Справа № 817/877/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/877/14

22 травня 2014 року 10год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

прокурор: Шептіліс О.І.

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник Люшин Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Прокурора Березнівського району
Рівненської області в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції в Рівненській області
доМоквинської сільської ради
Березнівського району Рівненської
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Березнівського району
Рівненської області звернувся з
позовом в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в
Рівненській області до Моквинської
сільської ради Березнівського району
Рівненської області про визнання
протиправною бездіяльності
Моквинської сільської ради щодо не
оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку під
місцем видалення відходів, а також
зобов'язання Моквинської сільської
ради виготовити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування місця
видалення відходів, затвердити проект
землеустрою та зареєструвати право
власності у визначеному законом
порядку, а також зобов'язання провести
моніторинг місця видалення відходів у
визначеному законом порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
відповідача відсутні документи, які
посвідчують право використання
земельної ділянки, що знаходяться під
діючим сміттєзвалищем, а також в
паспорті місця видалення відходів, що
розміщене в урочищі "Попова гора",
відсутні будь-які відомості про
системи спостережень (моніторинг) за
якістю вод, ґрунтів та атмосферного
повітря у районі місця видалення
відходів.

Прокурор в судовому засіданні надала
пояснення аналогічні позовній заяві,
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Позивач - Державна екологічна
інспекція в Рівненській області участь
представника у судовому засіданні не
забезпечив. Про дату, час і місце
судового розгляду, з урахуванням вимог
ст.ст. 33,35 Кодексу адміністративного
судочинства України, повідомлений
належним чином.

Відповідач - Моквинська сільська рада
Березнівського району Рівненської
області заперечень проти позову не
подавав. Представник відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечив, пояснив суду, що Моквинська
сільська рада вживає заходи для
виконання подання прокуратури
Березнівського району від 06.03.2013 року
за №64-648 вих-13 про усунення порушень
природоохоронного законодавства та
припису Державної екологічної
інспекції у Рівненській області від
05.03.2013.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Рішенням виконавчого комітету
Моквинської сільської ради від 14.04.1998
року "Про відведення земельних ділянок
під сміттєзвалище та місця для
захоронення загиблих тварин" вирішила
віднести земельну ділянку розміром 0,40
га в урочищі "Попова гора" під
сміттєзвалище та худобомогильник
(а.с.8).

Судом встановлено, що у лютому - березні
2013 року прокуратурою Березнівського
району спільно з Державною екологічною
інспекцією в Рівненській області
проведено перевірку додержання та
застосування вимог Закону України "Про
відходи", іншого законодавства у сфері
поводження з відходами посадовими
особами Моквинської сільської ради.

В ході проведення перевірки
встановлено, що на території
Моквинської сільської ради функціонує
санкціоноване звалище твердих
відходів, що розташоване в урочищі
"Попова гора". При цьому у відповідача
відсутні документи, які посвідчують
право використання земельної ділянки,
що знаходиться під діючим
сміттєзвалищем. Крім того в паспортах
місця видалення відходів відсутні
(далі - МВВ) будь-які відомості про
системи спостережень (моніторинг) за
якістю вод, ґрунтів та атмосферного
повітря.

Прокуратурою Березнівського району
06.03.2013 року винесено подання №64-648 вих-13
про усунення порушень
природоохоронного законодавства,
причин та умов, що їм сприяють (а.с.14).

08.04.2013 року Моквинською сільською радою
надіслано відповідь, згідно з якою в
майбутньому буде проведено моніторинг
МВВ та повідомлено, що землевпорядника
сільської ради ОСОБА_3 притягнено до
дисциплінарної
відповідальності.(а.с.15).

Крім того, на виконанні у Моквинській
сільській раді перебував припис
Державної екологічної інспекції в
Рівненській області від 05.03.2013 щодо
усунення порушень природоохоронного
законодавства (а.с.11-12).

Листом Моквинської сільської ради від
20.06.2013 року №255 повідомлено, що
моніторинг землі, що знаходиться під
сміттєзвалищем не проведено, проте
надіслано лист до Березнівськго
відділення Костопільського
міжрайонного відділу лабораторних
досліджень з клопотанням провести
дослідження земель (а.с.17).

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно з ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій спрямованих
на захист у суді інтересів громадянина
або держави у випадках, передбачених
законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб,
інтересів держави.

Як зазначено у Рішенні Конституційного
Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 (справа
про представництво прокуратурою
України інтересів держави в
арбітражному суді), прокурори та їхні
заступники подають до суду позови саме
в інтересах держави.

В особі держави виступає Державна
екологічна інспекція в Рівненській
області, на яку, згідно Положення про
Державну екологічну інспекцію в
Рівненській області, затвердженого
наказом Державної екологічної
інспекції України від 12.12.2011 року,
покладено завдання по здійсненню
державного нагляду за додержанням
органами місцевого самоврядування
законодавства про екологічну та
радіаційну безпеку, законодавства про
використання та охорону земель із
здійснення заходів запобіганню
забрудненню відходами земель,
законодавства про поводження з
відходами.

За наслідками виявлених під час
перевірки порушень закону прокурор
Березнівського району звернувся до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд вважає за необхідне
врахувати наступні вимоги чинного
законодавства.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування" №280/97-ВР від
21.05.1997 (далі Закон №280/97-ВР) органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до виключної компетенції
сільських, селищних, міських рад
віднесено надання згоди на розміщення
на території села, селища, міста нових
об'єктів, у тому числі місць чи об'єктів
для розміщення відходів.

Як вбачається з ст.1 Закону України "Про
відходи" № 187/98-ВР від 05.03.1998 (далі - Закон
№187/98), збирання відходів - діяльність,
пов'язана з вилученням, накопиченням і
розміщенням відходів у спеціально
відведених місцях чи об'єктах,
включаючи сортування відходів з метою
подальшої утилізації чи видалення;
перевезення відходів - транспортування
відходів від місць їх утворення або
зберігання до місць чи об'єктів
оброблення, утилізації чи видалення;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах; відведені місця чи об'єкти -
місця чи об'єкти (місця розміщення
відходів, сховища, полігони, комплекси,
споруди, ділянки надр тощо), на
використання яких отримано дозвіл
уповноважених органів на видалення
відходів чи здійснення інших операцій
з відходами.

Статтею 21 Закону України "Про відходи"
визначено, що органи місцевого
самоврядування у сфері поводження з
відходами забезпечують виконання
вимог законодавства про відходи,
організацію збирання і видалення
побутових відходів, у тому числі
відходів дрібних виробників, створення
полігонів для їх захоронення, а також
організацію роздільного збирання
корисних компонентів цих відходів,
затвердження місцевих і регіональних
програм поводження з відходами та
контроль за їх виконанням, вирішення
питань щодо розміщення на своїй
території об'єктів поводження з
відходами.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України
"Про відходи" на кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення відходів і
відомості про методи контролю та
безпечної експлуатації цих місць чи
об'єктів.

Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування, з
урахуванням вимог земельного,
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно встановлених лімітів та
умови їх зберігання.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст.2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004
(далі - Закон №1952), державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зокрема, відповідно до ч.12 ст.15 Закону
№1952, датою і часом державної
реєстрації прав та їх обтяжень
вважається дата і час реєстрації
відповідної заяви.

Як вбачається з листа Моквинської
сільської ради від 11.01.2014 року №10, при
формуванні сільського бюджету на 2014
рік буде передбачено кошти на
виготовлення права власності на
земельну ділянку під сміттєзвалищем.

Таким чином, позовна вимога про
визнання протиправною бездіяльності
Моквинської сільської ради щодо не
оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку під
місцем видалення відходів не підлягає
до задоволення.

На даний час доказів виготовлення
проекту землеустрою та реєстрації
права власності на земельну ділянку за
Моквинською сільською радою суду не
надано, а відтак, на переконання суду,
позовна вимога щодо зобов'язання
відповідача виготовити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування місць видалення
відходів, затвердити даний проект та
зареєструвати право власності у
визначеному законом порядку
ґрунтується на зазначених вище вимогах
чинного законодавства та підлягає до
задоволення.

Щодо вимоги про проведення моніторингу
місця видалення відходів, суд зазначає
наступне. Як вбачається з листа
Моквинської сільської ради від 20.06.2013
року №255 моніторинг землі, що
знаходиться під сміттєзвалищем не
проведено, проте надіслано лист до
Березнівськго відділення
Костопільського міжрайонного відділу
лабораторних досліджень з клопотанням
провести дослідження земель. Відтак,
зазначена позовна вимога не підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовні вимоги
слід задовольнити частково, а саме:
зобов'язати відповідача виготовити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування місць видалення
відходів, затвердити даний проект та
зареєструвати право власності у
визначеному законом порядку. У
задоволенні решти позовних вимог суд
відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС
України, на користь позивача не
присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Моквинську сільську раду
Березнівського району Рівненської
області виготовити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування місць
видалення відходів, затвердити даний
проект землеустрою та зареєструвати
право власності у визначеному законом
порядку.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор
У.М.