Справа № 804/5211/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12 травня 2014 р. Справа № 804/5211/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Вакант» до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
11.04.2014 року Приватне підприємство
«Вакант» (надалі - позивач) звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
відповідач) з позовними вимогами про
визнання протиправними та скасування
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що винесені податковим
повідомлення-рішення є незаконними та
такими, що підлягають скасуванню,
оскільки не ґрунтується на законі та
прийняті податковим органом без
достатніх на те правових підстав.
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності у порядку
письмового провадження.
Відповідач у судові засідання 28.04.2014 р.
та 12.05.2014 р. не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином. Заперечення проти
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Частиною 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до пп. 16.1.4 Податкового
кодексу України платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
В контексті наведеного пунктом 36.1
Податкового кодексу України також
визначено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.
Повноваження, компетенція
контролюючих органів, обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюється
Податковим кодексом України. Органи
державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів. Податкове
законодавство України ґрунтується на
таких принципах: загальність
оподаткування; рівність усіх платників
перед законом; невідворотність
настання визначеної законом
відповідальності у разі порушення
податкового законодавства; презумпція
правомірності рішень платника податку;
фіскальна достатність; соціальна
справедливість; економічність
оподаткування; нейтральність
оподаткування; стабільність;
рівномірність та зручність сплати;
єдиний підхід до встановлення податків
та зборів. Зазначені принципи
спрямовані на недопущення будь-яких
проявів податкової дискримінації.
Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог статті 86 цього
Кодексу (ст. 76 Податкового кодексу
України).

У відповідності до п.86.1 ст. 86
Податкового кодексу України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Судом встановлено, що податковим
органом було проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ПП «Вакант» () за серпень 2013 р.

По результатам проведення вказаної
перевірки було складено Акт від 31.10.2013
р. №24/22.11-06/24227180 (надалі - Акт перевірки),
яким встановлено порушення п. 46.5, ст. 46
та п. 4.6.7. ст. 4.6. Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим на думку
Податкового органу ПП «Вакант»
занизило суми податкових зобов'язань,
заявлених у податковій декларації з
ПДВ у серпні 2013 року на суму 10 748, грн.

На підставі висновків викладених у
Акті перевірки Криворізька південна
об'єднана ДПІ Міндоходів у
Дніпропетровській області самостійно
визначила суму штрафних санкцій та
винесло відносно ПП «Вакант» () податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 11.2013
р. № .

Згідно податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
20.11.2013 р. № ПП «Вакант» збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем Податок на додану вартість із
вироблених в країні товарів (робіт,
послуг) у сумі 13 435,00 грн. (враховуючи
штрафні санкції).

Не погоджуючись із винесеними
повідомленнями - рішеннями 20.11.2013 р.
позивачем подано первинну скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів в у Дніпропетровській
області від 24.01.2014 року первинна скарга
залишена без задоволення.

Крім того, на підставі даного рішення
винесено додаткове податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
26.02.2014р. №, яким ПП «Вакант» на тих
же підставах нараховані додаткові
штрафні санкції в розмірі 2687,00 грн.

Не погоджуючись із винесеними
повідомленнями - рішеннями 04.02.2014 р.
позивачем подано повторну скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів в у Дніпропетровській
області від 27.03.2014 року повторна скарга
залишена без задоволення.

Судом встановлено та відображено у
Акті перевірки, що ПП «Вакант» за
результатами Акту документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Вакант» з питань достовірності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ під час
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ПАТ
«Дніпростальконструкція» за травень
2013 р. №876/221/24227180 від 24.07.2013 р. податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 07.08.2013 р. на суму завищення
від'ємного значення ПДВ у розмірі 10748
грн.

На думку податкового органу, отримавши
у серпні 2013 р. податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 07.08.2013 р., відповідно до вимог
пп.4.6.7 п.4.6 р. V «Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість» та не залежно від
оскарження даного рішення позивачу
необхідно було відобразити в рядку 21.3
декларації з ПДВ за серпень 2013 р. суму
«-» 10748 грн.

Таким чином, відповідач прийшов до
висновку, що ПП «Вакант» було порушено
п.46.5 ст.46 Податкового кодексу України
та п. 4.6.7, ст. 4.6 р. V Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

З огляду на викладене суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно п. 200.3 та 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно п.4.6. Порядку заповнення та
подання звітності з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 р. №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 р.
за № 1490/20228 (який був чинний на момент
виникнення спірних відносин) якщо в
результаті розрахунку різниці між
сумою податкових зобов'язань і
податкового кредиту отримано
позитивне значення, то заповнюється
рядок 18 декларації. Якщо в результаті
розрахунку значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума:

у декларації 0110 враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду);

у деклараціях 0121-0123/0130/0140 зараховується
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 20.2 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.1
декларації наступного звітного
(податкового) періоду).

Якщо в наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2).

Платники, які заповнили рядок 22
декларації 0110 та відповідно до статті
200 розділу V Кодексу мають право на
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації 0110
за поточний звітний (податковий)
період. Залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняли рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації 0110),
подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).

У податкових деклараціях 0121-0123/0130/0140
рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Залишок від'ємного значення (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Рядок 21.3 передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Як зазначалося раніше, згідно бази
даних Міністерства доходів і зборів
встановлено, що ПП «Вакант» за
результатами Акту документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Вакант» з питань достовірності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ під час
здійснення фінансово - господарських
взаємовідносин з ПАТ
«Дніпростальконструкція» () за травень 2013 р.№876/221/24227180 від
24.07.2013 р. винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 07.08.2013 р. на суму завищення
від'ємного значення ПДВ у розмірі 10748
грн., яке вручено платнику 07.08.2013 р.

Відповідач у Акті перевірки зазначив,
що станом на дату складання даного Акту
перевірки податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 07.08.2013 р. знаходиться на
апеляційному оскарженні (відповідно до
бази даних Міністерства доходів і
зборів України).

Незважаючи на викладене, в Акті
перевірки податковим органом вказано,
що ПП «Вакант» отримавши у серпні 2013 р.
податкове повідомлення-рішення формою
«В4» № від 07.08.2013 р. відповідно до
вимог пп.4.6.7 п.4.6 р. V Порядку заповнення
і подання податкової звітності з
податку на додану вартість та
незалежно від оскарження даного
рішення, - необхідно було відобразити в
рядку 21.3 декларації з ПДВ за серпень 2013
р. суму «-» 10748 грн.

Таким чином, в порушення п.46.5 ст. 46
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VІ (із змінами та доповненнями)
та пп.4.6.7 п.4.6 р. V Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість ПП «Вакант»
занижено податок на додану вартість у
серпні 2013 р. на суму 10748 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
22.11.2013 р. по справі № 804/14175/13-а визнані
протиправними і скасовані податкові
повідомлення - рішення форми «Р» №
, форми «В4» № від 07.08.2013 р.
Дане рішення було залишено без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.03.2013 р.

Відповідно до пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56
Податкового кодексу України процедура
адміністративного оскарження
закінчується: днем звернення платника
податків до контролюючого органу із
заявою про розстрочення, відстрочення
грошових зобов'язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

З урахуванням строків давності,
визначених ст. 102 цього Кодексу, платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення - рішення або
інше рішення контролюючого органу у
будь-який момент після отримання
такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили (п. 56.18 ст. 56 Податкового
кодексу України).

У відповідності до п. 56.19 ст. 56
Податкового кодексу України у разі
коли до подання позовної заяви
проводилася процедура
адміністративного оскарження, платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення-рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання
протягом місяця, що настає за днем
закінчення процедури
адміністративного оскарження
відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У разі коли норма цього Кодексу чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі цього Кодексу, або
коли норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків (п.56.21 ст. 56 Податкового
кодексу України).

Отже, суд зазначає, що податковий орган
передчасно дійшов висновку про
наявність заниження суми податкових
зобов'язань ПП «Вакант», в отже і
штрафні санкції з тих самих підстав
нараховані всупереч встановленій
Податковим кодексом України процедурі.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган, та/або пенею за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення)
контролюючим органом суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платнику податків
надсилаються (вручаються) окремі
податкові повідомлення-рішення.

З урахуванням приписів п. 56.18 ст. 56
Податкового кодексу України у
взаємозв'язку із обставинами даної
справи, враховуючи, що станом на дату
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень - рішень, відповідач був
обізнаний про те, що сума податкового
зобов'язання, яка визначена позивачеві
податковим органом, є неузгодженою, суд
дійшов висновку, що у позивача у серпні
2013 р. був відсутній обов'язок
відображати у податковій звітності з
податку на додану вартість зі знаком
«-» суму зменшення залишку від'ємного
значення з урахуванням податкового
повідомлення-рішення за формою «В4» від
07.08.2013 р. № на суму завищення
від'ємного значення ПДВ у розмірі 10748
грн., яка після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду до дня набрання
судовим рішенням законної сили за
результатами його оскарження.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку
про задоволення адміністративного
позову Приватного підприємства
«Вакант» до Криворізької південної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Вакант» до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Криворізької південної об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
20.11.2013 р. та № від 26.02.2014 р.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 12.05.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун