Справа № 815/2245/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2245/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Балтському районі Одеської області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Кодимському районі Одеської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2013 року Управління
Пенсійного фонду України у Кодимському
районі Одеської області (далі - УПФ у
Кодимському районі Одеської області)
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області, в якому
просило стягнути з відповідача витрати
з виплати і доставки пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.11.2012 року по 28.02.2013 року на загальну
суму 47086,65 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначалося, що відповідно до Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що органи
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01 квітня 2001 року,
відшкодовують органам Пенсійного
фонду пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Управлінням Пенсійного
фонду України в Кодимському районі
Одеської області було направлено
відповідачу відповідні акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2012 року по
01.03.2013 року. Однак Фондом не були
прийняті до заліку суми щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої постановою Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
«Про деякі питання пенсійного
забезпечення» за період з 01.11.2012 року по
31.12.2012 року, а також виплати трьом
особам, у зв'язку з тим, що нещасний
випадок на виробництві із
застрахованими особами стався на
території колишніх республік СРСР за
період 01.11.2012 року по 28.02.2013 року. Проте
позивач вважає, що страховиком, який
має виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а
вразі виплати такої органами ПФУ -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд. Також позивач зазначає, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією постановою
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія, або державна
соціальна допомога. А оскільки
щомісячна державна адресна допомога
виплачується з коштів, передбачених
для виплати пенсії та державної
соціальної допомоги повинен
аналогічно відшкодовуватись Фондом.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року позов Управління Пенсійного фонду
України у Кодимському районі Одеської
області задоволено частково. Стягнуто
з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Кодимському районі Одеської області
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму 6033,65 грн.
В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області в апеляційній
скарзі зазначає, що судом першої
інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального права, а
також допущено неповне з'ясування
обставин справи, у зв'язку з викладеним
в апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позову в
повному обсязі.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Управління пенсійного фонду України у
Кодимському районі Одеської області
щомісяця починаючи з листопада 2012 року
по березень 2012 року надавало на адресу
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Україні у Балтському
районі Одеської області списки осіб,
яким виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у яких серед пенсіонерів
значилися ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
яким виплачена пенсія по інвалідності
за період з листопада 2012 року по лютий
2013 року включно.

Каліцтво ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сталося на
території Модавської РСР, а каліцтво
ОСОБА_2 - на території Російської РСР,
про що свідчать акти про нещасні
випадки на виробництві форми Н-1 від
17.06.1983 року, 08.07.1982 року та 16.03.1984 року.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України у Кодимському районі
Одеської області були направлені
відповідачу відповідні акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
листопада 2012 року по лютий 2013 року
включно. Проте вказані акти були
підписані з розбіжностями, про що
свідчать копії актів звірок та таблиці
розбіжностей за період з листопада 2012
року по лютий 2013 року включно, а саме не
враховані суми витрат на виплату
пенсій трьом пенсіонерам (а.с.6-13).

Згідно актів розбіжностей, відповідач
не приймає до заліку для відшкодування
суму основного розміру пенсії та
державної адресної допомоги, що
призначені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки каліцтво їх відбулось на
підприємствах, що не розташовані на
території України, а тому відповідачем
за період з листопада 2012 року по лютий
2013 року не прийнято та не відшкодовано
основний розмір пенсії та державну
адресну допомогу вищевказаним
пенсіонерам на загальну суму 47086,65 грн.

Задовольняючи позов Управління
Пенсійного фонду України у Кодимському
районі Одеської області частково суд
першої інстанції виходив з наступного,
з чим погоджується апеляційний суд.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання регулюється Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим Постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 р. N 5-4/4. (Надалі Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення (далі -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків) звірку витрат за особовими
справами потерпілих, складають акт
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 4), та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до п. 7 Порядку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в Україні
залежно від страхового випадку є:
пенсійне страхування, страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
медичне страхування, страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням,
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого, допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Відносини стосовно відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
витрат Пенсійного Фонду на виплату
пенсій по інвалідності регулюється
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4) та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Пунктом 2 ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
по якому виник спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом «а» статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу ХІ
встановлено, що уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Відтак колегія суддів зазначає, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, тому саме він
повинен відшкодувати Пенсійному фонду
України витрати по сплаті пенсії по
інвалідності.

Згідно списків осіб, яким виплачені
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період листопад 2012
року - лютий 2013 року включно розмір
пенсії по інвалідності, виплачений за
вказаний період ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 складає 6033,65 грн., та згідно
вищевикладених норм відповідач
повинен сплатити вищевказану суму
позивачу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що слід задовольнити
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України у Кодимському районі
Одеської області в частині стягнення
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, що
виплачена ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
період з листопада 2012 року по лютий 2013
року включно.

Що стосується адресної допомоги
пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
період з листопада 2012 року по грудень
2012 року у загальній сумі 41053 грн., то суд
першої інстанції виходив з наступних
мотивів, з чим погоджується
апеляційний суд.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
«Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», відповідно до
пунктів 2 та 4 якої у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму. Виплата щомісячної державної
адресної допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Проте ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначені соціальні
послуги та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків, яка
не передбачає таких витрат Фонду як
виплата щомісячної державної адресної
допомоги.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
передбачено, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом законодавчі та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року
суперечать приписам Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а тому застосовувати
її не можна, до того ж в цій постанові
не передбачено самого порядку
відшкодування даних витрат.

Як зазначалося вище пункт 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 також визначає перелік витрат, що
включаються до актів звірок та
підлягають в подальшому відшкодуванню
Пенсійному фонду України. Цей перелік є
вичерпним.

Як вбачається з вищезазначених норм ні
ст. 21 Закону, ні п. 4 Порядку не
передбачають прийняття до заліку,
виплату чи відшкодування Пенсійному
фонду України щомісячної державної
адресної допомоги.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач не повинен відшкодовувати
позивачу адресну допомогу, виплачену
пенсіонерам-інвалідам, а отже у
задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Отже, апеляційна скарга Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Балтському
районі Одеської області - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 12
квітня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов