Справа № 1601/2а-10285/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/66241/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кременчуці Полтавської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кременчуці Полтавської області на
ухвалу Автозаводського районного суду
міста Кременчука Полтавської області
від 13 серпня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а :

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Приймак О.В.
звернулася 30 липня 2013 року до суду із
поданням про зміну способу та порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці Полтавської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що у неї на
виконанні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 10 квітня 2012 року
Автозаводського районного суду міста
Кременчука Полтавської області, яким
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Кременчуці
Полтавської області провести
перерахунок та доплати ОСОБА_1 у
повному обсязі суми щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до абзацу 1 статті
51 та частини третьої статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В ході проведення виконавчих дій
боржником було проведено розрахунок
грошової допомоги на суму 1058,15 гривень,
проте зазначена сума ним не була
виплачена позивачу у зв'язку з
відсутністю відповідного фінансового
ресурсу бюджету.

У зв'язку з вищевикладеним просила
змінити спосіб та порядок виконання
постанови Автозаводського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 31 травня 2011 року шляхом
стягнення нарахованої суми допомоги.

Ухвалою Автозаводського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 13 серпня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2013 року, подання
державного виконавця було задоволене.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кременчуці Полтавської області,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
ухвалені ними судові рішення та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Приймак О.В.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця Автозаводський районний суд
міста Кременчука Полтавської області
виходив з того, що зміна способу і
порядку виконання рішення є доцільною
з точки зору захисту прав та
охоронюваних законом інтересів
заявника.

Харківський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
ухвалу суду першої інстанції,
погодився з позицією суду першої
інстанції та залишив його судове
рішення без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України такі
висновки суддів першої та апеляційної
інстанцій вважає помилковими, виходячи
при цьому з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Автозаводський районний суд міста
Кременчука Полтавської області своєю
постановою від 31 травня 2011 року
зобов'язав Управління Пенсійного фонду
України в місті Кременчуці Полтавської
області провести перерахунок та
доплати ОСОБА_1 у повному обсязі суми
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
абзацу 1 статті 51 та частини третьої
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Автозаводського районного суду міста
Кременчука Полтавської області від 31
травня 2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин слідує, що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Приймака О.В. фактично просила
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваної ухвали
Автозаводського районного суду міста
Кременчука Полтавської області
свідчить про те, що суд першої
інстанції, змінюючи спосіб виконання
постанови суду, фактично змінив її
суть, що належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Цього також не врахував Харківський
апеляційний адміністративний суд під
час перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Статтею 229 КАС України надано право
суду касаційної інстанції скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне судові рішення, ухвалені
цими судами, скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 231, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду
міста Кременчука Полтавської області
від 13 серпня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року у цій справі скасувати.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Приймак О.В. про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці Полтавської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська