Справа № 813/9189/13-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа №
876/778/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника відповідача
Хробак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 19
грудня 2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області до державного підприємства
«Львіввугілля» про стягнення
заборгованості,

встановив :

Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області (далі - УПФ України в
Сокальському районі) звернулось до
суду з позовом до державного
підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП
«Львіввугілля), в якому просило
стягнути з відповідача на користь
позивача 729 429,53 гривень заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1, покликаючись на те, що
підприємством підлягають
відшкодуванню вказані витрати
Пенсійного фонду України відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та «Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України», оскільки
такі витрати покриваються
підприємствами, на яких був набутий
пільговий стаж.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено. Постанова мотивована тим,
що ДП «Шахта Бендюзька» є окремою
юридичною особою, створеною шляхом
виділення зі складу ДП «Львіввугілля»
відокремленого підрозділу шахта
«Бендюзька» відповідно до Наказу
Міністерства вугільної промисловості
України № 30 від 19.01.2006 року, а тому
обов'язок щодо сплати заборгованості,
яка виникла у зв'язку із несплатою ДП
«Шахта Бендюзька» витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, не
покладений на ДП «Львіввугілля».

Не погодившись із вказаною постановою,
УПФ України в Сокальському районі
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задоволити. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що витрати на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, покриваються
підприємствами, на яких було набуто
пільговий стаж. Оскільки довідки, які
підтверджують стаж роботи для
призначення пільгової пенсії, видані
ДП «Львіввугілля», а не ДП «Шахта
Бендюзька», тому, відповідно,
відшкодовувати витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в даному випадку
повинно ДП «Львіввугілля».

Під час апеляційного розгляду
представник відповідача заперечила
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП
«Львіввугілля» зареєстроване в
управлінні Пенсійного фонду України в
Сокальському районі як юридична особа
за № 25.01.03646.

Відповідно до Наказу Міністерства
вугільної промисловості України №30
від 19.01.2006 року створено ДП «Шахта
Бендюзька» шляхом виділення зі складу
ДП «Львіввугілля» відокремленого
підрозділу «Шахта Бендюзька» та
створення окремої юридичної особи.

Пунктом 6 зазначеного наказу
встановлено, що ДП «Шахта Бендюзька» є
правонаступником майнових прав та
обов'язків ДП «Львіввугілля»,
пов'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу «Шахта
Бендюзька».

Згідно абзацу 1 частини другої
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» застрахованим
особам, які працювали або працюють на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пільгових пенсій.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, повинні
вносити до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій, до
досягнення працівниками
загальновстановленого пенсійного
віку: чоловікам - 60 років, жінкам - 55
років, в таких розмірах: 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10 %
до 100 % розміру відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах за
списком № 2, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 16 січня
2003 року № 36, і за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, має
здійснюватися відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування фактичних
витрат по виплаті та доставці пенсій
визначений Інструкцією про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція №
21-1).

Пунктом 6.2 Інструкції № 21-1 встановлено,
що витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» були надіслані
на адресу ДП «Шахта Бендюзька», тобто
на підприємство, де працювали особи, що
отримали пільговий стаж.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про те, що оскільки ДП «Шахта
Бендюзька» є окремою юридичною особою,
то обов'язок щодо сплати
заборгованості, яка виникла у зв'язку
із несплатою ДП «Шахта Бендюзька»
витрат на виплату та доставку
пільговий пенсій не покладений на
відповідача.

Доводи апелянта про те, що саме ДП
«Львіввугілля» повинно відшкодовувати
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
оскільки ним видавалася довідка про
підтвердження стажу роботи для
призначення пільгової пенсії, є
недоведеними та надуманими і
спростовуються копією наказу №422 від
03.08.2006 року Міністерства вугільної
промисловості України «Про передачу
архівів шахт»( а.с.104 ), згідно якого з
метою зменшення соціальної напруги, що
виникла через труднощі в отриманні
архівних довідок колишніми
працівниками гірничих підприємств, що
ліквідуються, зобов'язано генерального
директора ДП «Львіввугілля» прийняти,
а директора ДП «Шахта «Бендюзька»
передати архівні документи ДП «Шахта
«Бендюзька».

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої ухвали не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі № 813/9189/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий суддя
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич