Справа № 816/710/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.Справа № 816/710/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі № 816/710/14

за позовом ОСОБА_1

до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області, в
якому просив:

-визнати протиправною бездіяльності
відповідача при розгляді звернення
від 25.12.2013 року, яка полягає у не вжитті
заходів щодо перевірки Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука на предмет недотримання
вимог законодавства про працю і умов
колективного договору;

-зобов'язати відповідача повторно
розглянути звернення від 25.12.2013 року
відповідно до Положення про Державну
інспекцію з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №386/2011.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
а саме: Положення про Державну
інспекцію з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №386/2011 та
Порядку проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів, затвердженого
Наказом Міністерства соціальної
політики України від 02.07.2012 року № 390,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював на посаді начальника
юридичної служби Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука з 02.01.2013 по 31.07.2013.

10.07.2013 позивач звернувся до Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука із заявою про надання
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Однак, під час звільнення та розрахунку
позивачу здійснено виплату
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
посадового окладу.

Не погодившись з діями Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука ОСОБА_1 звертався до суду
за захистом свого права.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 у
справі № 524/6895/13-а апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено. Постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
28.08.2013 р. по справі № 524/6895/13-а скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано
Виконавчий комітет Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше
поданої заяви від 10.07.2013 року
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати з
урахуванням виплаченої в 2013 році суми
матеріальної допомоги /а.с. 11/.

25.12.2013 року ОСОБА_1 надіслав до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
звернення , у якому просив провести
перевірку на предмет дотримання
Виконавчим комітет Автозаводської
районної ради м. Кременчука вимог
законодавства про працю і умов
колективного договору та відповідно до
п.п. 17 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП скласти на
винних посадових осіб протоколи про
адміністративні правопорушення.

Листом Територіальної державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області від 28.01.2014 вих. № 16-М1669/03-5
позивачу надано відповідь на його
звернення /а.с. 6/.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що Територіальна державна інспекція з
питань праці у Полтавській області
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
вказане підтверджується матеріалами
справи та встановленими у судовому
засіданні фактами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 221 КзпП України
трудові спори розглядаються:
1)комісіями по трудових спорах; 2)
районними, районними у місті, міськими
чи міськрайонними судами. Такий
порядок розгляду трудових спорів, що
виникають між працівником і власником
або уповноваженим ним органом,
застосовується незалежно від форми
трудового договору.

Встановлені обставини справи, які не
спростовуються доводами апеляційної
скарги, свідчать про те, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області
позовна вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області про
визнання дій в частині виплати у
повному обсязі матеріальної допомоги
неправомірними та про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
допомогу у розмірі середньомісячної
заробітної плати - залишено без
задоволення.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 у
справі № 524/6895/13-а апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено. Постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
28.08.2013 р. по справі № 524/6895/13-а скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано
Виконавчий комітет Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше
поданої заяви від 10.07.2013 року
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати з
урахуванням виплаченої в 2013 році суми
матеріальної допомоги /а.с. 11/.

Відповідно ч.5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено,
що постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно листа Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука від 19.02.2014 № 01-29/323, ОСОБА_1
донараховано матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та подано на оплату 19.02.2014 /а.с. 24-25/.

Таким чином, трудовий спір щодо
виплати позивачу матеріальної
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань розглянуто в судовому
порядку та на даний час вирішено
питання стосовно виплати даних сум.

Крім того, відповідно до п. 2,3 "Порядку
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів", який затверджено наказом
Міністерства соціальної політики
України від 02 липня 2012 р. №390 та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України від 30 липня 2012 р. №
1291/21603 (надалі - Порядок від 02 липня 2012 р.
№390 ) зазначено, що право проведення
перевірок мають посадові особи
Держпраці України та її територіальних
органів, які відповідно до своїх
посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (далі - Інспектор).

Позапланова перевірка проводиться
незалежно від кількості раніше
проведених перевірок за наявності
підстав, визначених Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктами господарювання
вимог законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюються за
наявності згоди Держпраці України на
їх проведення. Інспекторам
забороняється виступати
посередниками, арбітрами чи експертами
під час розгляду трудових спорів.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" підставою для здійснення
позапланових заходів є подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням.

Виходячи з системного аналізу вказаних
норм, Інспекція з питань праці має
право проводити позапланові перевірки
лише у визначених випадках, серед яких,
зокрема, є звернення юридичних та
фізичних осіб про порушення вимог
законодавства. В цьому випадку
перевірка може здійснюватися лише за
наявності згоди Держпраці України на
її проведення.

Як свідчать матеріали справи, 26.02.2014
року Територіальна державна інспекція
з питань праці у Полтавській області
зверталася до першого заступника
Голови Держпраці України з питання
проведення перевірки виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області.

Враховуючи те, що згоди на проведення
позапланової перевірки відповідач не
отримував, у Інспекції з питань праці
було відсутнє право на проведення
такої перевірки.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що позивач звертався до
Державної інспекції України з питань
праці з питань неналежного, на його
думку, розгляду звернень
Територіальною державною інспекції з
питань праці у Полтавській області.

Згідно листа від 28.08.2014 року №
272/16/21/04/788-14 будь-яких порушень прав,
свобод чи інтересів ОСОБА_1 з боку
відповідача Держпраці України не
встановлено.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ст.70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 та 4 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, якщо відповідачу потрібно
довести правомірність свого рішення,
дій чи бездіяльності, то позивачу
необхідно довести факт порушення його
прав, свобод чи інтересів рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, на які посилається
позивач.

Разом з тим, доводи позивача щодо
протиправності дій відповідача не
знайшли свого підтвердження і
позивачем для цього не надано належних
доказів.

Також колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги на те, що судом першої інстанції
не взято до уваги заяву про зміну
позовних вимог, оскільки остання в
матеріалах справи відсутня.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
по справі №816/710/14 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі № 816/710/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.