Справа № 819/775/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/775/14-a

24 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання
Мельник А.В.,

за участю представника позивача Редьки
В.О.,

представника відповідача Дмитренко
Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
«Тернопільський молокозавод» до
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції про скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Тернопільський молокозавод» (далі -
ПАТ «Тернопільський молокозавод»,
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції (далі - Другий відділ ДВС
Тернопільського МУЮ, відповідач) про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 08.04.2014 року
ВП № 42859073.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
08.04.2014 року державним виконавцем
Другого відділу ДВС Тернопільського
МУЮ відкрито виконавче провадження ВП
№ 42859073 на підставі постанови
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області № 030495 від 22.09.2013
року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
до товариства. Позивач вважає, що така
постанова управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області, яка прийнята на підставі
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року,
не є виконавчим документом у розумінні
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження», а тому не підлягає
виконанню органами державної
виконавчої служби.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, наведених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнала з підстав, викладених у
письмових запереченнях від 23.04.2014 року
(а. с. 11-12) та зазначила, що відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» виконанню державною
виконавчою службою, серед іншого,
підлягають рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу. Відповідно до
частини п'ятої статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
адміністративно-господарські штрафи
стягуються відповідно до закону
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), і
зараховуються до Державного бюджету
України, тобто виконання постанов
органів Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті
відносяться до компетенції органів
державної виконавчої служби. Постанова
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області від 22.09.2013 року
відповідала вимогам виконавчого
документу, подана в межах строку,
встановленого законом, а тому
державним виконавцем правомірно
відкрито виконавче провадження щодо її
примусового виконання.

Представник відповідача просила у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, в
тому числі матеріали виконавчого
провадження ВП № 42859073, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю з таких мотивів та
підстав.

Судом встановлено, що постановою
начальника управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області від 22.09.2013 року № 030495 за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт на підставі
абзацу третього частини першої статті
60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» застосовано фінансові
санкції до ЗАТ «Тернопільський
молокозавод» у розмірі 1700,00 грн. (а. с. 19).
У цій же постанові є відмітка про дату
набрання законної сили рішенням - 22.09.2013
року та строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання - 21.09.2014 року.

Дана постанова разом з заявою
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області від 26.01.2014 року
№ 151/3-07/14/7 відповідно до статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» направлена до виконання у
Другий відділ ДВС Тернопільського МУЮ
та зареєстрована у відповідача 07.04.2014
року (а. с. 18).

08.04.2014 року державним виконавцем
Другого відділу ДВС Тернопільського
МУЮ Дмитренко Т.Л. на підставі заяви
стягувача управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42859073 з примусового виконання
постанови № 030495 від 22.09.2013 року про
стягнення з ЗАТ «Тернопільський
молокозавод» в дохід держави штрафу в
сумі 1700,00 грн. (а. с. 6).

Того ж дня 08.04.2014 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Тернопільського МУЮ Дмитренко Т.Л. у
зв'язку з сплатою штрафу боржником,
керуючись пунктом 8 частини першої
статті 49, статтею 50 Закону України «Про
виконавче провадження», закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання постанови управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області № 030495 від 22.09.2013 року про
стягнення з ЗАТ «Тернопільський
молокозавод» штрафу у розмірі 1700,00 грн.,
про що винесено відповідну постанову
про закінчення виконавчого
провадження (а. с. 13-14).

Предметом позову є скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42859073 від 08.04.2014 року.

При прийнятті рішення суд застосовує
до спірних правовідносин наступні
правові норми.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені в Законі України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№ 606-ХІV з змінами і доповненнями (далі -
Закон № 606-ХІV).

Відповідно до статті 1 Закону № 606-ХІV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону № 606-ХІV передбачено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Частина друга статті 17 даного Закону
встановлює перелік виконавчих
документів, які підлягають виконанню
державною виконавчою службою, до якого
входять, зокрема, рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу (пункт 8 частини
другої статті 17 Закону).

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 19, частинами другою, п'ятою
статті 25 Закону № 606-ХІV державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документу, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яку надсилає не пізніше
наступного дня стягувачу та
боржникові.

Судом встановлено, що виконанню в
примусовому порядку підлягала
постанова начальника управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області від 22.09.2013 року № 030495 про
стягнення фінансових санкцій з ЗАТ
«Тернопільський молокозавод» у
розмірі 1700,00 грн., яка прийнята
відповідно до положень статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Частина перша статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» від
05.04.2001 року № 2344-III визначає
відповідальність автомобільних
перевізників за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт у вигляді застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Відповідно до частини четвертої статті
60 цього ж Закону розглядати справи про
накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, зазначені у цій статті,
мають право посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті. Статтю 60 цього Закону
доповнено частиною п'ятою, згідно з
якою адміністративно-господарські
штрафи стягуються відповідно до закону
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), і
зараховуються до Державного бюджету
України (дана норма набрала чинності з
05.01.2013 року).

Забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування, Державна
інспекція України з безпеки на
наземному транспорті
(Укртрансінспекція), яка є центральним
органом виконавчої влади та реалізовує
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи -
управління в Автономній Республіці
Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління (пункти 1, 2, 7 Положення Про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 387/2011).

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
відповідно до законів є Державна
виконавча служба, яка здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районних, міських (міст
обласного значення), районних у містах,
міжрайонних та міськрайонних
управлінь юстиції, що забезпечують
реалізацію повноважень ДВС України
(пункти 1, 7 Положення про Державну
виконавчу службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 385/2011).

З системного аналізу наведених
правових норм слід прийти до висновку,
що виконання постанов про накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, законодавства про
автомобільний транспорт, які
приймаються територіальними органами
Укртрансінспекції, відноситься до
компетенції органів державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції. Такі постанови є
виконавчим документом в розумінні
пункту 8 частини другої статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
тобто рішенням іншого органу державної
влади, виконання якого за законом
покладено на державну виконавчу
службу.

Як вбачається з матеріалів справи
виконавчий документ - постанова
начальника управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області від 22.09.2013 року № 030495 про
стягнення фінансових санкцій з ЗАТ
«Тернопільський молокозавод» у
розмірі 1700,00 грн., містить усі реквізити
і відповідає вимогам, визначеним до
виконавчого документу статтею 18 Закону
№ 606-ХІV. Управлінням Укртрансінспекції
у Тернопільській області згідно з
положеннями статей 19, 21 Закону № 606-ХІV
подано до відповідного органу
державної виконавчої служби заяву про
примусове виконання та виконавчий
документ; річний строк пред'явлення
виконавчого документу на момент
пред'явлення його до виконання не
закінчився. Отже, у відповідача були
відсутні підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження і
державний виконавець Другого відділу
ДВС Тернопільського МУЮ Дмитренко Т.Л.
правомірно прийняла виконавчий
документ до виконання та винесла
оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42859073 від
08.04.2014 року.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частини перша, друга статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачають, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. У спірних правовідносинах
державний виконавець діяв в межах, у
спосіб та в порядку, визначених
виконавчим документом та Законом
України «Про виконавче провадження».

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
встановлено принцип змагальності
сторін, відповідно до якого розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом
обставини у справі, аналізуючи
наведені положення чинного
законодавства, суд приходить до
висновку, що відповідач довів
правомірність оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження.
Відтак, з наведених вище підстав
позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову приватного акціонерного
товариства «Тернопільський
молокозавод» до Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 28
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя
Чепенюк О.В.