Справа № 344/8931/13-а (2-а/344/573/13)
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року м. Київ
К/800/66860/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді суддів:Загороднього
А.Ф., Білуги С.В., Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 02 липня
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області, Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання перерахувати та
виплачувати щомісячне довічне грошове
утримання, -

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області,
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання
перерахувати та виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 02 липня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано неправомірними дії
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області
та Управління Пенсійного фонду України
в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_4 в проведенні, починаючи
з 01 січня 2012 року, перерахунку розміру
належної йому щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області
перерахувати та виплатити позивачу з 01
січня 2012 року по 31 травня 2013 року
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці в розмірі 86 відсотків
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, з
урахуванням 80 відсотків надбавки за
вислугу років та 10 відсотків надбавки
перебування на адміністративній
посаді в суді. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
перерахувати та виплачувати позивачу з
01 червні 2013 року щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 86 відсотків суддівської
винагороди працюючого на відповідній
посаді судді, з урахуванням 80 відсотків
надбавки за вислугу років та 10
відсотків надбавки за перебування на
адміністративній посаді в суді.

Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області подало касаційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції, постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 працював на
посаді голови Тлумацького районного
суду Івано-Франківської області. 04
лютого 2011 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області позивачу
призначено щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 86% від суми
заробітної плати.

24 травня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області з заявою про проведення
перерахунку розміру призначеного
позивачу раніше щомісячного довічного
грошового утримання, надавши необхідні
для цього довідки з територіального
управління Державної судової
адміністрації України в
Івано-Франківської області.

Листом від 29 травня 2013 року № 53/К-15 у
перерахунку пенсії позивачу було
відмовлено, з посиланням на те, що
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» передбачене проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання виключно суддям
Конституційного суду України. Іншого
порядку чинним законодавством України
не передбачено.

Відповідно до частині 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (у редакції Закону України від
07 липня 2010 року № 2453-VI), який набрав
чинності з 30 липня 2010 року, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня
2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді

Разом з тим, Законом України від 08 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, але
не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суди попередніх інстанцій не
врахували положення частини п'ятої
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI) і не
обмежили довічне грошове утримання,
яке підлягає виплаті позивачу у
встановленому цією нормою
максимальному розмірі.

Спір у справі виник щодо величини, з
якої нараховується довічне грошове
утримання позивача, а саме заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Враховуючи зміст вказаних норм,
колегія суддів погоджується з
висновками судів, що розрахунок
розміру довічного грошового утримання
позивача слід здійснювати з заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Слід зазначити, що положення частини
третьої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України від 08 липня 2011 року N 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року N 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Предметом цього спору є перерахунок
довічного грошового утримання судді з
01 січня 2012 року, а отже на момент
виникнення спірних відносин їх правове
регулювання здійснювалося відповідно
до частини третьої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від 08
липня 2011 року N 3668-VI.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що суд
касаційної інстанції має право змінити
судове рішення, якщо у справі немає
необхідності досліджувати нові докази
або встановлювати обставини, а судове
рішення, яке змінюється, є помилковим
тільки в частині.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року скасувати.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 02 липня 2013 року змінити,
виклавши резолютивну частину в
наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області щодо
непроведення перерахунку розміру
призначеного ОСОБА_4 довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до розміру заробітної плати
працюючого судді на посаді голови
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок призначеного ОСОБА_4
довічного грошового утримання судді у
відставці за період з 01 січня 2012 року по
03 червня 2013 року у розмірі 80 відсотків
грошового утримання працюючого судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в межах десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок призначеного ОСОБА_4
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до розміру
заробітної плати працюючого судді на
посаді голови Тлумацького районного
суду Івано-Франківської області згідно
вимог частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», починаючи з 03 червня 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.»

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній
С.В. Білуга О.І. Гаманко