Справа № 1601/2а-4877/11
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р.Справа № 1601/2а-4877/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бартош Н.С., Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
16.04.2014 року по справі №
1601/2а-4877/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

04.03.11 року (згідно штемпеля на поштовому
конверті) ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Ухвалою Автозаводського райсуду
м. Кременчука Полтавської області
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району
м. Кременчука про визнання дій
неправомірними та зобов'язання зробити
перерахунок та виплату пенсі за період
з 01.06.2006 року по 11.09.2010 року залишено без
розгляду.

Ухвалою Харківського Апеляційного
Адміністративного суду від 26.04.2013 року
скасовано ухвалу Автозаводського
райсуду по справі 2а-4877/11 в частині
залишення без розгляду позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району м.
Кременчука про зобов'язання зробити
перерахунок, нарахування, виплату
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни за
період з 04.09.2010 року по 10.09.2010 року
включно та в цій частині - справу
направлено до Автозаводського райсуду
м. Кременчука для продовження розгляду
справи.

За результатами розгляду справи в
порядку письмового провадження
постановою Автозаводського райсуду м.
Кременчука Полтавської області від
16.04.2014 року позов задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного Фонду України у м.
Кременчуці в частині не нарахування та
не виплати підвищення до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
період з 04.09.2010 р. по 10.09.2010 р. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Кременчуці здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування " та провести відповідні
виплати за період з 04.09.2010 р. по 10.09.2010 р.
з урахуванням проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що ухвала
суду першої інстанції прийнята з
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 197, та ч. 1 ст. 195 КАС
України апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження, оскаржуване рішення
переглядається в межах доводів
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року за № 530 "Про деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", як
нормативно-правовому акту, що має вищу
юридичну силу. Також судом правильно
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" ( в редакції Закону до
19.06.2011 р.) обмежень щодо застосування ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" встановлено не було.

Отже, нарахування та виплата у 2010, 2011
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" до
набрання чинності постанови Кабінету
Міністрів України № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" прийнятої на
виконання пункту 7 Закону України
Закону України № 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік".

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання відповідача на відсутність
коштів щодо забезпечення виплат
зазначеної доплати до пенсії, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст.46
Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, колегія суддів вважає, що вони
не виконали своїх повноважень без
поважних причин.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог є
законним та обґрунтованим, а тому не
вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці - залишити без задоволення,
а постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16.04.2014 року по справі №
1601/2а-4877/11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова
Л.В.Судді (підпис) (підпис) Бартош Н.С.
Донець Л.О.