Справа № 826/2494/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/2494/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Васильченко І.П.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2013 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації, третя особа - ОСОБА_3 про
скасування розпорядження № 65 від 12.02.2012
в частині, -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Дніпровської районної у м.
Києві державної адміністрації про
скасування розпорядження № 65 від 12.02.2012
в частині.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2013 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оскаржуване
розпорядження № 65 від 12.02.2013 прийняте
відповідачем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надане.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
Розпорядженням Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації «Про надання житлової
площі та інші квартирні питання» № 65
від 12.02.2013 надано двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 для тимчасового
поліпшення житлових умов до підходу
черги.

Позивач посилається на те, що
відповідачем неправомірно винесено
зазначене розпорядження про надання
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 для
тимчасового поліпшення житлових умов,
оскільки в даній квартирі проживає
позивач. Зазначеним відповідачем
порушено приписи ст. 58 Житлового
кодексу.

В матеріалах справи наявне
повідомлення житлово-експлуатаційної
контори від 17.01.2013 в якому зазначено, що
звільнилась житлова площа поточного
звільнення АДРЕСА_1.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, в тому числі на підставі
зазначеного повідомлення № 10 від 17.01.2013
відповідачем видане оскаржуване
позивачем розпорядження «Про надання
житлової площі та інші квартирні
питання».

На вимогу ст. 71 КАС України жодних
розпоряджень, ордерів, договорів,
дозвільних документів, які б надавати
позивачеві правові підстави проживати
у вказаній квартирі, останнім як суду
першої, так і апеляційної інстанцій не
надано.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідними органами не приймалось
будь-яких рішень про надання дозволу
позивачу проживати в квартирі АДРЕСА_1.

Тобто, станом на день винесення
оскаржуваного розпорядження, позивач
проживав в квартирі АДРЕСА_1
безпідставно.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилається на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.05.2012 у справі №
18945/11/2670, якою, на думку ОСОБА_2,
встановлено факт постійного
проживання позивача в квартирі АДРЕСА_1

Колегія суддів вважає такі доводи
апелянта необґрунтованими, з тих
мотивів, що постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2013, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.08.2013, у
справі № 826/5649/13-а у задоволенні позову
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3, про визнання
незаконним та скасування
розпорядження від 12.02.2013 року №64 в
частині відмовлено.

В даній справі судом встановлено, що
жодних розпоряджень, ордерів,
договорів тощо, що б давали правові
підстави здійснювати підприємницьку
діяльність у квартири АДРЕСА_1, не має.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що уповноваженими
органами не приймалось рішень про
надання дозволу позивачу проживати в
зазначеній вище квартирі чи
здійснювати там підприємницьку
діяльність.

В ухвалі Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.08.2013 в
справі № 826/5649/13-а колегією суддів не
прийнято до уваги посилання позивача
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.05.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
незаконним та скасування
розпорядження від 21.10.2010 року №539 в
частині, як на доказ того, що він має
право на проживання у вищезазначеній
квартирі, з наступних підстав.

Так, як вбачається з зазначеної
постанови, 02.11.2009 між Комунальним
підприємством Дніпровського району м.
Києва "Фінансово - розрахунковий центр
"Дніпровський" (орендодавець) та
Адвокатським об'єднанням "Дарницька
колегія адвокатів" (орендар) укладено
договір оренди нерухомого майна №1242,
за яким орендодавець передав орендарю
в строкове платне користування нежиле
приміщення за адресою АДРЕСА_1 для
розміщення офісу загальною площею 130,6
кв.м строком до 25.07.2010 року. Судом було
встановлено, що орендоване приміщення
фактично складалось з трьох квартир
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

Проте, згідно зазначеного рішення,
предметом договору було надання
нежилого приміщення для розміщення
офісу, а не для проживання фізичних
осіб або здійснення ФО-П ОСОБА_2
підприємницької діяльності.

Крім того, рішенням Дніпровського
районного суду від 16.08.2011 у справі №
2-2493/11 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав на
об`єкти нерухомого майна про визнання
права на користування жилим
приміщенням, визнано за ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 право користування квартирою
АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
01.03.2012 апеляційні скарги представника
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації та заступника
прокурора Дніпровського району м.
Києва на рішення Дніпровського
районного суду від 16.08.2011 задоволено.
Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 16.08.2011 скасовано та
ухвалено нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав на
об`єкти нерухомого майна про визнання
права на користування жилим
приміщенням відмовлено.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 05.12.2013 залишеного без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва в
справі № 755/17002/13ц у задоволенні позову
ОСОБА_2 до Дніпровської районної у м.
Києві державної адміністрації, треті
особи - ОСОБА_3, КП по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району м. Києва про визнання ордеру
недійсним відмовлено.

Згідно частини першої ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За наведених обставин та враховуючи
зміст ст. 58 ЖК, Правила обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджені
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про безпідставність
позовних вимог щодо визнання
протиправним та скасування в частині
розпорядження Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації №
65 від 12.02.2013

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено:
26.05.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.