Справа № 818/988/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р. 15:10
Справа №818/988/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Аторіної В.С.,

представника позивача - Роєнко О.С.,

представника третьої особи - Ткаченко
І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області,
третя особа - Публічне акціонерне
товариство акціонерний комерційний
банк "Індустріалбанк" в особі
регіонального відділення АКБ
"Індустріалбанк" про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі - позивач)
звернулось до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області (далі - відповідач) про
скасування постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Сумській області Юськової В.В. про
арешт коштів у межах стягнення 17 372 303, 28
грн., що належать ПАТ «Сумихімпром» та
містяться на рахунках: №
24 в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627; №
0059 в АТ "Родовід Банк", МФО 321712; №
0001 в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО
300346, від 08.04.2014 у зведеному виконавчому
провадженні № 36341588.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 07.05.2014
Публічне акціонерне товариство
акціонерний комерційний банк
"Індустріалбанк" в особі регіонального
відділення АКБ "Індустріалбанк" було
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ухвалою Господарського суду Сумської
області від 24.10.2011 порушено провадження
у справі про банкрутство ПАТ
"Сумихімпром", ухвалою Господарського
суду Сумської області від 30.10.2012 по
справі № 5021/2509/2011 введено процедуру
санації ПАТ "Сумихімпром".

08.04.2014 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Юськовою В.В. прийнято
постанову про арешт коштів боржника,
якою накладено арешт на кошти ПАТ
"Сумихімпром у межах суми звернення
стягнення 17 372 303, 28 грн. у зведеному
виконавчому провадженні № 36341588.

Позивач вважає вищевказану постанову
державного виконавця такою, що
підлягає скасуванню, враховуючи
наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
арешт на майно боржника та інші
обмеження дій боржника щодо
розпорядження його майном можуть бути
накладені лише в межах процедури
санації, у разі, якщо вони не
перешкоджають виконанню плану санації
та не суперечать інтересам конкурсних
кредиторів.

На переконання позивача, після
введення процедури санації тільки
господарський суд, в межах провадження
у справі про банкрутство, може ввести
обмеження щодо розпорядження майном
боржника. Інші органи, у тому числі і
державної виконавчої служби, не мають
права накладати арешт на майно чи
грошові кошти боржника, щодо якого
господарським судом введено процедуру
санації.

Крім того, позивач зазначає, що 24.03.2014
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Сумській області Комишан А.О. вже було
прийнято постанову про накладення
арешту на кошти, що належать ПАТ
"Сумихімпром", та містяться на рахунках
ПАТ "Сумихімпром", що відкриті в
банківських установах, у межах суми
стягнення 17 340 075, 05 грн. у
зведеному виконавчому провадженні №
36341588. Таким чином, рахунки ПАТ
"Сумихімпром" № 24 в АТ "Сбербанк
Росії", МФО 320627; № 0059 в
АТ "Родовід Банк", МФО 321712; № 0001 в
ПАТ "Альфа-банк" у м. Києві, МФО 300346, є
арештованими повторно в межах одного ж
і того ж зведеного виконавчого
провадження.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

13.05.2014 подав до суду письмовий відзив на
позовну заяву, в якому зазначив, що
постанови про накладення арешту на
кошти позивача банківськими
установами, а саме: АТ «Родовід-Банк»,
ПАТ «Альфа-банк» та АТ «Сбербанк Росії»
не прийняті до виконання, а отже, вони
на даний час не діють, тобто арешт на
коштах ПАТ «Сумихімпром» по даних
банках відсутній. На думку відповідача,
підстави для скасування недіючих
постанов про накладення арешту на
кошти боржника відсутні.

Представник третьої особи у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив суд відмовити у
задоволенні позову.

У письмовому відзиві на позовну заяву
представник третьої особи зазначив, що
накази Господарського суду Сумської
області, на виконання яких державним
виконавцем була винесена оскаржувана
постанова про арешт коштів боржника
від 08.04.2014, стосуються стягнення з ПАТ
«Сумихімпром» на користь АКБ
«Індустріалбанк» поточної
заборгованості, на яку дія мораторію не
розповсюджується, тому ці накази
підлягають примусовому виконанню у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом та Законом
України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що оскаржувана
постанова державного виконавця від
08.04.2014 про арешт коштів боржника
винесена на виконання конкретних
наказів господарського суду Сумської
області, третя особа вважає, що даний
позов не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, в
зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства
України, просить закрити провадження у
справі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 24.10.2011 по справі
№ 5021/2509/2011 порушено провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Сумихімпром" (а.с. 7).

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 30.10.2012 по справі
№ 5021/2509/2011 введено процедуру
санації ПАТ "Сумихімпром" (а.с. 8-11).

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 08.04.2014 по справі
№ 5021/2509/2011 продовжено строк
процедури санації ПАТ "Сумихімпром" на
6 місяців (а.с. 42-74).

08.04.2014 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Юськовою В.В. прийнято
постанову про арешт коштів боржника,
якою накладено арешт на кошти ПАТ
"Сумихімпром, що належать ПАТ
«Сумихімпром» та містяться на
рахунках: № 24 в АТ
"Сбербанк Росії", МФО 320627; № 0059 в АТ
"Родовід Банк", МФО 321712; № 0001 в ПАТ
"Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346, у межах
суми звернення стягнення 17 372 303, 28 грн. у
зведеному виконавчому провадженні
№ 36341588 (а.с.12).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
склалися між сторонами, суд виходить з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV
(далі - Закон України № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №
606-XIV, державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 8 вищеназваного
Закону, сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України № 606-XIV, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України №
606-XIV, державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження,
зокрема, має право накладати арешт на
кошти та інші цінності боржника,
зокрема на кошти, які перебувають на
рахунках і вкладах у банках, інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах, а також опечатувати
каси, приміщення і місця зберігання
грошей.

У відповідності до положень чч. 1-3 ст. 57
Закону України № 606-XIV, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України №
606-XIV на кошти та інші цінності боржника,
що знаходяться на рахунках, вкладах та
на зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

В свою чергу, у відповідності до вимог
частин першої та другої статті 2 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" встановлено,
що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України. Цей Закон має пріоритет перед
іншими законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Питання, пов'язані з арештом майна
боржника, відносно якого порушено
справу про банкрутство регулюються,
зокрема, положеннями ч. 15 ст. 16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", де, серед
іншого визначено, що з моменту
порушення провадження у справі про
банкрутство арешт майна боржника чи
інші обмеження боржника щодо
розпорядження належним йому майном
можуть бути застосовані виключно
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що ані положенням Закону
України "Про виконавче провадження",
ані Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", не
передбачено повноважень державного
виконавця щодо накладення арешту на
майно боржника, що перебуває у процесі
банкрутства, зокрема у процедурі
санації, незалежно від того
розповсюджується дія мораторію на
певні вимоги чи ні.

Посилання представників відповідача
та третьої особи на ст. 33 Закону України
«Про виконавче провадження» за змістом
якої зазначено, що у разі якщо в органі
державної виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, суд вважає
необґрунтованими, оскільки вказана
норма є загальною, яка визначає
процедуру проведення виконавчих дій.
Між тим, Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом " є спеціальною
нормою, а тому, виходячи з приписів ст. 1
Закону України «Про виконавче
провадження», повинна враховуватися
державним виконавцем при проведенні
виконавчих дій.

Крім того, судом встановлено, що 24.03.2014
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Сумській області А.О. Комишан було
винесено постанову про накладення
арешту на кошти у межах 17 340 075,05 грн. по
зведеному виконавчому провадженні №
36341588 що належать ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та
містяться на рахунках ПАТ
«СУМИХІМПРОМ», що відкриті в
банківських установах, в тому числі в
АТ «РОДОВІД БАНК», МФО 321712; ПАТ «Альфа -
БАНК» у м. Києві, МФО 300346; АТ «СБЕРБАНК
РОСІЇ», МФО 320627 (а.с. 12).

Таким чином, рахунки ПАТ «СУМИХІМПРОМ»
24 в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627;
0059 в АТ "РОДОВІД БАНК", МФО 321712;
0001 в ПАТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, МФО
300346 є арештованими повторно в межах
одного і того ж зведеного виконавчого
провадження, що суперечить
повноваженням державного виконавця.

Суд не приймає твердження третьої
особи про те, що дана справа не підлягає
рогляду в порядку адміністративного
судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" № 606-ХІV
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором. При цьому,
прийняття органами ДВС України, її
посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень
господарських судів підпадає
відповідно до ст. 121-2 ГПК під ознаки дій
цих органів та осіб, тому відповідні
рішення підлягають оскарженню до
господарських судів. До юрисдикції
адміністративних судів належать
справи про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання таких
виконавчих документів за позовами
учасників виконавчого провадження
(крім сторін та їхніх представників) чи
осіб, які залучаються до проведення
виконавчих дій.

Абзацом 3 пункту 3 постанови Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 3 "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" передбачено, що судам необхідно
враховувати, що всі справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної виконавчої служби, прийнятих
(вчинених, допущених) з метою виконання
зведеного виконавчого провадження, у
якому об'єднано виконавчі провадження
щодо виконання рішень судів різних
юрисдикцій та/чи рішень інших органів
(посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів,
навіть у разі, коли у зведеному
виконавчому провадженні відсутнє
виконавче провадження з примусового
виконання рішення адміністративного
суду.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, у зведеному виконавчому
провадженні № 36341588 об'єднано
виконавчі провадження щодо виконання
наказів Господарського суду Сумської
області та постанов державного
виконавця про стягнення з боржника
виконавчого збору.

За таких обставин, суд зазначає, що дана
справа підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідач,
заперечуючи проти позову, в порушення
вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав
жодних належних і допустимих доказів
на підтвердження законності та
обґрунтованості винесеної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач приймаючи
постанову про накладення арешту на
кошти боржника діяв всупереч приписам
діючого законодавства, необґрунтовано,
тобто без урахування всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення, а
тому оспорювана постанова підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області,
третя особа - Публічне акціонерне
товариство акціонерний комерційний
банк "Індустріалбанк" в особі
регіонального відділення АКБ
"Індустріалбанк" про скасування
постанови - задовольнити.

Скасувати постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Юськової В.В. про
арешт коштів боржника від 08.04.2014 ЗВП
36341588.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" (40003, м. Суми,
вул. Харківська, п/в 12, ідентифікаційний
код 05766356) судовий збір у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та
підписаний 19.05.2014.