Справа № 806/8575/13-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" травня 2014 р.
Справа № 806/8575/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю позивача, її представника та

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "21" лютого
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області про скасування
наказу, поновлення на посаді,
зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний
адміністративний суд постановою від 21
лютого 2014 року позов ОСОБА_3
задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області, що полягає у
нездійсненні обов'язкового
працевлаштування ОСОБА_3 після
звільнення з роботи.

Зобов'язав Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області працевлаштувати
ОСОБА_3 на роботі, яку вона могла б
виконувати за станом здоров'я.

У решті позову відмовив за
безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог, позивач звернулась до
суду з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з"ясування
обставин справи, невідповідність
висновків обставинам справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. В апеляційній скарзі, зокрема
зазначає, що відповідач, звільнивши її
з роботи без обов"язкового
працевлаштування, допустив порушення
ст. 184 КЗпП України, а тому вважає, що
оскаржувані накази є протиправними та
підлягають скасуванню, а вона -
поновленню на роботі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що скаргу
належить задовольнити, враховуючи
таке.

У грудні 2013 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом. Просила
визнати протиправним і скасувати
накази Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області №30-К від
08.10.2013року про її звільнення з посади
головного спеціаліста та наказ №31-К
від 02.12.2013 року про дату звільнення та
проведення з нею розрахунків, поновити
її на посаді головного спеціаліста
відділу екологічної експертизи,
економіки природокористування,
моніторингу та зв'язків з
громадськістю Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області та
зобов'язати Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області
вжити заходи щодо її працевлаштування
у відповідності до вимог ст.184 КЗпП
України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначила, що під час звільнення її
відповідачем за п.1 ст. 40 КЗпП України (у
зв'язку з ліквідацією управління) вона
перебувала на лікарняному у зв'язку з
вагітністю та пологами. Проте, в
порушення вимог ст. 184 КЗпП України,
відповідач її не працевлаштував.
Вказала також, що про майбутнє
вивільнення з займаної посади її не
було попереджено в строки,
передбаченні чинним законодавством,
іншу посаду не запропоновано.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції встановив, що позивач
перебувала на посаді головного
спеціаліста відділу екологічної
експертизи, економіки
природокористування, моніторингу та
зв'язків з громадськістю Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області.

Відповідно до постанови КМ України від
13 березня 2013 року №159, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області підлягає ліквідації. На даний
час ліквідаційна процедура триває.

21.03.2013 року, відповідно до вимог ст.49-2
КЗпП України, позивача було
повідомлено про ліквідацію Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області та про її майбутнє звільнення
з займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП
України.

Наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області від 08 жовтня 2013
року № 30-К ОСОБА_3 звільнено з посади
за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи непрацездатність позивача
в період з 15 липня по 1 грудня 2013 року у
зв'язку з народженням нею 12 вересня 2013
року дитини, відповідач наказом № 31-К
від 02.12.2013 року визнав датою звільнення
ОСОБА_3 з займаної посади 02 грудня 2013
року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про скасування наказів та
поновлення позивача на посаді, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідач не допустив порушень вимог
чинного трудового законодавства при
звільненні ОСОБА_3 Вказав, що наявність
дитини віком до трьох років звільненню
не перешкоджала, оскільки йдеться про
повну ліквідацію установи.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
зважаючи на таке.

Відповідно до частини 3 статті 184 КЗпП
України звільнення вагітних жінок і
жінок, які мають дітей віком до трьох
років (до шести років - частина шоста
статті 179), одиноких матерів при
наявності дитини віком до чотирнадцяти
років або дитини-інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору. На
період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата,
але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового
договору.

Отже, при повній ліквідації
допускається звільнення жінок, які
мають дітей віком до трьох років з
обов"язковим працевлаштуванням. На
думку колегії, таке звільнення означає,
що перерва в часі між звільненням і
працевлаштуванням не допускається.
Якщо жінка не має можливості
працевлаштуватись на другий день після
звільнення, то таке звільнення слід
кваліфікувати як здійснене без
законних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
відповідач не виконав покладеного на
нього статтею184 КЗпП України обов'язку
по працевлаштуванню позивача як жінки,
яка має дитину віком до трьох років.

Таким чином, звільнення ОСОБА_3
здійснене з порушенням ст. 184 КЗпП
України, тобто без законних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 235 КЗпП України
у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, наказ №30-К від
08.10.2013року про звільнення позивача з
посади головного спеціаліста та наказ
№31-К від 02.12.2013 року про дату
звільнення та проведення з нею
розрахунків слід визнати
протиправними та скасувати.

Зважаючи на те, що процес ліквідації
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області не завершився,
позивач підлягає поновленню на посаді
головного спеціаліста відділу
екологічної експертизи, економіки
природокористування, моніторингу та
зв'язків з громадськістю Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

З огляду на викладене, постанову суду
першої інстанції слід скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог: про визнання протиправним та
скасування наказу № 30 - К від 08.10.2013 року
про звільнення ОСОБА_3 з посади
головного спеціаліста та наказу № 31 - К
від 02.12.2013 року про дату звільнення та
проведення розрахунків з ОСОБА_3 та про
поновлення ОСОБА_3 на посаді з
прийняттям в цій частині нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

В іншій частині постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"21" лютого 2014 р. скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог:
про визнання протиправним та
скасування наказу № 30 - К від 08.10.2013 року
про звільнення ОСОБА_3 з посади
головного спеціаліста та наказу № 31 - К
від 02.12.2013 року про дату звільнення та
проведення розрахунків з ОСОБА_3 та про
поновлення ОСОБА_3 на посаді, прийнявши
в цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Визнати протиправними та скасувати
наказ № 30 - К від 08.10.2013 року про
звільнення ОСОБА_3 з посади головного
спеціаліста та наказ № 31 - К від 02.12.2013
року про дату звільнення та проведення
розрахунків з ОСОБА_3, виданих
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області.

Поновити ОСОБА_3 з 02.12.2013 року на посаді
головного спеціаліста відділу
екологічної експертизи, економіки
природокористування, моніторингу та
зв"язків з громадськістю Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області.

В іншій частині постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10029;
представнику позивача ОСОБА_5 АДРЕСА_2

4- відповідачу Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області вул.
Театральна, 17/20,м.Житомир,10014

- ,