Справа № 1423/4147/2011
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/4147/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі судової
колегії:

головуючого-судді -Кравець
О.О.судді -Домусчі С.Д.судді -Шеметенко
Л.П.розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва на
постанову Центрального районного суду
м.Миколаєва від 19 грудня 2012 року, по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату недоплачену
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва та
після уточнення позовних вимог просила
суд постановити рішення, яким визнати
протиправним недоплату та відмову
відповідача у нарахуванні та
виплати,як дитині війни, щомісячну
державну соціальну допомогу у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком за
період з 01 січня 2006 року до моменту
винесення рішення по справі .

Постановою Центрального районного
суду м.Миколаєва від 19 грудня 2012 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
здійснити нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 22 травня 2008 року по 22 липня
2011 року відповідно до Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та
постановити нове - про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та на нього
розповсюджується дія Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" від
19.11.2004 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей»
не зупинено.

Відповідно ст. 52 до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27.04.2010 року № 2154 - VІ розміри державних
соціальних гарантій на 2010 рік, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

Отже, нарахування та виплата у 2010 року
дітям війни підвищення до пенсії
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Однак, погодитися з датою початку
проведення перерахунку пенсії,
вказаною позивачем - неможливо,
оскільки шестимісячний строк для
звернення до суду слід застосовувати у
кожному випадку порушення права
позивачки, тобто відносно кожного
місяця, в якому порушувалось її право
на отримання підвищеної пенсії.

Позивач звернувся до суду з позовом 31
березня 2011 року, та враховуючи
положення ст. 99 КАС України, нею було
порушено строк для звернення до суду за
захистом порушених прав. Відповідно до
ст. 100 КАС України, пропущення строку
звернення до суду є підставою для
залишення адміністративного позову
без розгляду.

Стосовно визначення кінцевого
періоду часу, за який відповідачу слід
провести перерахунок пенсії позивача,
апеляційний суд вважає необхідним
зауважити на наступне.

Абзацом дев'ятим статті 1
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія є
періодичним платежем, виплата якої, за
загальним правилом, не обмежена у часі,
а підвищення до пенсії, яке є
додатковою виплатою особі, яка визнана
такою, що має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, тому суди не вправі обмежувати
виплату громадянам пенсії, а також
передбаченого чинним законодавством
підвищення до неї, встановлюючи для
цього певні граничні строки її
отримання, а тому судом першої
інстанції необґрунтовано зазначено
кінцевий термін перерахунку пенсії
позивача.

Доводи апеляційної скарги про
невизначеність законодавства з
питання, яким саме органом (Пенсійним
фондом або іншим органом), за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку здійснюється
призначення і виплата підвищення до
пенсії дітям війни, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення «Про
Пенсійний фонд України» і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку територіальні
управління. Відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсії
приймаються територіальними органами
Пенсійного фонду України за місцем
проживання пенсіонерів.

Беручи до уваги посилання відповідача
в апеляційній скарзі на те, що поняття
«мінімальна пенсія за віком», про яке
йдеться в ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застосовується виключно
для визначення пенсій, що
призначаються лише за цим Законом і не
стосується «дітей війни» відповідно до
ст. 6 Закону, колегія суддів зазначає, що
вони є безпідставними та
необґрунтованими. Положення ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого ч. 1 вказаної статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду -
скасувати.

Таким чином, апеляційний суд доходить
до висновку, що у зв'язку з порушенням
судом 1-ої інстанції норм матеріального
та процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення справи та
невідповідності висновків суду
обставинам справи є підстави для
скасування постанови суду та прийняття
нової постанови з залишенням позовних
вимог без розгляду .

Керуючись ч.10 ст. 183-3, ч.2 ст.11,ч.1 ст. 195,197,
п. 3 ч. 1 ст. 198, п.п. 3,4 ст. 202, ч.2 ст. 205,ст. 207,
ч. 6 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєві -
задовольнити частково, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 19 грудня 2012 року -
скасувати .

Позовні вимоги в частині зобов'язання
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитині війни за період з 22 травня 2008
по 30 вересня 2010 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
грудня 2012 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Судді