Справа № 826/15369/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Грос
Грейн» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Грос
Грейн» до державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів
України у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Грос Грейн» (далі -
позивач, апелянт) подало апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову, якою
позов задовольнити повністю. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку апелянта з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток по
взаємовідносинах з ПП «Тісона» за
період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки було
складено акт №234/1-22-30-37165814 від 12.04.2012
року, в якому встановлено порушення
позивачем п. п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ним занижено податок
на додану вартість за весь період на
загальну суму 4 382 997 грн.

На підставі вказаного акту податковим
органом винесено
податкове-повідомлення рішення №
від 29 квітня 2013 року, яким
апелянту збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 6 574 495,5 грн., в
тому числі за основним платежем - 4 382 997
грн. та штрафні (фінансові) санкції - 2 191
498,5 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено можливість
правомірного формування податкових
вигод за спірними операціями та не
доведено підстав для формування
господарських операцій з контрагентом.

Колегія суддів підтримує дану позицію,
виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ
"Грос Грейн" (покупець) та ПП "Тісона"
(постачальник) укладено наступні
договори: від 18 листопада 2011 року №ГГ
31/235, від 29 листопада 2011 року №ГГ 42/235,
від 05 грудня 2011 року №ГГ 50/235, від 14
грудня 2011 року №ГГ 60/235, від 08 листопада
2011 року №ГГ 19/235, від 03 листопада 2011 року
№ГГ 14/235, від 09 листопада 2011 року №ГГ
22/235, від 15 листопада 2011 року №ГГ 28/235.
Відповідно до умов даних договорів
постачальник передає у власність
покупця, а покупець приймає та оплачує
олію соняшникову нерафіновану першого
ґатунку виробництва 2011 року.

Згідно видаткових накладних та
рахунків-фактур, датованих
листопадом-груднем 2011 року, ПП "Тісона"
поставило позивачу олію соняшникову.

В матеріалах справи також містяться
товарно-транспортні накладні на
переміщення олії соняшникової першого
ґатунку та договір транспортного
експедирування та митно-брокерського
обслуговування від 14 жовтня 2011 року,
укладений між ТОВ "Грос Грейн" (клієнт)
та ТОВ "Терминал-Укрпищесбытсырье"
(експедитор), в якості підтвердження
транспортування поставленої продукції
від ПП "Тісона" (постачальника) до ТОВ
"Грос Грейн" (покупця).

В ході перевірки податковим органом
було встановлено, що позивач порушив в
своїй діяльності п. 198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.
198, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п.187.1 ст. 187
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: 1) придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; 2) придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Наявність у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема виданих
постачальником/продавцем податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
недоведення реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

В матеріалах справи відсутні податкові
накладні по спірним господарським
операціям.

Жодних доказів на підтвердження
використання придбаних товарів в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності та
відповідних письмових пояснень
позивачем не надано, а тому немає
можливості встановити, яким чином в
господарській діяльності позивача
використано олію соняшникову.

Враховуючи те, що позивачем не надано
документів на підтвердження
використання в межах своєї
господарської діяльності придбаного у
ПП "Тісона" товару, суд першої інстнації
прийшов до правильного висновку, що
позивачем не доведено, що здійснені ним
господарські операції з вказаним
контрагентом носять реальний характер,
а придбаний товар використано в межах
господарської діяльності позивача чи
придбано з такою метою.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що надані
позивачем докази, а саме:
рахунки-фактури з
фінансово-господарських
взаємовідносин з контрагентом,
видаткові накладні, акти виконаних
робіт, є неналежними доказами, оскільки
не дають підстав для формування
валових витрат та для нарахування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність наданих послуг.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року № 742/11/13-11 зазначено, що з
метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємства або податкового кредиту з
податку на додану вартість належить
з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух
активів у процесі здійснення
господарської операції; установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
обґрунтованим та правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Грос
Грейн» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 листопада 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 16.05.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.