Справа № 2604/12214/12 (2а/2604/639/12)
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/20382/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року

у справі № 2604/12214/12

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі м. Києва

про визнання дій
неправомірними

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013 у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
роз'яснення постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.01.2013 відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2
оскаржив його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказаний судовий акт з
мотивів порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
суд апеляційної інстанції під час
прийняття постанови від 10.01.2013 не
розглянув позовні вимоги щодо
підвищення ОСОБА_2 до пенсії як
учаснику війни, не уточнив, з якого
прожиткового мінімуму повинен
виходити відповідач під час виконання
рішення суду та не обгрунтував, з яких
мотивів виходив, задовольняючи позов з
13.02.2008.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судом апеляційної
інстанції, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.01.2013 апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
задоволено частково, а апеляційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без змін,
резолютивну частину постанови
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.08.2012 у цій справі змінено,
викладено абзац другий, третій та
четвертий наступним чином:

«Визнати бездіяльність відповідача
неправомірною та зобов`язати
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
призначити, провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії
відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з розрахунку не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 75% від мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
13.02.2008 по 22.07.2011, з урахуванням фактично
виплачених сум».

У решті постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 14.08.2012 у цій
справі залишено без змін.

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду апеляційної інстанції із заявою
про роз'яснення постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.01.2013, у якій просив роз'яснити
мотиви чи описку суду у встановленні
дати початку призначення та
перерахунку пенсії з 13.02.2008 та
роз'яснити, з якого прожиткового
мінімуму має виходити відповідач.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.01.2013 є
чіткою, зрозумілою та не потребує
додаткового роз'яснення.

У той же час, суд апеляційної інстанції
у своєму рішенні зазначив, що не може
розглядати позовні вимоги, що не були
заявлені в суді першої інстанції, тому
заява про роз'яснення постанови суду
апеляційної інстанції щодо розміру
прожиткового мінімуму, з якого має
виходити відповідач, не підлягає
задоволенню, оскільки така вимога не
заявлялась до суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170
КАС України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Оскільки постановою Дніпровського
районного суду м. Києва від 14.08.2012 у
задоволенні позовних вимог щодо
встановлення позивачу підвищення до
пенсії як учаснику війни відмовлено і в
цій частині постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.01.2013 рішення суду першої
інстанції залишене без змін, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для
роз'яснення рішення у цій частині.

Щодо визначення судом апеляційної
інстанції дати, з якої позовні вимоги
задоволено (13.02.2008), то суд касаційної
інстанції звертає увагу на те, що
правильність застосування у цьому
випадку положень процесуального права
може бути предметом дослідження судом
вищої інстанції під час перегляду
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.01.2013 у цій
справі по суті.

Стосовно визначення розміру
прожиткового мінімуму, з якого повинен
виходити відповідач під час виконання
рішення суду, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо
неможливості розгляду позовних вимог,
не заявлених до суду першої інстанції.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.