Справа № 9101/93115/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2013 рокусправа № 2а-3998/10/1170

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного агентства земельних
ресурсів України на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року у справі № 2а-3998/10/1170 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державного агентства земельних
ресурсів України про визнання
незаконними і скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просив визнати протиправним та
скасувати наказ Державного комітету
України із земельних ресурсів від 06
серпня 2007 року №302-к "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1", визнати протиправним та
скасувати накази від 14 серпня 2007 року
№413-к "Про звільнення ОСОБА_1 згідно
пункту 1 статті 41 Кодексу законів про
працю України" та від 10 серпня 2007 року
№413-к "Про звільнення ОСОБА_1"; поновити
позивача на раніше займаній посаді
першого заступника начальника
Головного управління Держкомзему у
Кіровоградській області; стягнути з
відповідача на користь позивача
середню заробітну плату за весь час
вимушеного прогулу по дату прийняття
судом рішення включно; стягнути з
відповідача компенсацію заподіяної
моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року адміністративний позов ОСОБА_1 Д
задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог. Апеляційна
скарга обґрунтована тим, що наказ
відповідача є законним та
обґрунтованим та таким, що прийнятий з
дотриманням норм трудового
законодавства.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просив залишити постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року без змін як законну та
обґрунтовану.

Представник відповідача у судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі.
Позивач, належним чином повідомлені
про дату, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибув.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
працював першим заступником
начальника Кіровоградського обласного
головного управління земельних
ресурсів з 2003 року. Факсограмою
Держземагентства від 06 серпня 2007 року
за № 14-25-Ф/155 був викликаний на
консультативну нараду до голови
Держземагентства на 16:00 годин цього
дня. Відповідно до статті 31 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації" повинен був отримати
дозвіл в облдержадміністрації на виїзд
за межі області. В зв'язку з
неотриманням дозволу та проведенням
наради в облдержадміністрації позивач
повідомив відповідача в особі голови
факсограмою від 06 серпня 2007 року
№01-01/2214 про неможливість прибути на
нараду. 07 серпня 2007 року позивача було
викликано до Держземагентства для
ознайомлення з наказом від 06 серпня 2007
року №302-к "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1" Наказом голови
Держземагентства від 14 серпня 2007 року
№413-К позивач був звільнений з займаної
посади, згідно з пункту 1 статті 41
Кодексу законів про працю України.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України „Про державну службу",
державна служба може припинятися на
загальних підставах, передбачених
Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 149 Кодексу законів
про працю України визначається порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
згідно з яким до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
запросити від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

06 серпня 2007 року факсограмою за №
14-25-Ф/155 ОСОБА_1 був викликаний на
консультативну нараду до голови
Держземагентства на 16:00 годин 06 серпня
2007року (т. 1 а.с. 107). Позивач факсограмою
від 06 серпня 2007 року №01-01/2214 о 15:09 годині
повідомив відповідача з наданням
пояснень про неможливість прибуття, у
зв'язку з відмовою Кіровоградської
обласної адміністрації в наданні
дозволу на виїзд за межі області, а
також у зв'язку з отриманням
факсограми-виклика із запізненням.

На підставі наказу відповідача від 06
серпня 2007 року №302-к "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1"(т.1, а.с.106), за порушення трудової
дисципліни, яке виразилось у
безпідставній відмові своєчасно і
точно виконати розпорядження
керівництва відповідача щодо взяття
участі у консультативній нараді,
позивачу було винесено догану. Наказ
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 було винесено
на підставі доповідної записки
начальника відділу
організаційно-аналітичного
забезпечення роботи Голови
Держземагентства, в якому йде
посилання на письмове пояснення
позивача, надане до Держземагентства
факсограмою від 06 серпня 2007 року
№01-01/2214.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
враховуючи те, що факсограма - виклик
була отримана позивачем із запізненням
та враховуючи відстань між м.
Кіровоградом та м. Києвом, розклад руху
автобусів, у позивача було недостатньо
часу для прибуття на консультативну
нараду до голови Держземагентства на
16:00 годин 06 серпня 2007 року. До того ж,
норми діючого законодавства України не
передбачають викладення розпоряджень
керівництва відповідача щодо взяття
участі в консультативній нараді у
формі факсограми без посилання на
реквізити письмових наказу,
розпорядження, або іншого акта, на
підставі яких дана факсограма була
виготовлена. Відтак, відповідачем при
прийнятті оскаржуваного наказу не
врахувано обставини, за яких вчинено
проступок.

Щодо частини заявлених вимог про
визнання незаконним та скасування
наказу Державного агентства земельних
ресурсів України від 10 серпня 2007 року
№413-к "Про звільнення ОСОБА_1", колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року №
69 "Про реорганізацію державного
комітету України по земельних
ресурсах", державний комітет України по
земельних ресурсах шляхом
перетворення реорганізовано в
Державне агентство земельних ресурсів
України. Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2007 року
№614. На підставі вказаної постанови,
Державне агентство земельних ресурсів
України прийняло наказ від 26 квітня 2007
року № 4 "Про реорганізацію
територіальних органів земельних
ресурсів", в пункті 1 якого
зазначається: "реорганізувати шляхом
перетворення територіальні органи
Державного комітету України по
земельних ресурсах згідно з додатком 1",
а в додатку, зокрема, зазначено і
Кіровоградське обласне головне
управління земельних ресурсів. Згідно
з наказом, ОСОБА_1 18 травня 2007 року був
попереджений про звільнення, з
попередженням ознайомлений та
особисто підписав його, а наказом
державного агентства земельних
ресурсів України №413-к від 10 серпня 2007
року - звільнений за пунктом 1 статті 40
Кодексу Законів про працю з виплатою
вихідної допомоги в розмірі середнього
місячного заробітку (т. 1, а.с.30).

У відповідності до частини 3 статті 40
Кодексу законів про працю України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом, зокрема, у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників Згідно з частиною 3 статті
40 Кодексу законів про працю України,
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу. Відповідно до частини 3 статті 36
Кодексу законів про працю України, у
разі зміни власника підприємства, а
також у разі його реорганізації
(злиття, приєднання, поділу, виділення,
перетворення) дія трудового договору
працівника продовжується. Припинення
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
можливе лише у разі скорочення
чисельності або штату працівників
(пункт 1 частини першої статті 40). Як
вбачається з матеріалів справи,
штатними розписами Кіровоградського
обласного головного управління
земельних ресурсів на 2007 рік,
затвердженого 21 травням 2007 року (т. 1 а.с.
64-65) та Головного управління земельних
ресурсів у Кіровоградській області на
2007 рік, затвердженого 04 вересня 2007 року
чисельність працівників не була
скорочена і залишилася незмінною - 48
осіб, до того ж, в реорганізованій
установі залишилися посади першого
заступника начальника та заступника
начальника Головного управління
земельних ресурсів у Кіровоградській
області. Зміни відбулись тільки в назві
установи, назвах структурних
підрозділів. (т.1, а.с.61-62) У письмовому
попередженні позивача про вивільнення,
що датоване 18 травня 2007 року зазначено,
що він буде звільнений із займаної
посади лише у разі скорочення штату або
чисельності. При винесенні
оскаржуваного наказу про звільнення
позивача, відповідач не запропонував
позивачеві іншу роботу в Головному
управлінні земельних ресурсів у
Кіровоградській області. (т. 1, а.с.53)
Дата проведення державної реєстрації
Головного управління земельних
ресурсів у Кіровоградській області,
яка зазначена у свідоцтві про державну
реєстрацію юридичної особи - 04 вересня
2007 року, а звільнення позивача за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України відбулося 10 серпня 2007
року, тобто майже за місяць до
створення Головного управління
земельних ресурсів у Кіровоградській
області. (т. 1 а.с. 68) Відповідно до
частини 3 статті 40 Кодексу законів про
працю України, не допускається
звільнення працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в період його тимчасової
непрацездатності (крім звільнення за
пунктом 5 цієї статті), а також у період
перебування працівника у відпустці. Це
правило не поширюється на випадок
повної ліквідації підприємства,
установи, організації.

Судом першої інстанції встановлено, що
в день звільнення позивач знаходився у
стані тимчасової непрацездатності, що
підтверджується листком
непрацездатності серія ААО №409717.
Позивач знаходився на стаціонарному
лікуванні в Обласному кардіологічному
диспансері з 10 серпня 2007 року по 17
серпня 2007 року, що також
підтверджується довідкою Обласного
кардіологічного диспансера від 17
серпня 2007 року №735 (т. 2, а.с. 126). У листі
Державного агентства земельних
ресурсів України від 08 серпня 2007 року
№14-15-7/3138, який адресований, зокрема і
головним управлінням земельних
ресурсів в областях, міститься
рекомендація керуватися чинним
законодавством при звільненні
керівників, які перебувають на
лікарняному, а саме враховувати норми
частини 3 статті 40 Кодексу законів про
працю України і дублювання наказів
Агенства (про звільнення) здійснювати
після закінчення лікарняного листка.
(т. 2, а.с. 27)

Відповідно до пункту 11 "Положення про
Кіровоградське обласне головне
управління земельних ресурсів",
начальник головного управління
призначає на посаду і звільняє з посади
працівників головного управління. При
винесенні оскаржуваного наказу про
звільнення позивача, відповідачем не
була врахована заборона на звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
тимчасової непрацездатності
працівника, встановлена частини 3
статті 40 Кодексу законів про працю
України.

Як вбачається з оскаржуваного наказу
про звільнення, позивач був звільнений
з посади заступника начальника
Кіровоградського обласного головного
управління земельних ресурсів.

Відповідно до наказу Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 05 квітня 1996 року №41-к "По особовому
складу" (т.1, а.с.10), а також до наказу
Кіровоградського обласного управління
земельних ресурсів від 22 квітня 1996 року
№51-к позивача було призначено на
посаду заступника начальника
Кіровоградського обласного управління
земельних ресурсів. (т. 1, а.с.13) На
підставі наказу Кіровоградського
обласного головного управління
земельних ресурсів від 30 травня 2003 року
№42-к "Про заміщення вакантних посад", в
зв'язку із зміною структури обласного
головного управління, з 01 травня 2003
року було проведене штатне заміщення
посад працівниками обласного
головного управління земельних
ресурсів, внаслідок якого позивач став
обіймати посаду першого заступника
начальника Кіровоградського обласного
головного управління земельних
ресурсів. (т.1, а.с.14-19) Це
підтверджується відповідним записом №
23 у трудовій книжці позивача: "01 травня
2003 року переведено на посаду першого
заступника начальника обласного
головного управління земельних
ресурсів. Наказ №42-к від 30 травня 2003
року" (т.2, а.с.172). Також у наказі
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 16 грудня 2003 року
№436-к "Про затвердження складу колегії
Кіровоградського обласного головного
управління земельних ресурсів"
зазначено, що позивач займає посаду
першого заступника начальника
обласного головного управління. (т. 2
а.с. 26)

Відповідно до пункту 10 "Положення про
Кіровоградське обласне головне
управління земельних ресурсів",
начальник головного управління має
заступників, яких за його Отже на
підставі оскаржуваного наказу про
звільнення, позивача було звільнено з
посади заступника начальника
Кіровоградського обласного головного
управління земельних ресурсів, яку він
не займав, оскільки працював на посаді
першого заступника начальника
Кіровоградського обласного головного
управління земельних ресурсів, а також
його було звільнено без відповідного
подання начальника головного
управління на звільнення позивача. З
урахуванням вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, слід визнати незаконним та
скасувати наказ Державного агентства
земельних ресурсів України від 10
серпня 2007 року №413-к "Про звільнення
ОСОБА_1".

Відповідно до частин 1, 5 статті 235
Кодексу законів про працю України, у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
Рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Щодо позовних вимог визнати незаконним
та скасувати наказ відповідача від 14
серпня 2007 року №413-к "Про звільнення
ОСОБА_1 згідно пункту 1 статті 41 Кодексу
законів про працю України" суд зазначає
наступне.

Згідно частини 2 статті 235 Кодексу
законів про працю України, при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

З урахуванням середньоденного
заробітку позивача в сумі 216,78 грн.,
кількості робочих днів у відповідних
місяцях, розміру доходу, який міг би
отримати позивач, якщо б його не було
звільнено, розміру доходу, фактично
отриманого позивачам за відповідний
період (т. 2, а.с.190-191) слід стягнути з
відповідача на користь позивача
різницю в заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи за рік в
загальній сумі 32305,84 грн. Правильним, на
думку колегії суддів, є рішення суду
першої інстанції в частині визначення
розміру матеріальної шкоди, що
підлягає відшкодуванню на користь
позивача у розмірі 500 грн.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції і не дають підстав для
скасування оскарженого рішення.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскарженого рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
агентства земельних ресурсів України -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року у справі № 2а-3998/10/1170 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко