Справа № 872/4636/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2013 р.справа №
419/8878/12(2а-419/267/12) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська та ОСОБА_1 на
постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.12.2012 року по справі №419/8878/12 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська в якому просила
визнати протиправними дії та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплату призначеної
ОСОБА_1 пенсії з урахуванням надбавки
за вислугу років в розмірі 30%,
матеріальної допомоги з 22.05.2012 року

В обґрунтуванні заявлених вимог
позивач посилався на те, що їй
призначена пенсія без урахування
надбавки за вислугу років,
матеріальної допомоги, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування і яка увійшла в довідку про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.11.2012 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням
надбавки за вислугу років в розмірі 30%
посадового окладу з урахуванням
доплати за спеціальне звання з 22.05.2012
року. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська та ОСОБА_1
звернулись до суду з апеляційними
скаргами, в яких, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 04.02.2009
року перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська та отримує пенсію
державного службовця, призначену
згідно Закону України «Про державну
службу».

При цьому, при призначенні розміру
пенсії ПФУ не враховано матеріальну
допомогу, яку отримував позивач за час
роботи.

31.10.2012 року позивач звернулась до
Пенсійного фонду з заявою про
поновлення права на більший розмір
пенсії і просила здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням у складі
заробітку матеріальної допомоги на
оздоровлення, з якої справлялись
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Просила
приєднати до пенсійної справи довідки
про заробітну плату від 16.02.2009 року
№5401/10-08-08-37 та від 24.10.2012 року №26151/10/05/037
на підставі яких перерахувати пенсію.

Відповідач, рішенням Комісії з питань
призначення та перерахунку пенсії №33
від 31.10.2012 року відмовив у здійсненні
такого перерахунку, мотивуючи тим, що
матеріальна допомога не входить до
складу заробітної плати державного
службовця, тому зазначені виплати не
враховуються для обчислення пенсії.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
з даним адміністративним позовом.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції вірний висновок про
задоволення вимог в частині
зарахування до складу заробітної плати
при перерахунку пенсії винагороди за
вислугу років в розмірі 30% з наступних
підстав.

З лютого 2009 року позивачу призначено
пенсію державного службовця на
підставі Закону України «Про державну
службу». При цьому при обчисленні
розміру пенсії їй було враховано
відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» надбавку за
вислугу років у розмірі 25% посадового
окладу замість 30% надбавки за вислугу
років, а також відповідачем не
враховані суми матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб.

Частиною 5 статті 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцями щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплат за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України. Проте,
вказаний закон визначає саме умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 25% до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне) звання та
матеріальну допомогу, джерелом виплати
якої є також фонд оплати праці
(постанова Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268), то зазначені
виплати після сплати з них страхових
внесків повинні бути враховані і при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Умови і порядок виплати щомісячної
надбавки за вислугу років для
службових осіб податкової служби
затверджений постановою КМУ від 12.09.1997
року №1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання".
Даною постановою затверджені розміри
винагороди за вислугу років та
визначений стаж роботи, що дає право на
отримання винагороди за вислугу років.

До стажу роботи цієї категорії
державних службовців, що дає право на
одержання винагороди за вислугу років,
включається час роботи в органах
державної податкової служби, на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим постановою КМУ
від 03.05.1994 року №283 «Про порядок
обчислення стажу державної служби».

Відповідно до п.2 "Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 1013 від 12.09.1997 року,
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби у таких
розмірах від стажу роботи: від 1 до 2
років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10
років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20
років - 30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і
більше років - 40.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
визначено орган, який встановлює стаж
та процедуру його визначення. 3окрема,
вказаним порядком передбачено, що стаж
роботи для виплати винагороди за
вислугу років визначається комісією
органу державної податкової служби з
питань встановлення стажу, необхідного
для нарахування винагороди за вислугу
років. Рішення комісії про
встановлення стажу робот або зміну
його розміру оформляється протоколом і
передається керівникові відповідного
органу державної податкової служби для
видання наказу про виплату винагороди
за вислугу років.

Згідно копії витягу з довідки про стаж
роботи для виплати винагороди за
вислугу років працівників СДПІ по
роботі з ВПП у м. Дніпропетровську
вислуга років позивача становить 15
років 1 місяць 5 днів, розмір винагороди
за вислугу років - 30%.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності дій
відповідача з самостійного визначення
розміру щомісячної винагороди за
вислугу років в залежності тільки від
стажу державної служби, що є порушенням
вимог частини 7 статті 33 Закону України
"Про державну службу".

Стосовно вимог щодо включення до
складу заробітної плати сум
матеріальних допомоги при нарахування
та перерахунку пенсії, колегія суддів
вважає помилковим висновок суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
даної частини позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які враховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що
об'єктом обчислення розміру пенсії при
призначенні пенсії для відповідача є
сума заробітної плати, з якої
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
надається щорічна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога та індексація, на яку
нараховувались страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування (після набрання чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»)
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідачем протиправно
відмовлено в зарахуванні до складу
заробітної плати при перерахунку
пенсії сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань до щорічної
основної відпустки

Суд першої інстанції неповно з'ясував
всі обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення справи,
внаслідок чого, керуючись положеннями
ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України
Красногвардійського району
м.Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.12.2012 року по справі №419/8878/12 -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо вилучення зі
складу середньомісячної заробітної
плати при призначенні та перерахунках
пенсії ОСОБА_1 30% винагороди за вислугу
років, надбавки за спеціальне звання та
сум інших виплат, а саме: матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
22.05.2012 року з урахуванням повної суми
винагороди за вислугу років у розмірі 30
відсотків від посадового окладу,
надбавки за спеціальне звання та сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та не
підлягає оскарженню.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай