Справа № 804/16023/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р. Справа № 804/16023/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Онікс» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про визнання протиправною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2013 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Онікс» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 21.10.2013 № 149,
винесеної Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області.

В обґрунтування заявленого позову
позивачем зазначено, що Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області в акті
перевірки встановлено, що на пакуванні
засобу для миття унітазів та раковин
«Oniks» (дата виробництва - червень 2012
року) відсутня інформація про
наявність у складі миючого засобу ПАР
та інших речовин із зазначенням у
діапазоні масової частки, на підставі
чого відповідачем винесено
оскаржувану постанову, за якою на
позивача накладено штраф у розмірі
17000,00 грн. Позивач вважає, що
відповідачем не враховано та не
доведено, що маркування засобу для
миття унітазів та раковин «Oniks» не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки не встановлено
який відсоток складає масова частка
відповідних речовин, отже відповідачем
не встановлено чи взагалі зобов'язаний
позивач наносити інформацію на
відповідний мийний засіб, відповідно
до вимог п. 9 Технічного регламенту
мийних засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.02.2008 № 717.

Відповідач заперечив проти позову з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов, які містяться в матеріалах
справи. Відповідач зазначив, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області отримані матеріали
оперативного взаємного сповіщення від
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, а саме: Держспоживінспекцією у АР
Крим в ході проведення планової
виїзної перевірки характеристик
продукції у ФОП ОСОБА_2, встановлено
засіб для миття унітазів та раковин
«Oniks» універсал 950 г., д/в. 06.2012, в
маркуванні якого відсутня інформація
про наявність у складі миючого засобу
ПАР та інших речовин, із зазначенням у
діапазоні масової частки, що є
порушенням п. 9 Технічного регламенту
мийних засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.02.2008 № 717. За результатами
перевірки позивача, Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області вказаний
факт порушення був підтверджений
відповідачем, про що було складено акт
перевірки характеристик продукції від
30.09.2013 №100253, на підставі якого прийнята
оскаржувана постанова про накладення
штрафних санкцій від 21.10.2013 №149.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013
відкрито провадження у справі №
804/16023/13-а та призначено її до розгляду
на 06.12.2013.

В судове засідання 16.01.2014 представник
позивача не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, підтверджується
матеріалами справи. До суду надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
за відсутності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Онікс» за наявними у
ній матеріалами.

Представник відповідача у судове
засідання 16.01.2013 з'явився та звернувся
до суду із клопотанням про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції» визначено, що з
метою обміну між органами виконавчої
влади інформацією про продукцію, що
становить серйозний ризик, створюється
та функціонує система оперативного
взаємного сповіщення про продукцію, що
становить серйозний ризик.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, отримавши від Інспекції з
питань захисту прав споживачів у АР
Крим матеріали оперативного взаємного
сповіщення про наявність порушення при
виробленні засобу для миття унітазів
та раковин «Oniks», універсал 950 г., д/в.
06.2012, на підставі направлення від 27.09.2013
№ 245/16/238 на проведення перевірки,
керуючись п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
провела позапланову перевірку
характеристик продукції Товариства з
обмеженою відповідальністю «Онікс».

За результатами проведеної перевірки,
відповідачем складено акт перевірки
характеристик продукції від 30.09.2013 №
100253, в якому зафіксовано порушення, а
саме: в маркуванні засобу для миття
унітазів та раковин «Oniks» універсал 950
г., д/в. 06.2012 року, відсутня інформація
про наявність у складі миючого засобу
ПАР та інших речовин із зазначенням у
діапазоні масової частки, що є
порушенням п. 9 Технічного регламенту
мийних засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.02.2008 № 717(в редакції, що була
чинною на момент виникнення
правовідносин).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції», до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

На підставі акту перевірки
характеристик продукції від 30.09.2013 №
100253, відповідачем винесена постанова
про накладення штрафних санкцій від
21.10.2013 № 149, в якій зазначено, що
позивачем допущено порушення п. 2 ч. 2 ст.
44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» та накладено на останнього
штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян у сумі 17000,00
грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною
постановою Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області, звернувся до суду із даним
позовом.

Суд, надаючи оцінку правомірності
прийняття Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області постанови про накладення
штрафних санкцій №149 від 21.10.2013,
виходить з наступного.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1, ст. 4 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»,
державний ринковий нагляд - діяльність
органів ринкового нагляду з метою
забезпечення відповідності продукції
встановленим вимогам, а також
забезпечення відсутності загроз
суспільним інтересам.

Метою здійснення ринкового нагляду є: -
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів з відповідним інформуванням
про це громадськість щодо продукції,
яка при її використанні за
призначенням або за обґрунтовано
передбачуваних умов і при належному
встановленні та технічному
обслуговуванні становить загрозу
суспільним інтересам чи яка в інший
спосіб не відповідає встановленим
вимогам.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною. За
результатами перевірки характеристик
продукції посадова особа, яка здійснює
ринковий нагляд, складає акт
відповідно до вимог Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Згідно ч. 7 ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» під час
невиїзної перевірки характеристик
продукції у випадках, передбачених цим
Законом, перевірці підлягають такі
документи (їх копії) та інформація: 1)
декларація про відповідність; 2)
супровідна документація, що додається
до відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); 3) загальний опис продукції
та схема (креслення) конструкції
виробу, а також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом; 4)
документи щодо системи якості чи
системи управління якістю; 5) висновки
експертиз та протоколи випробувань
зразків відповідної продукції,
відібраних (узятих) у межах здійснення
ринкового нагляду і контролю
продукції; 6) документи, що дають змогу
відстежити походження відповідної
продукції та її подальший обіг
(договори, товарно-супровідна
документація тощо); 7) документи і
матеріали щодо стану виконання
суб'єктом господарювання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, у тому числі в межах
моніторингу дій суб'єктів
господарювання, що вживаються ними для
вилучення відповідної продукції з
обігу та/або її відкликання; 8)
повідомлення та інша інформація,
надана суб'єктами господарювання,
митними органами, органами з оцінки
відповідності згідно з положеннями
цього Закону та Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції»; 9) інші документи та
матеріали, звернення, одержані
органами ринкового нагляду відповідно
до положень цього Закону та Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції».

Згідно ст. 25 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції у її
виробників: якщо за результатами
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувача є підстави вважати, що
продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам внаслідок дій чи
бездіяльності виробника такої
продукції.

Під час проведення перевірки
характеристик продукції у її
виробників: на початковому етапі
перевірки об'єктами перевірки є: а)
наявність на продукції Національного
знака відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знака
відповідності; б) наявність
супровідної документації, що має
додаватися до відповідної продукції
(зокрема інструкції щодо користування
продукцією), етикетки, маркування,
інших позначок, якщо це встановлено
нормативно-правовими актами (у тому
числі технічними регламентами), та їх
відповідність встановленим вимогам; в)
наявність декларації про
відповідність, якщо її складення
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, а також
відповідність такої декларації
встановленим вимогам; г) загальний опис
продукції та схема (креслення)
конструкції виробу;

На наступних етапах перевірки можуть
бути проведені: а) обстеження зразків
відповідної продукції; б) у разі якщо є
підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам:
перевірка повного складу технічної
документації на відповідну продукцію,
передбаченого технічним регламентом;
перевірка документів щодо системи
якості чи системи управління якістю,
якщо їх надання передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції. Під час проведення
перевірки характеристик продукції на
підставах, визначених у пунктах 2 і 3
частини першої цієї статті,
здійснюється відбір та експертиза
(випробування) зразків продукції.

У разі якщо за результатами перевірок
характеристик продукції у її
виробників встановлено, що відповідна
продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, органи ринкового
нагляду мають право: 1) звертатися до
органів з оцінки відповідності щодо
розгляду ними питання про призупинення
чи скасування виданих ними
сертифікатів відповідності (свідоцтв
про визнання відповідності) на таку
продукцію; 2) звертатися за наявності
матеріалів, інформації, що свідчать про
некомпетентність призначених та/або
акредитованих органів з оцінки
відповідності, що видали сертифікати
відповідності (свідоцтва про визнання
відповідності) на таку продукцію, до
органу, що призначив орган з оцінки
відповідності, щодо тимчасового
припинення чи скасування рішення про
призначення цих органів, або до
національного органу з акредитації
щодо тимчасового зупинення дії чи
визнання недійсними атестатів про
акредитацію відповідних органів.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції» виробники
зобов'язані: зазначати на продукції або
її упаковці найменування та
місцезнаходження виробника, назву, тип
або номер моделі, номер партії або
серійний номер, назви складових частин
тощо у випадках та в порядку,
визначених законодавством.

Пунктом 2 Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.02.2008 №
717 ( далі - Технічного регламенту), в
редакції, що була чинною на момент
виникнення правовідносин, надано
визначення мийного засобу - це будь-яка
речовина або препарат, що містить мило
та/або інші поверхнево-активні
речовини, призначені для прання або
очищення. Мийний засіб може бути у
формі рідини, порошку, пасти, бруска,
плитки, таблетки тощо.

Відповідно до пункту 9 Технічного
регламенту, інформація про наявність у
складі мийного засобу фосфатів,
фосфонатів, аніонних, катіонних,
амфотерних і неіоногенних
поверхнево-активних речовин,
вибілювачів на основі кисню і хлору,
етилендіаминтетраоцтової кислоти та
її солей, нитрилтриоцтової кислоти та
її солей, фенолів і галогенізованих
фенолів, парадіхлорбензолу,
ароматичних, аліфатичних і
галогенізованих вуглеводнів, мила,
цеолітів, полікарбоксилатів, масова
частка яких становить більш як 0,2
відсотка складу мийного засобу,
зазначається у такому діапазоні
масової частки:

менш як 5 відсотків;

від 5 до 15 відсотків;

від 15 до 30 відсотків;

понад 30 відсотків.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, акт перевірки характеристик
продукції від 30.09.2013 №100253, в якому
зафіксовано порушення, а саме: в
маркуванні засобу для миття унітазів
та раковин «Oniks» універсал 950 г., д/в. 06.2012
року, відсутня інформація про
наявність у складі миючого засобу ПАР
та інших речовин із зазначенням у
діапазоні масової частки, підписаний
повноважним представником Товариства
з обмеженою відповідальністю «Онікс»
без зауважень.

10.10.2013 відповідачем складено протокол
№ 100253 про виявлене порушення вимог
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» та ст. 15 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції», в якому зазначено суть
порушення та в розділі «Пояснення
керівника або уповноваженого
представника суб'єкта господарювання»
якого, уповноважений представник
позивача Попова О.І. зазначила, що
зауважень до протоколу не має.

Відповідачем на підставі акту
перевірки від 30.09.2013 №100253 складено
проект рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
згідно якого встановлено обмеження
надання на ринок, шляхом тимчасової
заборони реалізації продукції до
певного приведення такої продукції у
відповідність, встановленим вимогам та
надано строк для усунення порушень до
11.11.2013.

В матеріалах справи наявне
повідомлення про виконання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів ТОВ «Онікс» (м.
Дніпропетровськ, вул. Тернова, 3-б),
надане відповідачу, згідно п. 5 та п. 6
якого, зазначено, що продукція, яка
містила неповну та/або невідповідну
інформацію була додатково
промаркована відповідно до Технічного
регламенту. Зазначене повідомлення
підписане повноважним представником
позивача Курганович О.Л. та датоване
14.10.2013.

Таким чином, на момент надання
повідомлення від 14.10.2013 Товариство з
обмеженою відповідальністю в повному
обсязі, за власний рахунок, силами
залучених осіб та працівників
Товариства, привело введену в обіг
продукцію у відповідність із
встановленими вимогами чинного
законодавства. Отже, Товариством з
обмеженою відповідальністю «Онікс» до
моменту подання адміністративного
позову, факт наявності порушення п. 9
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 № 717,
взагалі не заперечувався.

За таких обставин, у відповідача були
всі правові підстави для винесення
оскаржуваної постанови про накладення
штрафних санкцій від 21.10.2013 № 149.

Приймаючи до уваги все вищевикладене,
суд доходить висновку, що постанова про
накладення штрафних санкцій від 21.10.2013
№ 149, винесена Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області, є законною
та такою, що винесена відповідачем на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені нормами чинного
законодавства України.

Таким чином, позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю «Онікс»
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 21.10.2013 № 149,
винесеної Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Згідно статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відмови в задоволенні позову
судові витрати не присуджуються на
користь сторони з Державного бюджету
України (або відповідного місцевого
бюджету, якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова або службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Онікс» до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 21 жовтня 2013 року № 149,
винесеної Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області, відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Царікова