Справа № 2а-3752/12/1470
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3752/12/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової
І.Г.,

при секретарі - Дубчак Ю.В.,

за участю: представника ФОП ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 07
листопада 2012 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Баштанської
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби в особі
Новобузького відділення Баштанської
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року ФОП ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Баштанської міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
(далі - Баштанська МДПІ) в особі
Новобузького відділення Баштанської
МДПІ про скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.07.2010 року №
/0, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) на суму 27621,00
грн., з яких 18414,00 грн. - за основним
платежем та 9207,00 грн. - за штрафними
санкціями.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що під час проведення
планової виїзної перевірки
перевіряючі безпідставно дійшли
висновку, що господарська операція
купівлі-продажу соняшника між
позивачем та ТОВ "Агро-Вікторія" носить
фіктивний характер, а відтак у платника
податків були всі підстави для
формування податкового кредиту з ПДВ
на підставі цієї податкової накладної.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
представником ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2
подана апеляційна скарга, в якій
зазначено, що вказана постанова
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому постанова
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 11 червня 2010 року по 24 червня
2010 року ДПІ в Новобузькому районні
Миколаївської області проведено
документальну планову виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01
серпня 2008 року по 31 березня 2010 року.

За результатом перевірки складено акт
від 05.07.2010 року №5/1702/НОМЕР_1, за
висновками якого, встановлено
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" в частині
безпідставного включення до складу
податкового кредиту в декларації з ПДВ
за квітень 2009 року суму ПДВ в розмірі
18414,00 грн., у зв'язку з відображенням у
складі податкового кредиту сум ПДВ по
податкової накладної від 16.10.2008 року №
16/1 на загальну суму 110486 грн., в т.ч. ПДВ
18414 грн., одержаних від ТОВ
"Агро-Вікторія".

Контролюючим органом встановлено, що
податкова накладна підписана ОСОБА_3,
яка згідно наданого пояснення не має
ніякого відношення до ТОВ
"Агро-Вікторія", ніяких документів
податкової звітності не складала та не
підписувала. Зазначене свідчить, що
виписана ТОВ "Агро-Вікторія" на ФОП
ОСОБА_1 податкова накладна не є звітним
податковим документом. Станом на
жовтень 2008 року, коли була здійснена
господарська операція, директором
Товариства був ОСОБА_4

На підставі складеного акту від 05.07.2010
року №5/1702/НОМЕР_1 Новобузькою МДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.07.2010 року
№/0, яким ФОП ОСОБА_1 визначено
суму податкового зобов'язання з ПДВ на
суму 27621,00 грн., що є предметом
оскарження у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з наступних
підстав.

Згідно з підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 статті
7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР
"Про податок на додану вартість" (у
редакції на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 168/97-ВР)
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР передбачено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку,
передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону № 168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Також, пунктом 5 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України 21.12.2010 № 969
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Порядок № 969)
визначено, що податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж вказаною у
пункті 2 даного Порядку.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 969
податкову накладну складає особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі і якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.

Відповідно до доданого до
адміністративного позову договору
купівлі - продажу від 16.10.2008р.
укладеного між ПП ОСОБА_1 та ТОВ "Агро -
Вікторія" в особі директора ОСОБА_4
сторони домовились, що ПП ОСОБА_1 купує
у Товариства 88,389 т соняшника загальною
вартістю разом з ПДВ - 110486,25 грн.

На виконання зазначеного договору
подано податкову накладну, яка від
імені продавця підписана ОСОБА_3, яка
особисто пояснювала, що жодних
документів нікому не надавала і не
підписувала, в органах державної
реєстрації не реєструвалась і
відношення до ТОВ "Агро - Вікторія" не
має.

Судом також встановлено, що податкова
накладна складена з порушенням
встановленого порядку її складання, а
саме - на час виписки податкової
накладної місце знаходження ТОВ "Агро -
Вікторія" була адреса: АДРЕСА_1 про що
державним реєстратором виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
були внесені відомості до Єдиного
державного реєстру 26.06.2008 р. Номер
свідоцтва платника ПДВ був станом на
16.10.2008р. також іншим - 100126759. Також, не
вказано обов'язковий реквізит - форма
розрахунків.

З огляду на встановлене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що виникнення у позивача права на
податковий кредит за наявності
виписаної продавцем податкової
накладної, оскільки недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, в тому
числі не дає права ФОП ОСОБА_1 на
формування податкового кредиту.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
(далі - Закон № 996-XIV) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведенні облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиниці виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність їх оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Враховуючи те, що податкові накладні
від імені ТОВ "Агро-Вікторія" виписані
на адресу позивача з порушенням вимог
пункту 16 Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України 21.12.2010 № 969 та ст. 9 Закону № 996-XIV,
оскільки в них вказано прізвище ОСОБА_3,
яка не мала відношення до зазначеного
Товариства, тому висновок суду першої
інстанції про правомірність
податкового повідомлення-рішення
відповідає правильному застосуванню
норм матеріального і процесуального
права.

Крім того, колегія суддів вважає
необхідним звернути увагу на наступне.

Статтями 99 та 100 КАС України
встановлено, що загальний строк
звернення до адміністративного суду
становить шість місяців з моменту коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав. За
відсутністю поважних поважності
пропуску строку звернення до суду
такий позов підлягає залишенню без
розгляду.

Позивач оскаржує податкове
повідомлення-рішення від 06.07.2010 року №
/0, при цьому адміністративний
позов подано до суду у липні 2012 року - за
межами шестимісячного строку. В
матеріалах справи відсутні будь-які
докази що свідчать про поважність
строку звернення до адміністративного
суду.

Зазначене є безумовною умовою для
залишення позову без розгляду, однак
оскільки судом першої інстанції
прийнято правильне, обгрунтоване
рішення - відмова в задоволенні позову,
то з урахуванням дотримання принципу
доступності до правосуддя, а саме
положень ст.55 Конституції України та
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, колегія суддів
вважає можливим залишити рішення суду
першої інстанції без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити

без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 19 травня 2014 року.

Головуючий:

Судді: