Справа № 805/3451/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №805/3451/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі №805/3451/14 за позовом ОСОБА_2
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування наказу № 34
від 04.02.2014 року про скасування
реєстрації декларації, -

В С Т А Н О В И
В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі № 805/3451/14 позов
задоволений (а.с.89, 90-93).

Визнано протиправним та скасований
наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 04.02.2014 року № 34
«про скасування реєстрації
декларації».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказуючи на
незаконність та необґрунтованість
постанови, як така, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову про відмову
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. (а.с.97-101).

Апелянт зазначає, що порядок
скасування декларації на початок
виконання будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації встановлений
відповідними нормативно-правовими
актами: постановою Кабінету Міністрів
України «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» від
13.04.2011 року №466 (п.14) та Постановою
Кабінету Міністрів України «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» від 13.04.2011 року
№461 (п.29) відповідно. Зазначені зміни до
порядків набули чинності 31.12.2013 року та
твердження позивача, що на цей час не
встановлено Кабінетом Міністрів
окремого порядку є необґрунтованими.

Також зазначив, що в даному випадку
мали місце різні підстави для
проведення позапланових перевірок,
складалися різні акти, а тому спірний
наказ №34 від 02.04.2014 року прийнятий без
порушень строків. Інспекція діяла з
дотриманням вимог містобудівного
законодавства та повідомила замовника
про скасування реєстрації декларації у
встановлений законодавством триденний
строк. Крім того, станом на момент
складення цього акту, порядок
скасування декларацій не був
розроблений, у зв'язку із чим Інспекція
була юридично унеможливлена скасувати
декларації.

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
п. 2 ч.1 ст.197 КАС України, з огляду на те,
що жодна із сторін в судове засідання
не з'явилась, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення. Від позивача через
канцелярію суду надійшли письмові
заперечення проти апеляційної скарги.
Колегія суддів не приймає до уваги
подане відповідачем клопотання про
зупинення провадження по справі до
надання додаткових доказів та
належного обґрунтування позиції
Інспекції. Таке клопотання є взагалі
безпідставним та необґрунтованим,
правих підстав визначених положеннями
КАС України не містить. Колегія суддів
зазначає, що неявка належним чином
повідомлених сторін, не є перешкодою
для розгляду та вирішення справи за
наявними документами.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 04.02.2014 року посадовою
особою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області (далі - Інспекція) на
підставі направлення на проведення
позапланової перевірки від 03.02.2014 року
за вих. №7/5-07-0637 проведено позапланову
перевірку ОСОБА_2, за результатами якої
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
04.02.2014 року (далі - Акт перевірки від
04.02.2014р), яким встановлено факт
самочинного будівництва прибудов та
надання в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ДЦ 7
недостовірних даних.

04.02.2014 року начальником Інспекції на
підставі Акту перевірки від 04.02.2014 року
видано Наказ № 34 «Про скасування
реєстрації декларації», яким, у тому
числі, скасовано реєстрацію декларації
про початок виконання будівельних
робіт: «Реконструкція нежитлового
приміщення підвалу та першого поверху
будівлі торгівельного комплексу під
магазин продовольчих та
непродовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_1» від 07.09.2012 №ДЦ0 та
скасовано декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації: будівля
торгового комплексу з прибудовами за
адресою: АДРЕСА_1» від 29.10.2012 №ДЦ 7.

З огляду на характер спірних
правовідносин, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності, судом правильно визначені
нормативно-правові акти, які їх
регулюють, - норми Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
за № 553, Постановою Кабінету Міністрів
України «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» від
13.04.2011 року №466 та Постановою Кабінету
Міністрів «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» від 13.04.2011 року №461.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Так, постановою Кабінету Міністрів
України № 553 від 23.05.2011 року
затверджений Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, яким визначена процедура
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Порядок № 553).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є: зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
сторонами, що порушення, внаслідок
виявлення яких, був прийнятий спірний
Наказ№34 від 04.02.2014 року щодо факту
самочинного будівництва прибудов та
надання в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ДЦ 7
недостовірних даних, були вже
встановлені Інспекцією за наслідком
проведення посадовою особою Інспекції
позапланової перевірки ОСОБА_2, за
результатами якої також був складений
Акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
13.06.2013 року (далі - Акт перевірки від
13.06.2013 р). Зазначеним Актом встановлено
наступні порушення: «факт самочинного
будівництва прибудов та надання в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ДЦ 7 недостовірних
даних».

Як встановлено пунктом 2 статті 39-1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», що у разі
виявлення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до другого абзацу пункту 29
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №
461 (в редакції, яка діє з 31.12.2013 року),
Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом.

На підставі наведених вимог
законодавства, які є обов'язковими для
виконання Інспекцією, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що відповідач мав за
наслідком виявлення ним факту подання
недостовірних даних, наведених у
декларації позивача про готовність
об'єкта до експлуатації: будівля
торгового комплексу з прибудовами за
адресою: АДРЕСА_1» від 29.10.2012 №ДЦ 7,
скасувати її реєстрацію шляхом видачі
відповідного наказу та виключити запис
про її реєстрацію з єдиного реєстру
саме протягом п'яти робочих днів з дня
виявлення такого факту.

Висновки суду, що відповідний Наказ
відповідач мав прийняти протягом п'яти
робочих днів, починаючи з 31.12.2013 року (з
часу набрання чинності), є правильним.

Колегія суддів також не приймає до
уваги та вважає безпідставними доводи
апелянта щодо, обґрунтування
відсутності порушення відповідачем
передбаченого п'ятиденного строку на
видачу відповідного Наказу, за
наслідком встановлених порушень в акті
перевірки від 13.06.2013 року, з огляду на
різні підстави для проведення
перевірок в червні 2013 року та в лютому
2014 року, оскільки виявлене за наслідком
проведеної перевірки в лютому 2014 року
порушення було вже встановлено в
червні 2013 року, а зазначеним Порядком
чітко визначений строк для видання
відповідного наказу - з дня виявлення
факту подання недостовірних даних.
Такий факт Інспекцією був встановлений
13.06.2013 року.

В даному випадку різні підстави для
проведення перевірки в червні 2013 року
та в лютому 2014 році не мають значення,
як такі, що не вплинули на суть
виявленого порушення, які є
ідентичними. В даному випадку суть
порушення складає не підстави
проведення перевірки, а зміст та склад
такого порушення.

Тобто, скільки б не було підстав для
проведення перевірки, а правові
наслідки відповідальності при
виявленні (не важно яким чином було
встановлено) одного й того ж самого
порушення може бути лише одне, в даному
випадку, це прийняття наказу про
скасування реєстрації декларації.
Колегія суддів зазначає, що прийняття
наказу про скасування реєстрацію
декларації та виключення запису про її
реєстрацію з єдиного реєстру, є певною
мірою відповідальності особи за
подання недостовірних даних або іншого
виду порушення. Така міра
відповідальності має (створює) певні
правові наслідки для порушника.

Доводи апелянта про те, що
законодавством до 31.12.2013 року не було
встановлено обов'язку по факту
виявленого порушення, в даному випадку
у червні 2013 року прийняти спірний наказ
протягом 5 - ти днів, не приймаються до
уваги.

Колегія суддів зазначає, що якщо до
31.12.2013 року таких вимог не було, а після
цього такі вимоги стали обов'язковими
для Інспекції, то з урахуванням
принципу дії закону у часі, вони
підлягали застосуванню та виконанню
відповідачем. Порядком, після 31.12.2013
року, не було встановлено обмежень
протягом п'яти днів обов'язку прийняття
наказу щодо застосування до таких
правопорушень, що мали місце до 31.12.2013
року.

Тобто, якщо мало місце певне порушення,
яке виявлено до змін у Порядку, то у
Інспекціє є обов'язок прийняти
відповідний наказ протягом п'яти днів
вже після набуття його чинності.
Встановлений строк є присекательним
саме для Інспекції. При чому прийняття
наказу з боку відповідача, є належною
формою реалізації своїх владних
управлінських функцій щодо здійснення
належного контролю у цій сфері
діяльності. Неналежне виконання такого
обов'язку Інспекцію, може мати місце
негативних наслідків для особи, яка
добросовісно розраховує на
відсутності будь-яких порушень та
продовжує діяльність пов'язану з
будівництвом. Такі обмеження у строку
(фактично строк давнини застосування
певної міри заходів реагування), є
необхідним не тільки для своєчасного
припинення порушень у сфері
містобудівної діяльності, а також і для
нарощування можливих збитків,
відшкодування яких, можливо буде
заявлене до відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
постановою Донецького оружного
адміністративного суду від 01.10.2013 року
у справі №805/12114/13-а, яка залишена без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2013 року
відмовлено відповідачу у зобов'язанні
позивача виконати вимоги Припису № 206
від 21.06.2013 р. шляхом зупинення
експлуатації об'єкту за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки спірний об'єкт
закінчений будівництвом і прийнятий в
експлуатацію 29.10.2012 року.

Щодо скасування Наказом №34 від 04.02.2014р.
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт:
«Реконструкція нежитлового приміщення
підвалу та першого поверху будівлі
торгівельного комплексу під магазин
продовольчих та непродовольчих
товарів» за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2012
№ДЦ 0, суд першої інстанції
виходив з наступного.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів
України «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» від
13.04.2011 року №466 передбачено, зокрема, що
у разі виявлення Інспекцією
недостовірних даних (встановлення
факту, що на дату реєстрації декларації
інформація, яка зазначалася в ній, не
відповідала дійсності, та/або
виявлення розбіжностей між даними,
зазначеними у декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом.

Відповідно до акту перевірки від 13.06.2013
року та акту перевірки від 04.02.2014 року,
встановлені наступні порушення: у
декларації про початок виконання
будівельних робіт №ДЦ 0
зазначено, що містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки
не потрібні, що не відповідає вимогам
законодавства, зокрема, наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 07.07.2011 №109
«Перелік об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються».

Зазначені порушення в актах перевірки
Інспекції від 13.06.2013 року та від 04.02.2014
року спростовуються рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
зокрема постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
01.10.2013р. у справі №805/12114/13-а встановлено,
що у декларації про початок виконання
будівельних робіт №ДЦ 0 цілком
правомірно зазначено, що містобудівні
умови та обмеження забудови земельної
ділянки не потрібні, посилаючись на п.25
Наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 07.07.2011 №109 «Перелік об'єктів
будівництва, для проектування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції, з урахуванням ч.2 ст.72 КАС
України, прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що відповідачем не
доведено правомірність виданого ним
Наказу №34 від 04.02.2014 року, у зв'язку з
чим позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування наказу № 34
від 04.02.2014 року про скасування
реєстрації декларації, підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі №805/3451/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф.Ханова

А.В.Гайдар