Справа № 826/17212/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Григорович П.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Київського
міського центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року Київський міський
центр зайнятості звернувся до суду з
позовом, у якому просив стягнути з
ОСОБА_2 незаконно отримані кошти у
розмірі 9313 грн. 46 коп.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
грудня 2013 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
позивач пропустив строк звернення до
суду з даним позовом. Також позивач
посилається на те, що на час
встановлення статусу безробітного,
фактично не здійснювала
підприємницьку діяльність.

Під час судового засідання відповідач
підтримала свою апеляційну скаргу та
просила суд її задовольнити з підстав,
викладених в ній.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
позивача в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
грудня 2013 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Київський
міський центр зайнятості просив суд
стягнути з ОСОБА_2 незаконно отримані
кошти у розмірі 9313 грн. 46 коп.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог Київського міського
центру зайнятості суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач
повідомила Дніпровському районному
центру зайнятості неправдиві
відомості про трудову діяльність, що
призвело до необґрунтованої виплати їй
допомоги по безробіттю.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що 03 вересня 2008 року
ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського
районного центру зайнятості із заявою
про виплату допомоги по безробіттю, в
якій зазначила, що на час подачі заяви
не є підприємцем, трудовою діяльністю
не займається і пенсію не отримує.

Наказом Дніпровського районного
центру зайнятості № 8958 від 03 вересня 2008
року ОСОБА_2 було призначено допомогу
по безробіттю. Наказом № 13603 від 16
грудня 2008 року відповідача було знято з
обліку громадян, шукають роботу і
безробітних та припинено виплату
допомоги по безробіттю.

За період з 03 вересня 2008 року по 16
грудня 2008 року відповідачу було
виплачено допомогу по безробіттю в
розмірі 9313 грн. 46 коп.

Підставою для припинення виплати
ОСОБА_2 допомоги по безробіттю стало те,
що вона з 23 липня 1998 року та на момент
подачі заяви про виплату допомоги по
безробіттю, була зареєстрована як
фізична особа-підприємець.

Вказана обставина підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 30 серпня 2013 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» право на допомогу
по безробіттю мають застраховані
особи, визнані в установленому порядку
безробітними.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітний -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

З огляду на те, що станом на 03 вересня 2008
року ОСОБА_2 була зареєстрована як
фізична особа-підприємець, судом
першої інстанції було зроблено
правильний висновок про те, що статус
безробітного їй було встановлено
неправомірно та внаслідок
повідомлення нею у заяві від 03 вересня
2008 року неправдивих даних.

Положеннями абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» передбачено, що
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Дніпровський районний центр
зайнятості листом від 30 серпня 2013 року
№ 3648-07/23 запропонував ОСОБА_2 повернути
кошти у розмірі 9313 грн. 46 коп. протягом 15
днів з дня отримання листа. У
встановлений строк відповідач не
сплатила зазначені кошти.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення про задоволення
адміністративного позову Київського
міського центру зайнятості.

Як на підставу для скасування
постанови суду від 13 грудня 2013 року
відповідач посилається на те, що 26
листопада 2008 року її було виключено з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вказані доводи відповідача є
необґрунтованими, адже відомості про
неї, як про фізичну особу-підприємця,
були виключені з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вже після подачі
заяви від 03 вересня 2008 року та початку
виплати допомоги по безробіттю.

Також ОСОБА_2 посилається на те, що
позивач пропустив шестимісячний строк
звернення до суду, встановлений ч. 2 ст.
99 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що
Київський міський центр зайнятості
просить стягнути з відповідача суму
допомоги по безробіттю, що була
виплачена у період з 03 вересня 2008 року
по 16 грудня 2008 року. Даний
адміністративний позов був поданий до
суду 31 жовтня 2013 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 99 КАС України
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду.

Положеннями ч. 4 ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», яка встановлює
відповідальність за порушення цього
Закону, строк давності в разі стягнення
штрафних санкцій, передбачених цим
Законом та Законом України «Про
зайнятість населення»,
адміністративних штрафів, а також
інших видів заборгованості перед
Фондом не застосовується.

Отже, доводи відповідач про те, що
позивач пропустив строк звернення до
суду з даним позовом - не знайшли свого
підтвердження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 13 грудня 2013 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 грудня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 20
травня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.