Справа № 2а-64/12/1470
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
Справа № 2а-64/12/1470

м. Миколаїв

10:10

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу

за позовом:Державної податкової
інспекції у Корабельному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Артема, 1-А, м. Миколаїв, 54052 до
відповідача:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про:стягнення
податкового боргу в сумі 553 861,81
грн.,Державна податкова інспекція
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (надалі - ДПІ або
позивач) звернулася до суду з позовом
про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) податкового боргу в сумі 553
861,81 грн. Заявою від 24.04.2014 (ар. с. 135-136)
позивач уточнив позовні вимоги (в
частині реквізитів податкових
повідомлень-рішень).

Представник позивача заявив
клопотання про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження (ар. с. 142).

Повістка суду від 02.04.2014, що була
направлена за адресою відповідача,
повернулась без вручення адресату (ар.
с. 116-118). Частиною 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі повернення
поштового відправлення з повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином. У разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів (частина 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України). Згідно з частиною
6 статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні.

Враховуючи це, справу було розглянуто у
письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

в с т а н о в и в:

26.02.2009 відповідач була зареєстрована
виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради за № 4056612.

04.03.2009 відповідач була взята на облік в
якості платника податків за № 8248, що
підтверджується довідкою від 05.03.2009 №
8248 (ар. с. 26).

Податковим повідомленням-рішенням від
07.06.2011 № (ар. с. 29) ДПІ збільшила
суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість на 220 756 грн.; податковим
повідомленням-рішенням від 07.06.2011 №
(ар. с. 30) ДПІ збільшила суму
грошового зобов'язання відповідача з
податку з доходів фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю
на 151 596,81 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від
22.08.2011 № (ар. с. 37) ДПІ збільшила
суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість на 119 015,25 грн.; податковим
повідомленням-рішенням від 26.08.2011 №
(ар. с. 40) ДПІ збільшила суму
грошового зобов'язання відповідача з
податку на додану вартість на 37 875 грн.;
податковим повідомленням-рішенням від
26.08.2011 № (ар. с. 43) ДПІ збільшила
суму грошового зобов'язання
відповідача з податку з доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю на 17 043,75
грн.

Податковим повідомленням-рішенням від
22.09.2011 № (ар. с. 49) ДПІ збільшила
суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість на 7 575 грн.

Постановою від 28.11.2011 у справі №
2а-7600/11/1470 (ар. с. 52-54), що була залишена
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 07.08.2013 (ар. с. 96-99), у задоволенні
позовних вимог ФОП ОСОБА_1 було
відмовлено.

Відповідно до пункту 57.3 статті 53
Податкового кодексу України, разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у пунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту
54.3 ст. 54 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Як вказано в пункті 56.18 статті 56
Податкового кодексу України, при
зверненні платника податків до суду
з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
грошове зобов'язання вважається
неузгодженим до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

В силу частин 3 і 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28.11.2011 у
справі № 2а-7600/11/1470 набрала законної
сили 07.08.2013.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про наявність податкового
боргу відповідача в сумі 553 861,81 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175
Податкового кодексу України, сума
узгодженого грошового зобов'язання,
але не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом.

Як вказано у пункті 95.2 статті 95
Податкового кодексу України, стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги. Відповідно до пункту 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги. Так,
позивачем була вручена відповідачу
податкова вимога № 331 від 17.05.2011 (ар. с.
144).

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини. Відповідно до пункту 95.3 статті
95 Податкового кодексу України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач своїм правом не
скористався, позов не заперечив,
доказів погашення заборгованості
станом на час розгляду справи не надав.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158 - 163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з рахунків у банку, що
обслуговують з фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(РНОКПП НОМЕР_7) податковий борг в сумі
553861,81 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна