Справа № 805/10660/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/48525/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Кіровське Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2013року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013року

у справі №805/10660/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України у місті Кіровське
Донецької області

про визнання протиправним дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 (далі по
тексту ФОП ОСОБА_4) звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Кіровське Донецької області
(далі по тексту Пенсійний фонд), яким
просив визнати незаконними дії
відповідач в частині вимагання у
позивача сплачувати єдиний внесок,
зобов'язати Пенсійний фонд відкликати
з виконавчої служби вимогу про
примусове стягнення недоїмки з єдиного
внеску, зобов'язати відповідача
повернути сплачені ФОП ОСОБА_4 796,02 грн.
в рахунок погашення недоїмки з єдиного
внеску.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2013року у справі №805/10660/13-а, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року у зазначеній
справі, позовні вимоги задоволено
частково, скасована вимога Пенсійного
фонду № Ф 374 від 27 червня 2013року про
сплату недоїмки з єдиного внеску в
розмірі 1656 грн. 23 коп. Скасована вимога
Пенсійного фонду № Ф 247 від 03 травня 2013
року про сплату недоїмки з єдиного
внеску в розмірі 398 грн. 01 коп. В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
обґрунтованості позивачем своїх вимог,
оскільки укладення договору
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є умовою для
сплати єдиного внеску пенсіонерами за
віком. ФОП ОСОБА_4 такий договір не
укладався, що, за умови призначення
йому пільгової пенсії, є підставою для
несплати єдиного внеску.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Пенсійний фонд
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального права, просить
вищезазначені судові рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ФОП ОСОБА_4 перебуває на
обліку в Пенсійному фонді як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Вимогою № Ф 247 від 03.05.2013 року Пенсійним
фондом зобов'язано ФОП ОСОБА_4 сплатити
недоїмку з єдиного внеску станом на
03.05.2013 року на суму 398,01 грн.

Згідно вимоги № Ф 374 від 27.06.2013 року
відповідач вимагає сплатити позивача
недоїмки з єдиного внеску за 2011 рік на
суму 1656 грн. 23 коп., з якої згідно з
розрахунком за серпень 2011 року 291 грн. 12
коп., вересень 2011 року 333 грн. 12 коп.,
жовтень 2011 року 341 грн. 80 коп., листопад
2011 року 341 грн. 80 коп., грудень 2011року 348
грн. 39 коп.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачем вимоги
Пенсійного фонду, їм надано юридичну
оцінку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно положень частини 4 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У справі встановлено, що позивач, як
фізична особа-підприємець є платником
єдиного податку та є пенсіонером за
віком. Будь-які докази, що позивач
виявив бажання брати добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
суду не надано.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначене поняття "пенсія"
- як, щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

З огляду на наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного рішення
про задоволення позову у цій справі,
оскільки позивач на підставі частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільнений від
сплати спірного єдиного внеску.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що судами
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Зазначена правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
15 квітня 2014 року у справі №21-70а14.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішенням, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Кіровське Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року у справі №805/10660/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: