Справа № 2а-2370/2313/2012
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2370/2313/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Паламар
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2012
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізичної особа - підприємець ОСОБА_2
(далі-позивач) звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області
(далі-відповідач) про визнання
незаконною та скасування вимоги № Ф-367
від 10.04.2012 року про сплату боргу зі
сплати страхових внесків в сумі 2 031 грн.
36 коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, позивач
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 24.06.2008 року
виконавчим комітетом Канівської
міської ради Черкаської області та є
платником єдиного податку згідно
свідоцтва про сплату єдиного податку
серії НОМЕР_1.

Відповідно до наданого посвідчення
серії НОМЕР_2 позивач є громадянином,
який постійно проживає, або постійно
працює на території посиленого
радіологічного контролю (категорія 4).

Позивач з 12.08.2011 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області, як
пенсіонер за віком, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3.

На підставі ст. 25 Закону України № 2464
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області направлено вимогу
про сплату боргу від 10.04.2012 року № Ф-367,
згідно якої заборгованість позивача
становить 2 031 грн. 36 коп.

Проте, на думку позивача, такі дії
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області є протиправними,
оскільки відповідно до Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вона звільнена
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно частини 4 статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», позивач
звільнена від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки є
пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу у відповідності до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
була призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

При цьому, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі
по тексту - Закон № 2464-VI).

6 серпня 2011 року набрала чинності
частина 4 статті 4 Закону № 2464-VI,
відповідно до якої особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті
(тобто фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування), які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За таких обставин, посилання апелянта
на те, що до позивача не може бути
застосовано положення ч.4 ст.4 Закону №
2464-VI, є безпідставними, оскільки
вказана норма не пов'язує звільнення
від сплати єдиного внеску із
досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати
внеску всіх пенсіонерів за віком.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів того, що позивач у
відповідності до ст.12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» уклала з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскільки ч.4 ст.4
Закону № 2464-VI не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на підставі
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
позивач звільнена від обов'язкової
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.