Справа № 806/199/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2014 р.
Справа № 806/199/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3, представника
позивача: ОСОБА_4,

від відповідача: не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Пенсійного фонду України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "31" березня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України, Директора
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України Машкіна
Владислава Геннадійовича про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати неправомірними дії
Департаменту пенсійного забезпечення
та директора Департаменту пенсійного
забезпечення Машкіна В.Г. в наданні
недостовірної та неповної інформації,
зобов'язати Депертамент пенсійного
забезпечення та директора
Департаменту пенсійного забезпечення
Машкіна В.Г. надати достовірну та повну
інформацію відповідно чинного
законодавства та рішень суду, які
набрали законної сили.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що листом відповідача від 09
січня 2014 року їй надана відповідь на її
звернення до Міністерства праці та
соціальної політики України, яка не
стосується предмету звернення.
Зазначає, що такі дії відповідачів
порушують її права, свободи та
інтереси.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав
неправомірними дії Департаменту
пенсійного забезпечення Пенсійного
фонду України щодо надання відповіді
не по суті звернення ОСОБА_3. Зобов'язав
Департамент пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України надати
відповідь по суті звернення ОСОБА_3 від
25.11.2013 року (зареєстроване в Пенсійному
фонді України за вхідним № 18150/Ю-4 від
13.12.2013 року).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовив.

Пенсійний фонд України не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати вказану постанову та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позову.

Представники відповідачів в судове
засідання не прибули, про день, час та
місце судового розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та її представника,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
Листом за підписом директора
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України Машкін В.Г.
від 09 січня 2014 року за вих. №18150/Ю-4
позивачці була надана відповідь на її
звернення не по суті порушуваного
ОСОБА_3 питання.

З висновками суду першої інстанції
колегія суддів не погоджується з
огляду на таке.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
інформації, що становить суспільний
інтерес визначає Закон України "Про
доступ до публічної інформації" № 2939-VI
від 13.01.2011р.

Метою цього Закону є забезпечення
прозорості та відкритості суб'єктів
владних повноважень і створення
механізмів реалізації права кожного на
доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2
Закону № 2939-VI).

Статтею 1 вказаного Закону № 2939-VI
встановлено, що публічна інформація -
це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом. Публічна інформація є
відкритою, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до ст.19 Закону № 2939-VI, запит
на інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача. Письмовий
запит подається в довільній формі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону № 2939-VI,
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Слід зазначити, що Закон №2939-VI регулює
відносини щодо допуску до інформації,
яка вже існує, і не вимагає у відповідь
на запит створювати певну інформацію.

При цьому, відповідно до ст. 3 Закону
України "Про звернення громадян"
вважається, що заява (клопотання) -
звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним законодавством
їх прав та інтересів або повідомлення
про порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з
проханням про визнання за особою
відповідного статусу, прав чи свобод
тощо.

Як слідує зі змісту листа позивача до
міністра праці та соціальної політики
України Королевської Н.Ю. (а.с.60) ОСОБА_3
просить сприяння у виконанні судових
рішень, якими УПФУ в м.Житомирі
зобов"язано нарахувати та виплачувати
позивачці пенсію у зв"язку із втратою
годувальника, оскільки орган
пенсійного фонду судові рушення не
виконує.

Отже, звернення позивача є клопотанням
щодо реалізації її
соціально-економічних прав і законних
інтересів та скаргою про їх порушення,
і предметно регулюється Законом "Про
звернення громадян".

Листом за підписом директора
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України Машкін В.Г.
від 09 січня 2014 року за вих. №18150/Ю-4
позивачці була надана відповідь на
вказане звернення, в якій роз'яснено
законодавство з питань виконання
рішень суду, а також зазначено, що
надається допомога у отриманні
документів, що підтверджують роботу
чоловіка в зоні відчуження, та довідки
про заробітну плату, оформленої у
відповідності до вимог чинного
законодавства. Також вказано, що після
надходження необхідних довідок буде
вирішено питання щодо доцільності
призначення ОСОБА_3 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника за нормами Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Відтак, з
огляду на те, що запит позивача
стосувався невиконання судових рішень
запит було розглянуто в порядку,
визначеному Законом "Про звернення
громадян".

Таким чином Департамент пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України,
який є структурним підрозділом
суб'єкта владних повноважень, надав
відповідь на звернення позивача з
урахуванням обставин, які слугували
підставою для звернення, роз"яснено
порядок виконання судових рішень, у
відповіді зазначено положення
відповідних нормативно-правових актів,
які є правовою підставою для
перерахунку пенсії, а також висловлено
позицію щодо застосування таких
нормативно-правових актів та надано
оцінку діям органу пенсійного фонду в
м. Житомирі.

Колегія суддів вважає, що
інформаційний запит позивача за своїм
змістом є зверненням громадян у
розумінні Закону України "Про
звернення громадян", а не інформаційним
запитом у розумінні Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

Відповідач, надаючи відповідь позивачу
на запит від 25.11.2013 року (зареєстроване
в Пенсійному фонді України за вхідним
№ 18150/Ю-4 від 13.12.2013 року) листом від 09
січня 2014 року за вих. №18150/Ю-4, діяв
обґрунтовано, своєчасно, та з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Оскільки позивач у позовній заяві
просить суд зобов'язати надати
обґрунтовану відповідь по суті
інформаційного запиту відповідно до
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", а вимоги Закону України
"Про доступ до публічної інформації" не
поширюються на відносини у сфері
звернень громадян, які регулюються
спеціальним законом, зважаючи на
характер звернення позивача, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3
про зобов'язання Департаменту
пенсійного забезпечення та директора
Департаменту пенсійного забезпечення
Машкіна В.Г. надати достовірну та повну
інформацію відповідно чинного
законодавства та рішень суду, які
набрали законної сили є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
також доводи апеляційної скарги щодо
неналежного відповідача у справі -
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України, з огляду на
таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено
поняття суб'єктів владних повноважень,
до яких належать орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено
поняття справи адміністративної
юрисдикції, - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Указом Президента України від 06 квітня
2011 року №384/2011 затверджено Положення
про Пенсійний фонд України.

Відповідно до п. п. 1, 2, підпункту 5 п. 4, п.
7 Положення Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України .

Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Пенсійний фонд України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України та Міністра.

Пенсійний фонд України відповідно до
покладених на нього завдань:
організовує, координує та контролює
роботу головних управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи).

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

Відповідно до п.14 Положення Пенсійний
фонд України є юридичною особою, має
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням,
власні бланки, рахунки в органах
Державної казначейської служби
України та уповноважених банках.

Відповідно до п.1.1 Положення про
департамент пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Пенсійного
фонду України від 08.11.2011 року №158
департамент є структурним підрозділом
центрального апарату Пенсійного фонду
України, що підпорядковується
безпосередньо Голові правління фонду,
та діяльність якого спрямовується та
координується заступником голови
правління відповідно до розподілу
функціональних обов"язків.

Частиною третьою статті 48 КАС
встановлено, що здатність особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки, у тому
числі доручати ведення справи
представникові (адміністративна
процесуальна дієздатність), належить
органам державної влади, іншим
державним органам, органам влади
Автономної Республіки Крим, органам
місцевого самоврядування, їхнім
посадовим і службовим особам,
підприємствам, установам, організаціям
(юридичним особам).

Таким чином, судом першої інстанції не
враховано, що Департамент пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України
є структурним підрозділом
центрального апарату Пенсійного фонду
України, на який покладено виконання
певних, визначених Положенням
обов"язків та який, за встановлених у
справі обставин, не має процесуальної
дієздатності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з ухваленням нової про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду
України задовольнити. Постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "31" березня
2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу: Департамент пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України
вул. Бастіонна,9,м.Київ,Центральна
Частина Києва, Київ,01601

4- Директор Департаменту пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України
Машкін Владислав Геннадійович вул.
Бастіонна,9,м.Київ,Центральна Частина
Києва, Київ,01601

5- ОСОБА_4 АДРЕСА_2