Справа № 256/8610/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко Л.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року справа № 256/8610/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., секретаря
судового засідання Куленка О.Д., за
участю представника відповідача
Качмара В.О., розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька на
постанову Калінінського районного
суду міста Донецька від 17 квітня 2014
року у справі № 256/8610/13-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька про визнання протиправними
дій, скасування рішення, зобов'язання
здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 11.11.2013 року до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.08.2006
року їй призначена пенсія як
державному службовцю відповідно з
Законом України «Про державну службу».
Однак при обчисленні пенсії пенсійним
органом не було включено матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, допомогу
на оздоровлення та індексацію
заробітної плати. Позивач 10.10.2013 року
звернулася до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням всіх
виплат. Рішенням № 190 від 14.10.2013 року
пенсійний орган відмовив у перерахунку
пенсії. Просив суд визнати
протиправними дії пенсійного органу
щодо відмови в перерахунку пенсії,
скасувати рішення пенсійного органу,
та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії як державному
службовцю з урахуванням сум
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати з моменту призначення
пенсії.

Постановою Калінінського
районного суду міста Донецька від 17
квітня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька з
прийняття рішення від 14.10.2013 року № 190
про відмову в перерахунку пенсії
ОСОБА_3 з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька від
14.10.2013 року № 190.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_3 з 10 жовтня 2013 року з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Пенсійним органом на постанову
суду подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі
посилається на ст. 37 Закону України
«Про державну службу», ст.ст. 185, 202
Кодексу адміністративного судочинства
України та зазначає, що відповідно до
вимог ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», перерахунок
здійснюється із застосуванням
заробітної плати, з якої призначено
пенсію, тобто при перерахунку пенсії
пенсійний орган може враховувати лише
ті складові заробітної плати, з яких
було призначено пенсію.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином. З огляду
на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його
неявка не є перешкодою для розгляду
справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з
17.08.2006 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька як
отримувач пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (а.с. 5, 9).

Позивач 10.10.2013 року звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії із заробітку згідно із Законом
України «Про державну службу» із
врахуванням довідки № 13430/17 від 10.10.2013
року (а.с. 28).

Відповідно до вказаної довідки,
виданої на ім'я ОСОБА_3, за період з
01.08.2004 року по 31.07.2006 року про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та розшифровки графи
"інші виплати", до інших виплат входять:
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових та індексація - у
загальному розмірі 2891,25 грн. На всі
виплати, які уключені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (а.с. 8).

Пенсійний орган 14.10.2013 року
прийняв рішення № 190 про відмову в
перерахунку пенсії, в якому посилався
на ст. 33 Закону України «Про державну
службу» та зазначив, що законні
підстави для перерахунку пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати відсутні
(а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації грошових
доходів, на які нараховувались
страхові внески, з огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723 (в редакції, що
діяла до 01.05.2014 року) у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР
"Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до статті 33
Закону України «Про державну службу»
(в редакції, що діяла до 01.05.2014 року)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років
під час призначення пенсії у порядку
та на умовах, передбачених Законом
України "Про державну службу",
враховуються в розмірах, установлених
на день призначення пенсії.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» в структуру заробітної
плати входить додаткова заробітна
плата, а це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
28.05.2013 року, 04.03.2014 року, де у справі за
аналогічним позовом вирішено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України є обов'язковими як для судів
усіх ланок, так і для підприємств,
організацій, установ.

Перевага надається спеціальним нормам,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (стаття 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»), а не
законам України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII «Про державну службу» та від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними.

По суті спір судом першої інстанції
вирішено правильно, але в резолютивній
частині відсутня вказівка на частину
позовних вимог про перерахунок пенсії
до дати 10.10.2013 року. При відкритті
провадження у адміністративній справі
суд прийняв заяву без вирішення
питання щодо залишення без руху цієї
частини позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що за умови
надання позивачем довідки № 13430/17 від
10.10.2013 року з тими даними, яких не було
зазначено в довідці при призначення
пенсії, у пенсійного органу не було
законних підстав перераховувати
пенсію з дати її призначення.

Таким чином, суд першої інстанції
позовні вимоги вирішив в повному
обсязі але без їх повного визначення в
резолютивній частині постанови.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги апеляційної
скарги необхідно задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції змінити.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька у
справі № 256/8610/13-а - задовольнити
частково.

Постанову Калінінського районного
суду міста Донецька від 17 квітня 2014
року у справі № 256/8610/13-а - змінити.

В абзаці першому резолютивної частини
постанови Калінінського районного
суду міста Донецька від 17 квітня 2014
року у справі № 256/8610/13-а після слова
«задовольнити» доповнити словом
«частково».

Доповнити резолютивну частину
постанови Калінінського районного
суду міста Донецька від 17 квітня 2014
року у справі № 256/8610/13-а п'ятим абзацом
наступного змісту: «В решті позовних
вимог відмовити».

Абзац п'ятий вважати відповідно
абзацом шостим.

В іншій частині постанову
Калінінського районного суду міста
Донецька від 17 квітня 2014 року у справі
№ 256/8610/13-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
в разі складення в повному обсязі
відповідно до ч. 3 статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному
обсязі.

Повний текст складено 23 травня 2014
року.

Колегія суддів
Г.М. Міронова

І.В. Юрко

А.А. Блохін