Справа № 437/15411/13-а
Суддя: Золотарьов О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Ленінський районний
суду міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.,

При секретарі Красновській М.В., Середа
Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
справу адміністративної юрисдикції за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська про визнання
нечинним рішення, зобов'язання
нарахувати та сплатити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що з вересня 1996р. по грудень
2000р.(включно з виплатою пенсії за шість
місяців наперед), проживаючи в АДРЕСА_1,
отримувала пенсію за віком. В 2000р.
позивач виїхала на постійне проживання
в державу Ізраїль, тому згідно з ст. 51
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яке нібито свідчить про
неможливість нарахування пенсії
громадянам, яки виїхали за межи
України, позивачу припинено виплату
пенсії.

Позивач вважає таку відмову незаконною
та просить суд визнати нечинним
рішення Управління пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про відмову поновити та
виплатити позивачу пенсію за віком по
матеріалах пенсійної справи, яку
отримував позивач до виїзду на
постійне місце проживання за межи
України, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська нарахувати та
сплатити позивачу пенсію, на підставах
визначених пенсійним законодавством, з
07.10.2009 року, тобто починаючі з дня
ухвали Конституційним Судом України
Рішення про втрату чинності положення
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», справу
розглянути у відсутність позивача.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав,
надав відповідні пояснення та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача надала
заперечення проти позову (а.с. 33),
просила в задоволенні позову
відмовити, справу розглядати в її
відсутність.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до наступного висновку.

Ухвалою суду від 19 травня 2014 року позов
ОСОБА_1 в частині вимог за період з
07.10.2011 року по 06.04.2013 року залишено без
розгляду

Судом встановлено, що ОСОБА_1 -
громадянка України, фактично мешкає в
Ізраїлі з грудня 2000 року. До виїзду за
кордон була зареєстрована в Україні за
адресою: АДРЕСА_1.

19 вересня 2013 року позивач звернулась із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська щодо поновлення їй пенсії за
віком, проте, листом від 02.10.2013 року №
1452/К-15 їй було відмовлено (а.с. 21, 22).

Згідно ст. 8 Конституції України, в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією
України та Законами України.

Згідно п.2 ч.1, ч.2 ст.49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
провадиться у порядку, передбаченому
ч.3 ст.35 та ст. 46 цього Закону.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
6 місяців наперед перед виїздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

07.10.2009 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень пункту 2 частини першої статті
49, другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Згідно
вказаного рішення визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058. Як
зазначається в п. 2 Рішення
Конституційного Суду України
положення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України цього рішення. Про це також
вказується в ст.152 Конституції України:
Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Із визнанням неконституційними
положень п. 2 ст. 49 та ст.. 52 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" зникли
перешкоди для реалізації позивачем
свого права на пенсійне забезпечення,
тому воно підлягає судовому захисту.

Згідно ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; стягнення з відповідача
коштів; тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; примусовий
розпуск (ліквідацію) об'єднання
громадян; примусове видворення
іноземця чи особи без громадянства за
межі України; визнання наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд не може перебирати на себе
повноваження державного органу та
зобов'язувати УПФУ в Ленінському
районі міста Луганська приймати
конкретне рішення з спірного питання,
тому для захисту та відновлення
порушених прав позивача вважає за
можливим і достатнім ухвалити судове
рішення про зобов'язання відповідача
вчинити дії з нарахування пенсії.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з моменту звернення до
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Луганська тобто з 12 серпня 2013
року.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду і розглядом
адміністративної справи.

Відповідач є державною установою, тому
суд вважає можливим у відповідності до
положень статті 88 КАС України
звільнити його від сплати судових
витрат на користь держави.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 18, 94, 158-163 КАС
України, ст.ст. 46, 49, 50, 51 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", рішенням
Конституційного Суду України від
07.10.2009р. № 25-рп/2009, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління пенсійного
Фонду України в Ленінському районі
міста Луганська нарахувати та
виплатити ОСОБА_3 пенсію за віком на
підставах, визначених пенсійним
законодавством, починаючи з дня
звернення, тобто з 10 квітня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції в 10-ти денний строк з
дня проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов