Справа № 2а-3706/11/1505
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3706/11/1505

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Донцов Д.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого
Кравець О.О.

суддів Домусчі С.Д.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгороді-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 листопада 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгороді-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва та просила визнати дії
відповідача неправомірними та
стягнути недоплачену щомісячну
соціальну допомогу за період з 28.04.2011
року по момент винесення рішення по
справі.

Постановою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 листопада 2011 року позовні вимоги
задоволено частково: зобов'язано
відповідача провести нарахування та
виплату позивачу підвищення до пенсії,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, апелянт в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції до висновку
про необхідність її часткового
задоволення.

Судом встановлено, що позивачка є
дитиною війни в розумінні ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», що не
заперечується відповідачем, а відтак
на неї повністю розповсюджуються всі
пільги та соціальні гарантії,
передбачені ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни», в тому числі й право на
підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком, як передбачено ст.. 6
зазначеного Закону.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530, які суперечать цьому Закону, та на
які посилається апелянт, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необгрунтованими твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача,
оскільки іншого розміру мінімальної
пенсії за віком чинним законодавством
не визначено.

Абзацом дев'ятим статті 1
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Судом першої інстанції
помилково не вказано початкової дати
розрахунку виплати як дитині війни
щомісячної соціальної допомоги, а саме
з 27.04.2011 року (півроку з дня подачі
адміністративного позову).

Апеляційний суд вважає, що судом
1-ої інстанції справа по-суті вирішена
правильно, але із порушенням норм
матеріального права , яке не призвело
до невірного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду .

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що є підстави для зміни
постанови суду 1-ої інстанції.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ч.1 ст. 195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч. 6 ст. 254 КАС
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Білгороді-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області - задовольнити
частково, а постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 листопада 2011 року - змінити.

Другий абзац резолютивної частини
постанови викласти в наступній
редакції « Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Білгород-
Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області щодо не нарахування і
невиплат ОСОБА_1 як дитині війни
щомісячної соціальної допомоги
виходячи із розміру 30% мінімальної
пенсії за віком з 27.04.2011-протиправними».

Третій абзац резолютивної частини
постанови викласти в наступній
редакції « Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Білгород-
Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 як дитині війни
щомісячної соціальної допомоги
виходячи із розміру 30% мінімальної
пенсії за віком з 27.04.2011 року із
врахуванням вже проведених виплат ».

В іншій частині постанову Білгород-
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 15 листопада 2011
року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: