Справа № 2а-2420/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/71117/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Черпіцької Л.Т., Чумаченко Т.А.,

при секретарі судового засідання:
Петриченко Ю.П.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Піменової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої суми одноразової
компенсації за втрату годувальника,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою представника
позивача - ОСОБА_1 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої суми
одноразової компенсації за втрату
годувальника.

Вимоги обґрунтовувала тим, що вона є
дружиною померлого учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії -
інваліда ІІ групи, у зв'язку з чим
користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі також - Закон №
796-ХІІ).

Абзацом шостим частини першої статті 48
вищезазначеного Закону сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
виплачується компенсація в розмірі 60
мінімальних заробітних плат. Однак в
порушення зазначеної норми
відповідачем разова грошова
компенсація була виплачена у значно
меншому розмірі.

На звернення позивача про проведення
перерахунку компенсації Управління
праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області відповіло відмовою.

Просила суд визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області щодо
відмови у виплаті ОСОБА_3 недоотриманої
одноразової компенсації за втрату
годувальника у розмірі 60 мінімальних
заробітних плат відповідно до статті 48
Закону № 796-ХІІ, а також стягнути з
відповідача зазначену компенсацію у
розмірі 45694,00 гривень.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 березня 2011 року позов задоволено
частково: зобов`язано Управління праці
та соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області здійснити перерахунок та
провести виплату ОСОБА_3 допомоги на
оздоровлення у розмірі 60 мінімальних
заробітних плат з 10 листопада 2010 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30
серпня 2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано, у задоволенні
позову відмовлено у зв'язку з
пропущенням позивачем строку
звернення до адміністративного суду.

У касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить суд
скасувати його постанову та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Київській апеляційний
адміністративний суд відмовив у
задоволенні позовної заяви, виходячи з
того, що позивач пропустив
шестимісячний строк звернення до суду,
який встановлено статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

Такий висновок суду апеляційного
інстанції не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Судами встановлено, що 1 липня 2010 року
позивач отримала одноразову
компенсацію за втрату годувальника
7586.00 грн., з розміром якої вона не
погодилася.

За таких обставин спірні
правовідносини між сторонами у цій
справі виникли 1 липня 2010 року.

За приписами частини другої статті 99
КАС України (в редакції, яка була чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене позивач мала
право протягом одного року звернутися
до суду з позов стосовно оскарження
розміру одноразової компенсації.

З матеріалів справи видно, що
адміністративний позов поданий
позивачем до суду 11 березня 2011 року
(а.1)., тобто в межах річного строку,
встановленого частиною другою статті 99
КАС України в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин.

Таким чином висновок апеляційного суду
про те, що позивач пропустив строк
звернення до суду є помилковим.
Неправильним також є застосування
судом апеляційної інстанції приписів
частини другої статті 99 КАС України в
редакції від 7 липня 2010 року, якою
встановлено шести місячний строк
звернення до суду, оскільки ця норма
була прийнята і набрала чинності після
виникнення спору у цій справі, а тому не
поширюється і не може врегульовувати
відносини, які виникли раніше.

Дані обставини судом апеляційної
інстанції не були враховані, а тому суд
апеляційної інстанції прийшов до
передчасного висновку про пропущення
позивачем встановленого
законодавством річного строку
звернення до адміністративного суду.

Оскільки Київський апеляційний
адміністративний суд, , необґрунтовано
відмовив у задоволенні позову, то його
постанова підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 223, 227, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року у цій справі скасувати та
направити справу до суду апеляційної
інстанції на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська