Справа № 2-а-5963/11/1512
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5963/11/1512

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Петренко В.С.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси на
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 23 січня 2014 року по справі за
заявою старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду звернувся старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області ОСОБА_3 з
заявою про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання рішення
Київського районного суду м. Одеси від
16.11.2011року, на підставі якого було
видано 28.08.2013року Київським районним
судом м. Одеси видано виконавчий лист
№2-а-5963/11 з зобов'язання Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси нарахувати і виплатити
на користь ОСОБА_2 невиплачену державну
соціальну допомогу у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" від 18.11.2004 року, як
дитині війни, виходячи з розміру 30
відсотків мінімального розміру пенсії
за віком за період з 19 березня 2011року по
22 липня 2011року, з урахуванням вже
виплачених сум за даний період на
стягнення з Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси на користь ОСОБА_2 соціальної
допомоги за період з 19 березня 2011року
по 22 липня 2011 року у розмірі 1 010,25грн.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси заява старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області -
задоволена.

Змінено спосіб і порядок виконання
виконавчого листа №2-а-5963/11, виданого
28.08.2013року Київським районним судом м.
Одеси про зобов'язання Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси нарахувати і
виплатити на користь ОСОБА_2
невиплачену державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18.11.2004 року, як дитині війни,
виходячи з розміру 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком
за період з 19 березня 2011року по 22 липня
2011року, з урахуванням вже виплачених
сум за даний період, а саме: з
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси нарахувати і виплатити на
користь ОСОБА_2 невиплачену державну
соціальну допомогу у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" від 18.11.2004 року, як
дитині війни, виходячи з розміру 30
відсотків мінімального розміру пенсії
за віком за період з 19 березня 2011року по
22 липня 2011року, з урахуванням вже
виплачених сум за даний період на
стягнення з Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси на користь ОСОБА_2 соціальної
допомоги за період з 19 березня 2011року
по 22 липня 2011року у розмірі 1 010,25грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції УПФУ в Київському районі м.
Одеси подано апеляційну скаргу у якій
зазначено, що ухвала винесена з
порушенням норм процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні подання про зміну способу
або порядку виконання судового
рішення.

Сторони були сповіщені належним чином
про час і місце судового засідання, що
підтверджується письмовими доказами
наявними в матеріалах справи, сторони
до суду не прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи за
відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що постановою Київського
районного суду м. Одеси від 16.11.2011 року
по справі №2-а-5963/11, яка залишена без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2013 року.
було зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси нарахувати і виплатити на
користь ОСОБА_4 невиплачену державну
соціальну допомогу у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" від 18.11.2004 року, як
дитині війни, виходячи з розміру 30
відсотків мінімального розміру пенсії
за віком за період з 19 березня 2011 року
по 22 липня 2011 року, з урахуванням вже
виплачених сум за даний період.

На виконання зазначеної постанови
суду. 28.08.2013 року Київським районним
судом м. Одеси було видано відповідний
виконавчий лист.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
від

30.08.2013 року було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, виданого 28.08.2013 року
Київським районним судом м. Одеси.

30.08.2013 року Відділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області на адресу
УПФУ у Київському районі м. Одеси було
направлено постанову про відкриття
виконавчого провадження, а також
зазначено, що про виконання рішення у
строк, наданий для самостійного
виконання, необхідно повідомити
державного виконавця підрозділу до
закінчення вказаного строку,
відповідним листом з копією документу,
який підтверджує фактичне виконання.

10.09.2013 року УПФУ у Київському районі м.
Одеси на адресу Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області було
направлено листа, в якому УПФУ у
Київському районі м. Одеси повідомило,
що ОСОБА_2 проведені перерахунки
пенсії: 20.08.2011р. - за період з 19.03.2011р. по
08.06.2011р.. 05.01.012р. - за період з 23.06.2011р. по
22.07.2011р., 13.02.2012р. - за період з 14.06.2011р. по
22.06.2011р., 09.09.2013р. - за період з 09.06.2011р. по
13.06.2011р. Загальна сума боргу у розмірі
1010,25грн. включена у додаткову відомість
на жовтень 2013 року та буде виплачена у
разі надходження коштів з державного
бюджету.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що постанова суду УПФУ у
Київському районі м. Одеси виконання
частково, а саме в частині зобов'язання
здійснення перерахунку, в іншій
частині зобов'язання постанова суду не
виконана, а виконання цієї постанови не
може бути проведено без участі
боржника.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку, що
неможливість виконання судового
рішення яке вступило в законну силу у
зв'язку із його зобов'язальним
характером, є підставою для зміни
способу виконання цього судового
рішення, оскільки кінцевим результатом
його виконання у даній справі є виплата
позивачеві належних йому коштів
державним органом.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Київського районного суду м. Одеси від
16 листопада 2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд першої інстанції
задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
ухвалення вищевказаної постанови суду
першої інстанції. Крім того, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, суд першої
інстанції не звернув увагу та не
врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
першої інстанції по суті за
відсутності на це процесуальних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо,
для зміни способу чи порядку
виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його виконання є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції фактично можливе, хоча й за
певних умов, тому відсутні підстави
для зміни способу вказаного рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Вказану правову позицію висловив Вищий
адміністративний суд у своїх Ухвалах
по справам №
К/800/54614/13,К/800/46359/13,К/800/60532/13,К/800/8908/14.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нової , якою
відмовити у задоволенні заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області.

Керуючись ст.ст.195,199,202,206,254 КАС України,
, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 23 січня 2014 року по справі за
заявою старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про
зобов'язання вчинити певні дії, -
скасувати та прийняти нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.