Справа № 1570/7659/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/800/39293/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013 року

у справі № 1570/7659/2012

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ОДРІ»
доДержавної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
провизнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «ОДРІ» (далі по
тексту - позивач, ТОВ фірма «ОДРІ»)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби (далі по
тексту - відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними дій.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
апеляційну скаргу ДПІ залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ
фірма «ОДРІ» посилаючись на те, що суди
першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права, просить
касаційну скаргу ДПІ залишити без
задоволення.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, відповідно до
вимог ст. 222 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
щодо наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ на підставі
постанови старшого слідчого СУ ДПС в
Одеській області від 24.04.2012 року
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ фірма «ОДРІ» з
питань взаємовідносин з ПП
«Агроресурс-Південь», ПП «Одеська
будівельна компанія», ТОВ «АК Алана»,
ПШКлин-Маркет», ПП «Юніком Плюс», ПП
«Віайпі груп», ПП «Агроеко», ПП
«Амітек», ПП «Бос-Хонорд», ПП «Діана Bin»,
ПП «Віта-торг-Плюс», ПП «Фарлі», ПП
«Юніксел», ПП «Оптімус-трейд», ПП
«Одеська технопромислова група», ПП
«Ростленд», ПП «Капітоліум», ПП
«Агро-Люксторг», ПП «Дана Маркет Юг», ПП
«Лакітрейд», ПП «Даймонд Сіті», ПП
«Сільвер Сіті», ПП «Сатера», ПП
«Інлоуд», ПП «Квантор Плюс», ПП
«Комбі-Транс», ПП «Вегет», ПП «Мира 2008»,
TOB «Укрвебконсалтинг», TOB
«Термомонтажтехнології», TOB «АРС
Компані», TOB «AK «АРС Нова», TOB «Агенство
незалежної експертизи «МТК», TOB
«Видавництво Інпол», TOB «Флорена Плюс»,
TOB «Кафі», TOB «Тетрабудсервіс», ПП
«ОСОБА_4», TOB «Дізель Плюс», TOB ТД «Кедр»,
TOB «Сільвертел», TOB ТД «Домінант», TOB
«Забудова світу», TOB «Укрмедпром», TOB
«Екстра-Білдінг», TOB «Колокол Україна»,
ПП «Стріт-Файл», TOB «Інвесттехнагляд»
за весь період діяльності, за
результатами якої складено акт від
21.11.2012 року №343/22-3/214-25414435.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п. 187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення задекларованих ПП TOB Фірма
«Одрі» сум податкового кредиту , в
результаті чого занижено ПДВ всього в
сумі - 814 707грн., пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток в сумі - 200
094 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено,
що позивачем порушено ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст.
207, ст. 215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу
України в частині недодержання в
момент вчинення правочину вимог, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п. 5 ст. 203 ЦК України) по правочинах, та
положень Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Податкового
кодексу України.

Суд першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, задовольняючи позовні
вимоги ТОВ фірма «ОДРІ» щодо визнання
протиправними дій, виходив з того, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Колегія суду вважає такі висновки
судів передчасними та такими, що
винесені з неповним з'ясуванням всіх
обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється в разі коли за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) передбачено, що
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється у разі
отримання постанови суду (ухвали суду)
про призначення перевірки або
постанови органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

Згідно п. 61.1, п. 61.2 ст. 61 ПК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) податковий
контроль - система заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль у частині
здійснення заходів, що вживаються
митними органами з метою перевірки
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати податків і зборів,
є складовою частиною митного контролю.
Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 17 КАС України
предметом розгляду по суті в порядку
адміністративного судочинства є не
будь-які рішення, дії або бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, а лише ті,
що породжують права та обов'язки
учасників спірних відносин.

В свою чергу, висновки, викладені в акті
податкової перевірки, не є предметом
оскарження в адміністративному суді,
оскільки не є обов'язковими ані для
платника податків, ані для керівника
контролюючого органу і є лише
відображенням фактичних дій
податкових інспекторів-ревізорів щодо
встановлених в ході перевірки
порушень.

Акт перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові податків
грошових зобов'язань. При цьому акт
складається посадовими особами
контролюючого органу і не містить
волевиявлення самого орану щодо
виявлених посадовими особами фактів.

Відповідно до викладеного, діяльність
із складання актів документальних
перевірок є службовою діяльністю
працівників контролюючого органу на
виконання своїх посадових обов'язків
із збирання доказової інформації щодо
дотримання платником податків
податкової дисципліни.

Тому, як власне акт перевірки, так і дії
посадових осіб контролюючого органу із
складання цього акту не створюють
жодних правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни чи припинення
будь-яких прав платника податків, крім
права на надання зауважень до акту
перевірки. Водночас, таке право виникає
на підставі пункту 86.7 статті 86
Податкового кодексу України в зв'язку
із самим фактом складення акту
безвідносно до його конкретного
змісту.

Таким чином, ані акт перевірки, ані дії
посадових осіб із включення до такого
акту певних висновків не породжують
правових наслідків для платника
податків, тобто не змінюють стану його
суб'єктивних прав та не створюють
жодних додаткових обов'язків для
платника податків.

Діяльність контролюючого органу із
оформлення результатів перевірки,
зокрема із складання акту перевірки та
формування його змісту не може
порушувати права та/або охоронювані
законом інтереси особи в
публічно-правових відносинах.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу про нікчемність окремих угод є
висновками тільки контролюючого
органу, зазначення яких в акті
перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.

Зазначена позиція міститься також в
постанові Верховного Суду України від
10.09.2013 року у справі № 21-237а13.

В той же час, судами попередніх
інстанцій при вирішенні даної справи
не було враховано вищевикладене, а
також, не встановлено в чому полягає
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів ТОВ фірма «ОДРІ».

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ фірма
«ОДРІ» була призначена на підставі
постанови старшого слідчого СУ ДПС в
Одеській області від 24.04.2012 року у
кримінальній справі.

Відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) у разі якщо грошове
зобов'язання враховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Отже, проведення перевірки,
призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, є обов'язком ДПІ.

Таким чином, колегія суду приходить до
висновку, що суди попередніх інстанцій
не дослідили та не розглянули належним
чином докази, що містяться в матеріалах
справи, не надали належну оцінку
обставинам справи, порушили та невірно
застосували норми матеріального права,
та, як наслідок, прийняли незаконні
рішення.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог ст. 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з ч. 2 ст. 220
КАС України не може досліджувати
докази, встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, колегія суду,
відповідно до вимог ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 - Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013 року -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов