встановлення чи дійсно мав місце
прогул та з яких причин.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджений факт необґрунтованої
видачі лікарняних листків позивачу,
колегія суддів вважає, що таки листки
непрацездатності не підтверджують
поважність причин відсутності
позивача на робочому місці.

Частиною першою статті 149 Кодексу
Законів про працю України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Тобто, роботодавець повинен з'ясувати
обставини вчинення робітником
дисциплінарного проступку та виявити
ступень вини останнього.

На виконання зазначених вимог
відповідачем на адресу позивача
направлені листи з проханням
повідомити причини відсутності на
роботі та надати документи, що
підтверджують поважність причин
відсутності.

Колегія суддів не приймає посилання
апелянта на те, що 19 вересня 2013 року її
було під підпис ознайомлено з наказом
№ 434/3 від 24 травня 2013 року «Про
затвердження порядку обліку виходу на
роботу, залишення роботи та місцевих
відряджень під час робочого дня
працівників Головного управління
юстиції у Харківській області»,
оскільки з листа ознайомлення
працівників Головного управління
юстиції у Харківській області з даним
наказом, який мається в матеріалах
справи, вбачається, що позивач з даним
наказом під підпис не ознайомлювалась.

Матеріали справи також містять копію
Журналу обліку реєстрації особистого
прийому громадян спеціалістами
відділу з питань банкрутства, з якого
вбачається, що позивач 19 вересня 2013
року прийом громадян не проводила, що
підтверджується відсутністю
відповідного запису у цьому журналі.

Аналізуючи наведені норми та
дослідивши обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
порушень видання наказу Головного
управління юстиції у Харківській
області від 18 вересня 2013 року № 572/4 «Про
звільнення ОСОБА_3».

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що приймаючи наказ про
звільнення позивача, суб'єкт владних
повноважень, якими є Головне
управління юстиції у Харківській
області здійснив звільнення позивача
на підставі та у спосіб, наданих йому,
зокрема, Кодексом Законів про працю
України, Законом України «Про державну
службу».

Враховуючи, що факт незаконності
наказу про звільнення позивача з боку
відповідача судом не встановлено, суд
вважає, що будь-які підстави для
відшкодування позивачеві матеріальної
та моральної шкоди відсутні.

Суд першої інстанції повно встановив
обставини справи, зробив висновки які
відповідають обставинам у справі, та
прийняв постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року по справі № 805/2152/14 - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року по справі № 805/2152/14 - залишити
без змін.

Ухвала постановлена та підписана 21
травня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф.
Ханова

Судді:
А.В.
Гайдар

М.М.
Яковенко