Справа № 824/3121/13-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/3121/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковтюк В.О.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області про
скасування рішень та визнання
незаконними дій , -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" звернулось до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області про скасування
рішення про скасування рішень та
визнання незаконними дій.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19.02.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
19.02.2014 року та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги.

13.05.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від відповідача надійшла заява із
запереченнями на апеляційну скаргу.

13.05.2014 року на адресу суду від
представника позивача надійшла заява з
клопотанням про відкладення розгляду
апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що вище зазначене клопотання
належним чином не обгрунтовано, суду не
надано доказів поважності причин
неявки в судове засідання.

З огляду на вище викладене суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для відкладення судового
засідання.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
11.10.2013 року народний депутат України
Бойко В.Б. звернувся до Генерального
прокурора України з проханням вчинити
заходи реагування задля припинення
порушення прав споживачів та здійснити
перевірку торгової мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" на факт
продажу контрафактної продукції та
товарів, які не сертифіковані
(заборонені для продажу) в Україні .

Листом від 21.10.2013 року Генеральною
прокуратурою України депутатське
звернення скеровано в межах
компетенції голові Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів .

Депутатське звернення та листи
Генеральної прокуратури України стали
підставою для доручення листом
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів від 05.11.2013 року
територіальним органам
Держспоживінспекції України здійснити
позапланові заходи з перевірки
продукції, яка реалізувалась у
торгівельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" на
дотримання вимог законодавства у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду та захисту прав споживачів.

06.11.2013 р. Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів надала
згоду № 03/7-10245-2013 на проведення
позапланової перевірки позивача
(м.Чернівці, вул.Калинівська, 13-а)
стосовно дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів в межах компетенції
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів та її
територіальних органів.

У зв'язку з вищенаведеним 13.11.2013 року
відповідач видав наказ №138 про
проведення позапланової перевірки
характеристик продукції, а саме:
дрібної та великої побутової техніки,
споживчої апаратури,
телекомунікаційної апаратури,
апаратури для оброблення інформації у
ТОВ "САВ-Дістрибьюшн", що здійснює
розповсюдження за адресою м. Чернівці,
вул. Калинівська, 13а та направлення від
13.11.13р. №138 на проведення позапланової
виїзної перевірки ТОВ
"САВ-Дістрибьюшн", що здійснює
розповсюдження за адресою м. Чернівці,
вул. Калинівська, 13а .

В період з 13.11.2013 року по 14.11.2013 року
відповідачем, на підставі наказу від
13.11.2013р. №138 "Про проведення
позапланової перевірки" та направлення
на проведення перевірки від 13.11.2013 року
№138 проведено позапланову перевірку
позивача, про що складено акт №000168 від
14.11.2013 року .

За результатами розгляду матеріалів
перевірки, 19.11.2013 року відповідач виніс
постанову №63 про застосування до
товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн"
штрафних санкцій в розмірі 25500,00 грн.

На підставі акту перевірки №000167 від
12.11.2013 року відповідач виніс проект
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 13.11.13р., яким
обмежено надання продукції на ринку
шляхом тимчасової заборони надання
продукції на ринку.

28 листопада 2013 року на підставі акту
перевірки №000167 від 12.11.2013 року
відповідач виніс рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№213, обмежено надання продукції на
ринку шляхом тимчасової заборони
надання продукції на ринку та №208 яким
обмежено надання продукції на ринку
шляхом приведення у відповідність до
встановлених вимог.

Відповідач 11 грудня 2013 року скасував
рішення від 28.11.13р. №208 та №213 в
результаті їх повного та
результативного виконання (долучені в
судовому засіданні).

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" № 877-V від 05.04.2007 року,
Закону України "Про захист прав
споживачів" прийшов до висновку про
безпідставність позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч.4 ст.19 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
органи державної влади і посадові
особи, уповноважені здійснювати
державний контроль і державний нагляд
за господарською діяльністю, їх статус
та загальні умови і порядок здійснення
контролю і нагляду визначаються
законами.

Згідно ст.1 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" №877-V
від 05.04.2007 р. (далі - Закон №877-V)
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Нормативно-правовим актом, який
регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів, є Закон України "Про
захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. №
1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

Частиною 1 ст.26 Закону №1023-XII визначено,
що спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого указом
Президента України від 13.04.2011 р. №465/2011
Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів є спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів. При цьому,
відповідно до п. 7 вказаного Положення,
а також п.1 Положення про інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №206 від 09.11.2011р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.11.2011р. за 1337/20075 (далі -
Положення №206), Держспоживінспекція
України здійснює свої повноваження
через територіальні інспекції.

Положенням №206 передбачено основні
завдання Держспоживінспекції України,
до яких віднесено здійснення
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд. При цьому, в
п.6.1 Положення №206 передбачено, що
інспекції Держспоживінспекції України
мають право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг.

Відповідно до положень ст.6 Закону №877-V
однією із підстав для здійснення
позапланових заходів зі здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності є звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.
Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Нормами ст.7 Закону №877-V визначено, що
для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. У
посвідченні (направленні) на
проведення заходу зазначаються:
найменування органу державного
нагляду (контролю), що здійснює захід;
найменування суб'єкта господарювання
та/або його відокремленого підрозділу
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи - підприємця, щодо
діяльності яких здійснюється захід;
місцезнаходження суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу, щодо
діяльності яких здійснюється захід;
номер і дата наказу, на виконання якого
здійснюється захід; перелік посадових
осіб, які беруть участь у здійсненні
заходу, із зазначенням їх посади,
прізвища, ім'я та по батькові; дата
початку та дата закінчення заходу; тип
заходу (плановий або позаплановий); вид
заходу (перевірка, ревізія, обстеження,
огляд, інспектування тощо); підстави
для здійснення заходу; предмет
здійснення заходу; інформація про
здійснення попереднього заходу (тип
заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише
протягом зазначеного в ньому строку
здійснення заходу. Перед початком
здійснення заходу посадові особи
органу державного нагляду (контролю)
зобов'язані пред'явити керівнику
суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення (направлення). Посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.
Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

Частинами 1 та 3 ст.4 Закону №877-V
передбачено, що державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом. Планові та позапланові заходи
здійснюються в робочий час суб'єкта
господарювання, встановлений
правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Відповідно до п.1.4 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2012 р. №310,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.05.2012 р. за
№743/21056 (далі - Порядок №310), перевірки
діяльності суб'єктів господарювання
проводяться з метою контролю стану
дотримання ними вимог законодавства
про захист прав споживачів щодо якості
та безпеки продукції, правил торгівлі
та послуг, надання споживачам
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію.
Органи з питань захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок.

Позапланові перевірки суб'єктів
господарювання проводяться посадовими
особами, зокрема, з підстави звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позапланова
перевірка у цьому разі здійснюється за
наявності згоди на проведення
позапланових заходів зі здійснення
державного контролю
Держспоживінспекції України.

Таким чином, підставою для проведення
позапланової перевірки позивача було
депутатське звернення народного
депутата України Бойка В.Б., скероване
Генеральною прокурором України для
розгляду до Держспоживінспекції
України та згода Держспоживінспекції
України від 06.11.2013р. №03/7-10241-2013 на
проведення позапланових заходів зі
здійснення державного контролю.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що
оскаржуваний наказ №138 від 13.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки,
прийнятий відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Законом №877-V та Порядком
№310.

Окрім цього, встановлено, що перед
початком перевірки позивачу було
пред'явлено направлення №138 від 13.11.2013
р., службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, надано копію
направлення на перевірку та
проінформовано про мету перевірки, про
що зазначено в акті перевірки від 14.11.2013
р. В подальшому, як зазначав
представник відповідача, у зв'язку з
виявленням порушень вимог Закону
України "Про захист прав споживачів"
допущених позивачем, відповідачем
складено акт.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, про
правомірність проведеної відповідачем
позапланової перевірки позивача та
складеного за результатами виявлених
порушень акту перевірки.

Аналізуючи висновки суду першої
інстанції стосовно вимоги позивача про
визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Чернівецькій області
від 19.11.2013 р. №63 та визнання незаконними
та скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№213 та №208 від 28.11.2013 року суд зазначає
наступне.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про
захист прав споживачів" від 12.05.1991 року
№1023-XII (далі - Закон №3161-IV) споживач має
право на те, щоб продукція за звичайних
умов її використання, зберігання і
транспортування була безпечною для
його життя, здоров'я, навколишнього
природного середовища, а також не
завдавала шкоди його майну.

Відповідно до ч.4 ст.14 цього ж Закону
продукція, на яку актами законодавства
або іншими нормативними документами
встановлено обов'язкові вимоги щодо
забезпечення безпеки для життя,
здоров'я споживачів, їх майна,
навколишнього природного середовища
і передбачено нанесення національного
знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки
відповідності. Виробник має право
маркувати продукцію національним
знаком відповідності за наявності
декларації про відповідність та/або
сертифіката відповідності, виданих
згідно із законодавством. Реалізація
продукції (у тому числі імпортних
товарів) без маркування національним
знаком відповідності та/або без
сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність
забороняється.

Відповідно до п.19 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785, національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
№1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Згідно п.24 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
року №785, кожна одиниця апаратури
повинна супроводжуватися інформацією
про найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній, -
найменування та адресу імпортера.

Відповідно до п.6 Технічного регламенту
максимально дозволеного споживання
електроенергії холодильними
приладами, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 03.09.2008
року №787, введення в обіг холодильних
приладів без нанесення національного
знака відповідності забороняється.

Згідно п.7 Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
року №1149, перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Відповідно до п.п.1, 3 Постанови Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності від 29.11.2001 року №1599,
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї. У
разі підтвердження відповідності
продукції призначеним органом з оцінки
відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Згідно п.30 Постанови Про затвердження
Технічного регламенту радіообладнання
і телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання від 24.06.2009
року №679, на пристроях, які
відповідають усім визначеним для них
вимогам, повинен бути нанесений
національний знак відповідності,
зазначений у пункті 7 цього Технічного
регламенту. За нанесення національного
знака відповідності відповідає
виробник або уповноважена ним особа -
резидент України чи постачальник.

У разі застосування процедури оцінки
відповідності відповідно до пунктів 25,
26 або 27 цього Технічного регламенту до
національного знака відповідності
додається номер призначеного органу
згідно з реєстром таких органів. Усі
інші позначки, що можуть бути нанесені
на пристрій, не повинні погіршувати
видимість та розбірливість
національного знака відповідності.

Національний знак відповідності
наноситься на пристрій та/або на
етикетку, тару, упаковку (у разі її
наявності), експлуатаційну та
товаросупровідну документацію тощо.
Пристрій не повинен мати жодних
позначок, які є подібними до
національного знака відповідності та
можуть ввести в оману щодо наявності
або відсутності національного знака
відповідності.

Статтею 1 Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції"
введення продукції в обіг - це перше
надання продукції на ринку України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд та
контроль нехарчової продукції" до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі:
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст.24 Закону України №2735-VI
передбачено, що якщо розповсюджувач
протягом узгодженого з органом
ринкового нагляду строку не надав йому
документи, що містять інформацію про
походження продукції, яка є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам, та її
подальший обіг (договори,
товарно-супровідна документація тощо),
такий розповсюджувач вважається
особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Частиною 1 ст.45 Закону України №2735-VI
передбачено, що виробник,
уповноважений представник, імпортер
або інша особа, яка відповідно до цього
Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, не несе
відповідальності, встановленої
статтею 44 цього Закону, якщо доведе,
зокрема, що вона не вводила відповідну
продукцію в обіг.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України
"Про державний ринковий нагляд та
контроль нехарчової продукції"
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті, зокрема, за результатами
проведених органами ринкового нагляду
перевірок характеристик продукції.

Одним із обмежувальних (корегувальних)
заходів є згідно ст.30 Закону України
№2735-VI обмеження надання продукції на
ринку, яке здійснюються шляхом,
зокрема, приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами (згідно з частинами першою і
третьою статті 29 цього Закону).

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України
№2735-VI у разі якщо органом ринкового
нагляду встановлено, зокрема, що
неналежно застосовано Національний
знак відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію
або органу ринкового нагляду не надано
чи надано технічну документацію на
відповідну продукцію не в обсязі,
передбаченому технічним регламентом,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

Згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст.30 Закону України
№2735-VI обмеження надання продукції на
ринку, визначені у пункті 1 частини
першої цієї статті, застосовуються
органами ринкового нагляду у випадках,
передбачених цим Законом, якщо існує
можливість приведення такої продукції
у відповідність із встановленими
вимогами. Зазначені обмеження можуть
застосовуватися до продукції, що
надається на ринку, у тому числі тієї,
що зберігається на складах виробників
(імпортерів), та/або продукції, що
перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами
здійснюється за місцем проживання
(місцезнаходженням) споживачів
(користувачів) або за
місцезнаходженням розповсюджувачів,
виробників (імпортерів) чи підприємств,
що здійснюють технічне обслуговування
та ремонт продукції, а також в інших
місцях, у яких можливо здійснити таке
приведення. Суб'єкти господарювання в
ланцюгу постачання відповідної
продукції зобов'язані співпрацювати
між собою з метою приведення продукції
у відповідність із встановленими
вимогами.

Відповідно до ст.33 Закону України №2735-VI
до прийняття рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
орган ринкового нагляду надає
(надсилає) суб'єкту господарювання,
щодо якого передбачається прийняти
рішення, проект відповідного рішення з
пропозицією надати в письмовій формі
свої пояснення, заперечення до проекту
рішення, інформацію про вжиття ним
заходів, спрямованих на запобігання
або уникнення ризиків суспільним
інтересам, усунення невідповідності
продукції, що є предметом проекту
рішення, встановленим вимогам.

Суб'єкт господарювання, якого
стосується проект рішення, має право
надати (надіслати) органу ринкового
нагляду свої пояснення, заперечення
та/або інформацію до проекту такого
рішення протягом десяти робочих днів з
дня одержання проекту. Цей строк може
бути продовжено органом ринкового
нагляду за обґрунтованим клопотанням
відповідного суб'єкта господарювання.

До своїх пояснень, заперечень та/або
інформації суб'єкт господарювання може
додавати документи чи їх копії, що
обґрунтовують його позицію та
підтверджують наведені ним дані.

Пояснення, заперечення та інформація
до проекту рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
надані (надіслані) суб'єктом
господарювання, підлягають
обов'язковому розгляду органом
ринкового нагляду та зберігаються в
органі ринкового нагляду.

Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
змінені чи скасовані відповідними
органами ринкового нагляду за
результатами аналізу повідомлень
суб'єктів господарювання про виконання
ними рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів та/або за
результатами перевірок стану
виконання суб'єктами господарювання
цих рішень, проведених відповідно до
статті 34 цього Закону. Зазначені
рішення також можуть бути змінені за
результатами розгляду органами
ринкового нагляду клопотань, пояснень,
заперечень та інформації, наданих
суб'єктами господарювання відповідно
до частин десятої і п'ятнадцятої цієї
статті.

Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, внесення змін
до таких рішень чи їх скасування
приймаються керівниками органів
ринкового нагляду або їх заступниками
відповідно до їх повноважень,
визначених законами України.

Як вбачається із постанови відповідача
№63 від 19.11.2013 року, штраф в розмірі 25500,00
грн. на позивача було накладено на
підставі зафіксованих в акті перевірки
№000168 від 14.11.2013 року порушень у вигляді
введення в обіг великої та дрібної
побутової техніки, телекомунікаційної
апаратури, апаратури для оброблення
інформації, що не відповідає
встановленим вимогам, у тому числі
відсутній та неналежно застосований
Національний знак відповідності, що не
відповідає вимогам п.п.19,24 постанови
КМУ від 29.07.2009року №785 "ТР з
електромагнітної сумісності
обладнання", п.6 постанови КМУ від 03.09.2008
року №787 "Про затвердження ТР
максимально дозволеного споживання
електроенергії холодильними
приладами", п.7 постанови КМУ від
29.10.2009року №1149 "Про затвердження ТР
безпеки низьковольтного електричного
обладнання", п.п.1,3 постанови КМУ від
29.11.2001року №1599 "Про затвердження опису
та правил застосування національного
знака відповідності" та п.30 постанови
КМУ від 24.06.2009 року №679 "Про
затвердження Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання",
що тягне відповідальність, передбачену
п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

З цих же підстав відповідачем було
прийнято правомірне рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№208 від 28.11.2013 року, яким обмежено
надання продукції на ринку шляхом
приведення у відповідність до
встановлених вимог та №213 від 28.11.2013
року, яким обмежено надання продукції
на ринку шляхом тимчасової заборони
надання продукції на ринку.

При цьому, жодних доказів на
спростування вчинення позивачем
порушень вимог законодавства з питань
захисту прав споживачів, встановлених
відповідачем під час перевірки,
представником ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" до
суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області при
прийнятті постанови від 19.11.2013 р. №63,
якою на ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" накладено
штраф у розмірі 25500,00 грн. за порушення
вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" та рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів №208 та №213 від 28.11.2013року, діяла
обґрунтовано та правомірно, у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Окрім цього, як вірно зазначає суд
першої інстанції, на момент розгляду
справи рішення від 28.11.13р. №208 та № 213 в
результаті їх повного та
результативного виконання були
скасовані, про що 11 грудня 2013 року були
прийняті відповідні рішення .

Відтак, рішення №208 та №213 від 28
листопада 2013 року, не можуть бути
скасовані в черговий раз судом,
виходячи із обставин їх правомірності
та відсутності акту індивідуальної дії
як такого, що порушує права свободи та
інтереси позивача.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про правомірність дій
відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що відповідач діяв
на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність заявлених позивачем
вимог, які обгрунтовано залишені судом
першої інстанції без задоволення.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.