Справа № 824/1652/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/1652/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

представника позивача - Кучми В.М;

представника відповідача - Штогрин З.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом МПП «Герцог» до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство «Герцог»
(далі-Позивач) звернулося з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області (далі-Відповідач)
в якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Чернівецькій
області №5 від 27.02.2014 року про
накладання штрафу за порушення
законодавства про рекламу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 27 лютого 2014 року
відповідачем було здійснено контроль
за дотриманням законодавства про
рекламу щодо захисту прав споживачів.
Контроль здійснювався у формі
проведення перевірки діяльності МПП
«Герцог». За результатами перевірки
відповідачем було прийнято рішення №5
від 27.02.2014 року , яким за порушення
законодавства про рекламу на
підприємство накладено штраф у розмірі
413 грн. Рішення відповідача прийнято
всупереч законодавчих норм про
рекламу, ґрунтується на результатах
безпідставно проведеної перевірки, є
незаконним а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надав
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги й заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не належить до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 лютого головним
спеціалістом інспекції Арич О.І. було
подано на ім'я начальника інспекції
службова записка в якій вказано, що
10.02.2014 року за адресою м. Чернівці
вул.Вінниченка-Руська виявлено на
білборді рекламу алкогольного напою
«Совіньйон» яка встановлена з
порушенням діючого законодавства.

11 лютого 2014 року директору МПП «Герцог»
був направлений лист в якому вказано,
що у зв'язку з проведенням заходів
державного контролю за дотриманням
законодавства у сфері реклами просять
надати інформацію про замовлення,
розміщення та вартість наданих послуг
про рекламу вина «Совіньйон» на
білборді за адресою м. Чернівці на розі
вул. Вінниченка-Руська.

12 лютого 2014 року на ім'я начальника
Держспоживінспекції від МПП «Герцог »
надійшов лист в якому вказано, що у
відповідь на Ваш лист №185 від 11.02.2014
року повідомляємо, що за адресою м.
Чернівці на розі вулиць
Вінниченка-Руська розміщений
рекламний щит з обірваним сюжетом
магазину «Совіньйон», який розміщався
згідно Договору №9-30-2013 від 30.09.2013 року
протягом з 01 по 10 жовтня 2013 року,
вартість наданих послуг складає 100 грн.,
які не були оплачені.

21 лютого 2014 року листом №249 директора
МПП «Герцог» повідомлено про розгляд
матеріалів про порушення
законодавства у сфері реклами, та
запрошено на 27.02.2014 року о 10-00 з'явитися
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області за
адресою м. Чернівці вул. Ватутіна 6.

27 лютого 2014 року на адресу МПП «Герцог»
було направлено - рішення про початок
розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу, протокол
про порушення законодавства про
рекламу, рішення про накладення штрафу
за порушення законодавства про
рекламу, протокол засідання стосовно
справи про порушення законодавства про
рекламу.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Інспекція з питань захисту прав
споживачів в Чернівецькій області
(далі - Інспекція) на підставі абзацу
другого частини першої статті 26 Закону
України "Про рекламу" здійснює контроль
за дотриманням законодавства України
про рекламу у межах своїх повноважень.

Указом Президента України від 13 квітня
2011 року N 465/2011 затверджено Положення
про Державну інспекцію України з
питань захисту прав споживачів (далі
-Положення №465).

Пунктом 3 Положення №465, визначено, що
основними завданнями
Держспоживінспекції України є:

1) реалізація державної політики у
сферах: а) державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів і рекламу в цій сфері;
б) державного ринкового нагляду; в)
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил;

2) внесення на розгляд Міністра
пропозицій щодо формування державної
політики у сферах діяльності
Держспоживінспекції України.

Відповідно до пункту 4 Положення №465
Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: 1) здійснює державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів; 2) здійснює у
межах своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу;
3) здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності; 4)
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил; 5) здійснює в межах своєї
компетенції заходи з виробництва та
розповсюдження соціальної реклами; 6)
забезпечує міжнародне співробітництво
у межах своїх повноважень, бере участь
у роботі відповідних міжнародних
організацій; 7) бере участь у підготовці
міжнародних договорів України, готує
пропозиції щодо укладення, денонсації
таких договорів, у межах своєї
компетенції укладає міжнародні
договори України та забезпечує
виконання зобов'язань України за
міжнародними договорами з питань, що
належать до відання
Держспоживінспекції України; 8)
представляє Кабінет Міністрів України
за його дорученням у міжнародних
організаціях та під час укладення
міжнародних договорів; 9) сприяє
органам місцевого самоврядування у
здійсненні ними повноважень щодо
захисту прав споживачів; 10) сприяє
створенню необхідних умов для навчання
та набуття населенням правових знань у
сфері захисту прав споживачів; 11)
організовує надання споживачам
консультацій з питань захисту їх прав;
12) надає методичну допомогу органам
виконавчої влади з питань здійснення
заходів щодо реалізації державної
політики у сфері захисту прав
споживачів; 13) сприяє реалізації в
Україні Керівних принципів для захисту
інтересів споживачів, прийнятих
Генеральною Асамблеєю ООН 9 квітня 1985
року; 14) здійснює інші повноваження,
визначені законами України та
покладені на неї Президентом України.

Таким чином, здійснення у межах своєї
компетенції контролю за додержанням
законодавства про рекламу
відокремлено від інших видів контролю
та нагляду, зокрема, від державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів.

Відповідно до пункту 6 Положення №465
Держспоживінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку:

вимагати від рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами надання
документів, усних чи письмових
пояснень, відео- та звукозаписів, іншої
інформації, необхідної для здійснення
Держспоживінспекцією України
повноважень щодо контролю за
додержанням законодавства про рекламу
(підпункт 11);

приймати рішення щодо визнання реклами
недобросовісною, визнання порівняння в
рекламі неправомірним (підпункт 12);

вимагати від рекламодавців публікації
відомостей, що уточнюють, доповнюють
рекламу, та звертатися з позовом до
суду щодо протиправних дій
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами, заборони
відповідної реклами та її публічного
спростування (підпункт 13);

розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення
(підпункт 21);

накладати відповідно до законодавства
адміністративні стягнення та
застосовувати
адміністративно-господарські санкції,
застосовувати фінансові санкції до
суб'єктів господарювання в разі
порушення ними законодавства про
заходи щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення (підпункт 22);

одержувати в установленому порядку
інформацію, документи і матеріали від
державних органів та органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій усіх форм власності та їх
посадових осіб (підпункт 27);

вчиняти інші дії у межах повноважень та
спосіб, що передбачені законом
(підпункт 32).

Наказом Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 09.11.2011,
№ 206 затверджено Положення «Про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі" (далі -Положення №206),
відповідно до пункту 1 якого
територіальними органами Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів є інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - інспекції).

Завданням інспекцій є реалізація
повноважень Держспоживінспекції
України на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці (пункт 3 Положення №206).

Судом встановлено, що фахівцем
Інспекції в ході здійснення 10.02.2014
контролю за дотриманням вимог
законодавства про рекламу у м.
Чернівцях була зроблена фотофіксація
і складений протокол №5, відповідно до
якого зафіксовані порушення Закону
України "Про рекламу" що полягали у
недотриманні встановлених
законодавством вимог відносно змісту і
порядку поширення реклами алкогольної
продукції на білборді у м.Чернівцях на
розі вулиць Вінниченка-Руська, а саме:
на фоні виноградної плантації по
правій стороні пляшка (форма і розмір
та колір якої нагадує пляшку, в якій
зберігається і реалізовується
алкогольний напій- вино), поряд грони
білого винограду та винний фужер з
вмістом білої рідини. На лівій стороні
напис «Совіньйон» та «Відчуй
справжній смак Криму» , вул.
Котляревського та номер теелфону
НОМЕР_1.

МПП «Герцог» виготовлено та
розровсюджено зовнішню рекламу
алкогольного напою «Совіньйон», чим
порушено вимоги п.п2,7 ст. 22 Закону
України «Про рекламу», а саме щодо
заборони розміщення реклами
алкогольного напою на засобах
зовнішньої реклами та відсутність на
рекламі тексту з попередженням
наступного змісту «надмірне
споживання алкоголю шкідлеве для
вашшого здоровя».

У змісті рекламного плакату
використовується зображення, під якими
випускається алкогольна продукція, що
є порушенням частини другої статті 22
Закону України «Про рекламу». У змісті
вказаних реклам текст попередження про
шкоду алкоголю при надмірному
споживанні займає менш ніж 15 % від
загальної площі реклами, що є
порушенням частини сьомої статті 22
Закону України «Про рекламу».

- поширення зовнішньої реклами на
банері «Совіньйон» та «Відчуй
справжній смак Криму» , вул.
Ктоляревського та номер телефону
НОМЕР_1 з використанням знаку для
товарів та послуг, під яким
випускається алкогольна продукція та
формує у споживача реклами думку про
алкогольну продукцію, що є порушенням
частини другої статті 22 Закону України
«Про рекламу». У змісті даної реклами
текст попередження про шкоду алкоголю
при надмірному споживанні займає менш
ніж 15 % від загальної площі реклами, що є
порушенням частини сьомої статті 22
Закону України «Про рекламу».

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
рекламу" реклама - інформація про особу
чи товар, розповсюджена в будь-якій
формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару;
зовнішня реклама - реклама, що
розміщується на спеціальних
тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною другою статті 22 Закону
України "Про рекламу" встановлено, що
реклама алкогольних напоїв, реклама
знаків для товарів і послуг, інших
об'єктів права інтелектуальної
власності, під якими випускаються
алкогольні напої, забороняється, крім
іншого, засобами зовнішньої реклами.

Пунктом 9 «Порядку накладення штрафів
за порушення законодавства про
рекламу», затвердженому Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р.
№ 693 (далі - Порядок №693), встановлено, що
підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
(далі - справа) є відповідний протокол,
складений уповноваженою посадовою
особою Антимонопольного комітету,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Мінфіну, Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку або Держспоживінспекції та її
територіальних органів.

Відповідно до пункту 13 Порядку №693
посадові особи Держспоживінспекції та
її територіальних органів, які
розглядають справу: перевіряють
відповідність реклами вимогам
законодавства до змісту та
достовірності реклами, порядку її
виготовлення і розповсюдження;
отримують документи, усні чи письмові
пояснення, відео- та звукозаписи, а
також іншу інформацію, що стосується
порушень законодавства про рекламу;
готують попередні висновки і вносять
їх на розгляд Голови
Держспоживінспекції, його заступників,
начальників територіальних органів
Держспоживінспекції, їх заступників.

За місцем розташування і за юридичною
адресою позивача Інспекцією було
направлено вимогу про надання
інформації у встановлений термін. Дана
вимога отримана представником
позивача, що не заперечувалося
сторонами.

На запити Інспекції мале приватне
підприємство «Герцог» надано письмове
пояснення, до якого додано інформацію
про вартість поширеної реклами
(договір №9-30-0913 на розміщення реклами
від 30 вересня 2013 року .

Як зазначалось вище, відповідно до
статті 1 Закону України "Про рекламу"
реклама - інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про рекламу" основними принципами
реклами є: законність, точність,
достовірність, використання форм та
засобів, які не завдають споживачеві
реклами шкоди. Реклама не повинна
підривати довіру суспільства до
реклами та повинна відповідати
принципам добросовісної конкуренції.
Реклама не повинна містити інформації
або зображень, які порушують етичні,
гуманістичні, моральні норми, нехтують
правилами пристойності. Реклама
повинна враховувати особливу
чутливість дітей і не завдавати їм
шкоди.

Вивчивши фотографії реклами, суд
дійшов висновку, що інформація,
зображена на даному рекламному банері,
є такою, яка спрямована на невизначену
кількість осіб і містить інформацію
про товар у тому числі алкогольну
продукцію, які є загальновідомими і
свідчать про спрямованість її на
підтримку інформованості споживачів
реклами і на прояву їх інтересу до
такого товару.

Згідно п.12 «Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів» затверджених
Постановою КМУ від 15.06.2006 року має
міститися інформація про найменування
суб'єкта господарювання, профіль
магазину (продовольчий,
непродовольчий, господарський, тощо)
інформація про режим роботи.

Жодної з перелічених у вказаній
рекламі розміщено не було, що свідчить
про фактичне рекламування
алкогольного напою, а не закладу, що
надає торгівельні послуги, таким чином
позивачем порушено основні принципи
подання реклами споживачеві, що є
порушенням Закону №270/96.

Згідно з частиною сьомою статті 8
Закону України "Про рекламу" розміщення
інформації про виробника товару та/або
товар у місцях, де цей товар
реалізується чи надається споживачеві,
у тому числі на елементах обладнання
та/або оформлення місць торгівлі, а
також безпосередньо на самому товарі
та/або його упаковці, не вважається
рекламою.

Закон України "Про рекламу" не
встановлює поняття місця реалізації і
надання товару або місця торгівлі.

У місцях реалізації алкогольних напоїв
і тютюнових виробів законодавством про
рекламу дозволяється рекламувати ті чи
інші алкогольні напої і залучати
інтерес споживача до таких товарів.
Проте слід зазначити, що частиною 7
статті 22 Закону України "Про рекламу"
передбачені певні вимоги відносно
такої реклами. Реклама тютюнових
виробів та алкогольних напоїв, а також
знаків для товарів та послуг, інших
об'єктів права інтелектуальної
власності, під якими випускаються дані
вироби та напої, повинна
супроводжуватися текстами
попередження такого змісту: "Куріння
може викликати захворювання на рак",
"Надмірне споживання алкоголю шкідливе
для вашого здоров'я". Кожному
попередженню має бути відведено не
менше 15 відсотків площі (обсягу) всієї
реклами. Колір тексту попередження має
бути чорним, а колір фону попередження -
білим. Текст попередження в зовнішній
рекламі та рекламі в друкованих
засобах масової інформації має
розміщуватися горизонтально, внизу
рекламного зображення.

Уся необхідна для споживача інформація
про товар, за правилом статті 15 Закону
України "Про захист прав споживачів"
повинна міститися на етикетці товару, а
також у маркуванні чи іншим способом.

У даному випадку мова йде про
інформацію щодо товару або його
виробника, яка об'єктивна потрібна
споживачеві для здійснення свідомого
вибору товару, його якісного
використання, захист своїх споживчих
прав (інформації про існуючу якість
товару, порядок його використання,
утилізації, про дію споживача в тих або
інших випадках у зв'язку з придбанням і
використанням товару, контактна
інформація про виробника та таке інше).
Така інформація не може містити
закликів до придбання або не придбання
того або іншого товару. Таким чином, усі
заборони або обмеження, що стосуються
реклами Законом України "Про рекламу",
відносяться також і до вищевказаної
інформації.

За приписом пункту 16 Порядку №693 справа
розглядається за участю представника
особи, щодо якої порушено справу. В разі
його відсутності справу може бути
розглянуто, якщо незважаючи на
своєчасне повідомлення про місце і час
розгляду справи не надійшло
обґрунтоване клопотання про
відкладення розгляду справи.

27 лютого 2014 на засіданні у справі за
порушення законодавства про рекламу
відповідачем прийнято рішення №5 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу, у розмірі
416,65 грн. /а.с.48/.

За правилами частини першої та пункту 1
частини другої статті 27 Закону України
"Про рекламу" особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть,
рекламодавці, винні, зокрема: - у
недотриманні встановлених законом
вимог щодо змісту реклами; - у порушенні
порядку розповсюдження реклами, якщо
реклама розповсюджується ними
самостійно.

Частиною четверною статті 27 Закону
України "Про рекламу" спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у статті 26 цього Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами.

З огляду на викладене рішення від 27.02.2014
№5 про застосування штрафних санкцій
за порушення законодавства про рекламу
у розмірі 416,65 грн., прийнято
відповідачем правомірно, підстави для
його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України
«Про рекламу» спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у статті 26 цього Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на, зокрема, рекламодавців за
вчинення дій, передбачених пунктом 1
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами.

Вартість розповсюдженої реклами
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості без урахування
суми внесених (нарахованих) податків,
зборів (обов'язкових платежів), які
встановлені Податковим кодексом
України (ч. 5 ст. 27 Закону України «Про
рекламу»).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідач довів суду правомірність
своїх дій, натомість доводи позивача в
обґрунтування своїх позовних вимог є
безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи встановлені обставин
справи суд дійшов висновку, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень довів належним чином суду
правомірність своїх дій та рішень, в
той час як позивач не надав достатніх
та належних доказів зворотного, а тому
вважає, що дії та рішення відповідача
не суперечать вимогам ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідно до вимог
чинного законодавства та у межах
наданої компетенції, уповноваженою
посадовою особою територіального
органу Держспоживінспекції, здійснені
заходи державного контролю за
дотриманням законодавства про рекламу
та прийнято законне рішення про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу (ст. 27 Закону
№ 270/96-ВР).

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8, 11, 71-86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 25 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 30 квітня
2014 року.

Суддя

І.В.Маренич