Справа № 464/2845/14-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2845/14-а
пр.№ 2-а/464/80/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014 року Сихівський
районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Дулебка
Н.І.,

секретар – Кріль Х.О.,

за участі: представника позивача –
ОСОБА_1,

представників відповідача – ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

представника третьої особи
Українського державного підприємства
поштового зв'язку „Укрпошта” –
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_5 до Державної фінансової
інспекції у Львівській області, за
участі третіх осіб: УДППЗ „Укрпошта”,
першого заступника начальника
Держфінінспекції у Львівській області
ОСОБА_6, про визнання протиправною та
скасування постанови, –

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із
позовом до Державної фінансової
інспекції у Львівській області про
визнання протиправною та скасування
постанови №13-0136/2014 від 13.02.2014 р. першого
заступника начальника
Держфінінспекції у Львівській області
ОСОБА_6, відповідно до якої позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1
ст.164-2 КУпАП, а саме за ведення
бухгалтерського обліку з порушенням
встановленого порядку, що полягало у
ненарахуванні та невиставленні до
оплати за період з 01.04.2012 р. по 31.08.2013 р.
за зберігання непродовольчих товарів,
прийнятих на комісію, при їх поверненні
окремим клієнтам. Позов мотивує тим, що,
працюючи на посаді заступника
директора УДППЗ „Укрпошта” з питань
продажу послуг, не є відповідальним за
ведення бухгалтерського обліку; жодних
витрат за зберігання нереалізованих за
договорами комісії товарів
підприємство не понесло; сторони є
вільними у визначенні умов договору; ЦК
України передбачено обов'язок
комісіонера зберігати майно комітента.
Крім цього, вважає, що відповідачем в
оскаржуваній постанові не описано
належним чином обставини, встановлені
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, а лише
зазначено про порушення порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю із підстав, що викладені у
позовній заяві, додаткових поясненнях
від 05.05.2014 р. Просив суд позов
задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнали із підстав, що
зазначені у письмових запереченнях
проти позову від 01.04.2014 р., 22.05.2014 р.
Зокрема, вказали, що відповідно до акту
ревізії від 13.12.2013 р. №05-21/336 державною
фінансовою інспекцією у Львівській
області встановлено, що заступником
директора з питань продажу Львівської
дирекції УДППЗ „Укрпошта” ОСОБА_5,
всупереч вимогам п.5.7 Правил комісійної
торгівлі непродовольчими товарами,
затверджених наказом Міністерства
зовнішніх економічних зв'язків України
від 13.03.1995 р. №37, та п.1 ст. 193 ГК України,
при укладенні договорів комісії не
враховано та не виставлено до оплати
рахунок за зберігання непродовольчих
товарів, прийнятих на комісію, при їх
поверненні окремим комітентам,
внаслідок чого Львівською дирекцією
УДППЗ „Укрпошта” недоотримано
доходів на суму 168,34 тис. грн. Зазначили,
що вищевказані Правила регламентують
порядок комісійної торгівлі
непродовольчими товарами, є
законодавчим актом та обов'язковими
для застосування суб'єктами
господарювання усіх форм власності;
договори комісії, підписані позивачем,
а також рахунок на відшкодування
витрат за зберігання нереалізованого
товару, є первинними документами,
відповідальність за несвоєчасне
складання яких та недостовірність
відображених у них даних несуть особи,
які їх склали і підписали, а у даному
випадку цією особою був позивач, що
додатково підтверджується його
посадовими обов'язками; ЦК України не
передбачено, що зберігання
комісіонером майна комітента є
безкоштовним; Правилами не передбачено
відшкодування витрат за зберігання
товару за фактичними витратами, а
визначено конкретний розмір їх
відшкодування у співвідношенні до
вартості поверненого товару. Додатково
ствердили, що ОСОБА_5 повідомлявся про
розгляд протоколу про адміністративне
правопорушення належним чином та
звернувся із клопотанням про розгляд
справи за його відсутності, письмових
заперечень до протоколу ним додано не
було, а такі додавалися до акту ревізії,
порушення є триваючим, оскільки
договори комісії є діючими, тому
питання про закриття провадження у
зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення не розглядалося. Пояснили, що
невиявлення при попередніх ревізіях
аналогічних порушень могло бути
зумовлене тим, що перевірка
правильності реалізації продукції за
договорами комісії проводиться
вибірково. Просили суд у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи УДППЗ
„Укрпошта” ОСОБА_4 позов та пояснення
представника позивача підтримав, подав
суду письмові пояснення від 25.05.2014 р.
Зазначив, що у попередніх ревізіях, які
проводила ДФІ у Львівській області
перевірялася правильність визначення
доходу від комісійної торгівлі, проте
не вказувалося, що у випадках
невиставлення рахунків за зберігання
товарів, прийнятих на комісію, при їх
поверненні окремим комітентам, такі
дії є порушенням. Просив суд позов
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6, який є першим
заступником начальника ДФІ у
Львівській області, в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. За таких обставин суд вирішив
розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши інші докази у справі в їх
сукупності, прийшов до висновку, що у
позов слід задовольнити частково з
таких підстав.

Відповідно до постанови першого
заступника Державної фінансової
інспекції у Львівській області
№13-0136/2014 від 13.02.2014 р. позивача ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
164-2 КУпАП, а саме у веденні
бухгалтерського обліку з порушенням
встановленого порядку: ненарахування
при укладенні договорів комісії та
невиставлення до оплати за період з
01.04.2012 р. по 31.08.2013 р. за зберігання
непродовольчих товарів, прийнятих на
комісію, при їх поверненні окремим
клієнтам, що призвело до завдання
Львівській дирекції УДППЗ „Укрпошта”
матеріальної шкоди в частині
недоотримання доходів на суму 168339,67
грн. (а.с.8)

Згідно з п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 червня
1988 р. № 6 „Про практику розгляду судами
скарг на постанови у справах про
адміністративні правопорушення”
розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП
скаргу або протест на постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, суд повинен
перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачена
адміністративна відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку і
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного.

Ст. 164-2 КУпАП передбачено
відповідальність за порушення
законодавства з фінансових питань,
зокрема, серед іншого за відсутність
бухгалтерського обліку або ведення
його з порушенням установленого
порядку.

Згідно з ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Опис обставин, встановлених при
розгляді справи, відповідно до ч.2 ст. 283
КУпАП, є обов'язковим реквізитом
постанови у справі про адміністративне
правопорушення. Вказана частина
постанови повинна містити виклад всіх
обставин вчинення правопорушення,
встановлених при розгляді матеріалів
на основі сукупності даних протоколу,
пояснень особи, що притягається до
відповідальності, та у певних випадках
свідків чи інших осіб. Встановленим
обставинам вчинення адміністративного
правопорушення повинна бути надана
правильна юридична кваліфікація.

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення серії
ДФІ №13-0664/2014 від 10.02.2014 р., позивачем
ОСОБА_5 допущено порушення, що полягало
у веденні бухгалтерського обліку з
порушенням встановленого порядку
внаслідок неврахування при укладенні
договорів комісії та невиставлення до
оплати за період з 01.04.2012 р. по 31.08.2013 р.
за зберігання непродовольчих товарів,
прийнятих на комісію, при їх поверненні
окремим комітентам, що призвело до
завдання Львівській дирекції УДППЗ
„Укрпошта” матеріальної шкоди
(збитки) в частині недоотримання
доходів на суму 168339,67 грн.
Ппредставниками відповідача в
судовому засіданні підтверджено
вчинення ОСОБА_5 саме такого
правопорушення.

Разом з тим, згідно з оскаржуваною
постановою, позивач ОСОБА_5, серед
іншого, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ненарахування певних сум при укладенні
договорів комісії. Проте, в момент
укладення договорів комісії в
уповноваженої на такі дії особи
відсутня можливість здійснювати
нарахування певних сум, що можуть
підлягати сплаті у передбачених чинним
законодавством випадках лише в
майбутньому після проведення
додаткових розрахунків щодо залишків
продукції та тривалості зберігання
такої.

Таким чином, розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення та
вважаючи доведеною винуватість ОСОБА_5
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП,
посадовою особою Держфінінспекції у
Львівській області у постанові у
справі про адміністративне
правопорушення вказано про вчинення
ОСОБА_5 дій, що не зазначені у протоколі
про адміністративне правопорушення.
Інші дії, що полягають у невиставленні
рахунку до оплати є похідними від
неврахування при укладенні договорів
умови щодо відповідної оплати за
зберігання товару, та самостійно не
можуть становити склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Крім цього, із протоколу про
адміністративне правопорушення
встановлено, що ОСОБА_5 подавав свої
заперечення. Відповідно до пояснень в
судовому засіданні представників
відповідача, такі заперечення
безпосередньо при складанні протоколу
не подавалися, а були додані до акту
ревізії. Проте, відповідно до змісту
оскаржуваної постанови, заперечення не
досліджувалися, що вплинуло на
всебічний розгляд справи, зважаючи на
те, що це були єдині пояснення ОСОБА_5,
на які останній покликається при
наданні пояснень під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення.

Вищевказані порушення, допущені при
розгляді справи (матеріалів), не
дозволяють суду вирішити
адміністративний позов в частині
встановлення наявності чи відсутності
у діях позивача правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5
підлягають частковому задоволенню,
зокрема, слід постанову скасувати та
матеріали направити на новий розгляд. У
ході нового розгляду, у випадку
встановлення винуватості особи у
вчиненні адміністративного
правопорушення, необхідно також
дослідити питання щодо строку
накладення адміністративного
стягнення.

Керуючись статтями 283, 293 КУпАП, п.7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 червня 1988 р. № 6 „Про
практику розгляду судами скарг на
постанови у справах про
адміністративні правопорушення”,
статтями 9, 11, 70, 159 – 163 КАС України, суд,
–

постановив:

Позов ОСОБА_5 до Державної фінансової
інспекції у Львівській області, за
участі третіх осіб: УДППЗ „Укрпошта”,
ОСОБА_6, про визнання протиправною та
скасування постанови – задовольнити
частково.

Постанову №13-0136/2014 від 13.02.2014 р. першого
заступника начальника
Держфінінспекції у Львівській області
ОСОБА_6 про притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, –
скасувати і направити матеріали на
новий розгляд.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Дулебко Н.І.