Справа № 823/1701/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/45305/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Чалого С.Я.,

розглянула в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання неправомірними та
протиправними дії посадових осіб
відповідача щодо винесення вимоги про
сплату недоїмки №Ф-137 від 31.01.2013 року,
повідомлення-розрахунку №Ф-137 від
31.01.2013 року, рішення №263 від 26.02.2013 року,
скасування вимоги про сплату боргу
№Ф-137 від 31.01.2013 року,
повідомлення-розрахунок №Ф-137 від
31.01.2013 року, рішення №263 від 26.02.2013 року.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області щодо винесення вимоги № Ф-137
від 31.01.2013 року та рішення про
застосування штрафних санкцій № 263 від
26.02.3013 року. Скасовано вимогу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області № Ф-137 від 31.01.2013 року. Скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області про застосування
штрафних санкцій № 263 від 26.02.3013 року. У
задоволенні інших вимог відмовлено.
Постановлено стягнути з Державного
бюджету України через Головне
управління державної казначейської
служби України у Черкаській області на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_3 подав до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
31.08.2009 року ОСОБА_3 призначено пенсію за
віком із зниженням пенсійного віку на 5
років, відповідно до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС» від
28.02.1991 року №796-ХІІ. ОСОБА_3
зареєстрований, як фізична
особа-підприємець та як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

На підставі ст. 25 Закону України № 2464
Управлінням пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області направлено вимогу про сплату
боргу від 31.01.2013 року № Ф-137, а також
повідомлення-розрахунок як додаток до
даної вимоги, в якому зазначено, що
враховуючи розмір мінімального
страхового внеску у 2012 році та дані, які
були заявлені позивачем у звіті про
нарахування сум єдиного внеску за 2012
рік, заборгованість становить 4572 грн. 42
коп.

Також відповідачем було винесено
рішення №263 про застосування штрафних
санкцій за неподання, несвоєчасне
подання , подання не за встановленою
формою звітності, передбаченої Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" на суму 170 грн. 00
коп. за порушення позивачем п.4 ч.11 ст. 25
вищезазначеного закону.

Позивач звернувся до суду з позовом,
вважає дії відповідача неправомірними,
оскільки він є пенсіонерами за віком, а
тому звільняється від сплати єдиного
внеску.

Відповідач вважає позов
необґрунтованим та зазначає, що
оскільки позивач є пенсіонером за
віком на пільгових умовах на підставі
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто зі зниженням
пенсійного віку, тому пільга щодо
звільнення від сплати єдиного внеску
на нього не поширюється.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платником
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною четвертою статті 4
Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VІ
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено
пільги для пенсіонерів за віком у
вигляді звільнення сплати за себе
єдиного внеску. Визначальним у
вирішенні цього спору є те, чи
відноситься позивач до зазначеного
виду пенсіонерів.

Позивачу призначена пенсія за віком
на пільгових умовах відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» призначаються
такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 вищевказаного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Однак, статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено категорії осіб, яким
знижено пенсійний вік.

З аналізу зазначених норм
законодавства вбачається, що надання
позивачу законодавчо визначеної
пільги вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом.

Пенсія, яку отримує позивач, є пенсією
за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивач має передбачене частиною 4
статті 4 «Про збір та облік єдиного
внеску за загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» право
на звільнення від сплати єдиного
внеску, оскільки він обрав спрощену
систему оподаткування та отримує
пенсію за віком, а тому вимога про
сплату недоїмки зі страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та рішення про
застосування штрафних санкцій є
незаконними та підлягають скасуванню.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
помилково скасував судове рішення
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.07.2013 року у цій справі скасувати.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: