Справа № 826/179/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/179/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 13 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури
України в особі заступника начальника
відділу профілактичної роботи
управління внутрішньої безпеки
Генеральної прокуратури України
Бондаренка І. про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 13
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Генеральної прокуратури України в
особі заступника начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньої безпеки Генеральної
прокуратури України Бондаренка І. про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. Свої вимоги апелянт
обгрунтовує тим, що відповідачем було
порушено положення Закону України «Про
звернення громадян» та Конституції
України, позбавивши можливості
ознайомитись з матеріалами оглядового
провадження, яке стосується позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення апелянта та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом прокурора Чернігівської
області від 03 лютого 2009 року №36-к
ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.8, п.5 ст.9
Дисциплінарного статуту прокуратури
України звільнено з посади старшого
помічника прокурора м.Чернігова за
вчинення проступку, який порочить
працівника прокуратури. Вищевказаний
наказ було прийнято на підставі
проведеної прокуратурою Чернігівської
області службового розслідування, за
результатами якого складено висновок,
затверджений 15 січня 2009 року
прокурором області.

Позивач, не погоджуючись з наказом
прокурора Чернігівської області від 03
лютого 2009 року №36-к, звернулась із
позовною заявою до суду, за результатом
розгляду якої, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 11
травня 2011 року скасовано постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2010 року та залишено в силі постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2009 року про відмову в задоволенні
позову про скасування наказу прокурора
Чернігівської області №36-к від 03
лютого 2009 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
поновлення на посаді.

Впродовж 2009-2010 років позивач подавала
звернення до відповідача щодо
скасування наказу прокурора
Чернігівської області про її
звільнення за вчинення проступку, який
порочить працівника прокуратури,
неповноту проведеної перевірки, які
були розглянуті Генеральною
прокуратурою України у встановлені
законом терміни та надано відповіді на
звернення, що підтверджується листами
від 04 березня 2009 року, 25 травня 2009 року,
05 жовтня 2009 року, 03 грудня 2009 року, 16
квітня 2010 року.

02 вересня 2013 року позивачем до
Генеральної прокуратури України
подано звернення про надання їй для
ознайомлення матеріалів перевірки
(наглядове провадження №11/1-32042) за її
зверненнями від 02 лютого 2009 року, 23
квітня 2009 року, вересня 2009 року, від 04
листопада 2009 року, 15 березня 2010 року.

Листом від 10 вересня 2013 року №15-31042-09 ва
вищезазначене звернення позивача
начальником відділу профілактичної
роботи управління внутрішньої безпеки
Колос Л.В. повідомлено, що відповідно до
п.4.15 Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень і особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генерального
прокурора України 21 червня 2011 року
№9гн, вона може ознайомитися з
матеріалами перевірок за попередніми
зверненнями в обсязі, що безпосередньо
зачіпають її права і свободи, у тій
мірі, в якій це не суперечить вимогам
дотримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб.
Запропоновано звернутися у робочий час
до громадської приймальні Генеральної
прокуратури України та повідомлено
адресу і контактні телефони.

23 жовтня 2013 позивач з'явилася до
Генеральної прокуратури України та
повідомила про своє бажання
ознайомитися з матеріалами,
заступником начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньої безпеки Головного
управління кадрового забезпечення та
внутрішньої безпеки Бондаренком І.І., у
приміщенні приймальні громадян надано
для ознайомлення позивачу наступні
матеріали:

1.На звернення ОСОБА_2 від 02 лютого 2009
року: оригінал звернення ОСОБА_2 від 02
лютого 2009 року, зареєстрованого
сектором вхідної кореспонденції
Генеральної прокуратури України 09
лютого 2009 року; запит в прокуратуру
області від 11 лютого 2009 року
№11/2-189вих-09; супровідний лист
прокуратури Чернігівської області від
11 лютого 2009 року №11/1/1-97вих; копія
відповіді автору звернення від 04
березня 2009 року №11/1-31042-09; копія
супровідного листа Генеральної
прокуратури України від 04 березня 2009
року №11/1-31042-09.

2.На звернення ОСОБА_2 від 23 квітня 2009
року з особистого прийому першого
заступника Генерального прокурора
України Винокурова С.М.: оригінал
звернення ОСОБА_2 від 23 квітня 2009 року;
копія листа-доручення начальнику
Головного управління підтримання
державного обвинувачення в судах від 27
квітня 2009 року; копія звіту від 10
листопада 2008 року про виконання
службових обов'язків старшого
помічника прокурора м.Чернігова ОСОБА_2
та усунення недоліків у роботі, за які
притягнута до відповідальності; копії
відповідей ОСОБА_2 прокурора
Чернігівської області від 28 квітня 2009
року №06/2-67-09; від 28 січня 2009 року
№04/2/1-19-09; від 11 березня 2009 року №11/1/1-19-09;
від 06 травня 2009 року №12/2-8вих-09; копія
адміністративного позову ОСОБА_2 до
прокурора Чернігівської області про
поновлення на посаді; заперечення на
позов прокуратури області в порядку
ст.51 КАС України; копія відповіді
автору звернення від 25 травня 2009 року
№11/1-31042-09 за підписом Винокурова С.М.

3.На звернення без зазначення дати, що
надійшло до Генеральної прокуратури
України 14 вересня 2009 року: оригінал
звернення ОСОБА_2 (без дати), що
зареєстровано сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 14 вересня 2009 року;
копія відповіді автору звернення від 05
жовтня 2009 року №11/1-31042-09 за підписом
Генерального прокурора України
Медведька О.І.

4.На звернення від 04 листопада 2009 року
(зареєстроване сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 11 листопада 2009
року): копія довідки відділу роботи з
кадрами прокуратури області від 23
листопада 2009 року; копія відповіді
Генеральної прокуратури України від 03
грудня 2009 року №11/1-31042-09.

5.На звернення від 15 березня 2010 року
(зареєстроване сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 22 березня 2010 року):
оригінал звернення ОСОБА_2 від 15
березня 2010 року; копія наказу прокурора
Чернігівської області від 29 березня 2010
року №87-к; копія довідки прокуратури
області від 29 березня 2010 року; копія
касаційної скарги прокуратури області
до Вищого адміністративного суду
України на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 березня 2010 року; копія відповіді
автору звернення від 16 квітня 2010 року
№11/1-31042-09.

Позивачу було відмовлено в
ознайомленні з іншими документами на
підставі п.4.15 Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень і
особистого прийому в органах
прокуратури України, а також положень
Закону України «Про інформацію» та
Закону України «Про захист
персональних даних».

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, дійшов висновку
щодо необґрунтованості позовних вимог
з огляду на те, що матеріали перевірок
були надані у повному обсязі та
відповідно до Закону України «Про
звернення громадян», з урахуванням
Закону України «Про захист
персональних даних».

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
звернення громадян» громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: особисто викласти аргументи
особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та
брати участь у перевірці поданої
скарги чи заяви; знайомитися з
матеріалами перевірки; подавати
додаткові матеріали або наполягати на
їх запиті органом, який розглядає заяву
чи скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги; користуватися
послугами адвоката або представника
трудового колективу, організації, яка
здійснює правозахисну функцію,
оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу
щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги; вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень.

Відповідно до п.п.4.15, 4.16 Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21 червня 2011 року №9гн, після
закінчення перевірки заявнику, на його
прохання, надається можливість
ознайомитися з документами і
матеріалами, що безпосередньо
зачіпають його права і свободи, у тій
мірі, в якій це не суперечить вимогам
дотримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб.
Письмове рішення про надання
заявникові можливості ознайомитися з
документами приймають: у Генеральній
прокуратурі - Генеральний прокурор
України, його заступники, начальники
самостійних структурних підрозділів,
якими рішення прийнято по суті, а в
прокуратурах областей - відповідний
прокурор, його заступники, керівники
структурних підрозділів, у міських,
районних, міжрайонних та прирівняних
до них прокуратурах - прокурор, його
заступники. Працівник прокуратури, що
ознайомив заявника з документами,
складає та долучає до наглядового
провадження довідку про те, з якими
матеріалами, коли він ознайомив
заявника. При відмові в задоволенні
клопотання про ознайомлення із
матеріалами надається аргументоване
роз'яснення.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що Законом України «Про
звернення громадян», а також
положеннями Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України гарантується
право заявника знайомитися з
документами і матеріалами перевірки.
При цьому, це право обмежується лише у
випадку необхідності дотримання
державної або іншої, що охороняється
законом, таємниці, законних інтересів
інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
Генеральною прокуратурою України
надано позивачу для ознайомлення
обмежений перелік документів за її
зверненнями, який зазначений в довідці
про ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами
її звернень, що надійшли до Генеральної
прокуратури України упродовж 2009-2010
років, з огляду на те, що надання інших
документів суперечить вимогам Закону
України «Про інформацію», Закону
України «Про захист персональних
даних» та Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України в частині
дотримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб.

У відповідності до ст.19 Закону України
«Про звернення громадян» органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
серед іншого, у разі прийняття рішення
про обмеження доступу громадянина до
відповідної інформації при розгляді
заяви чи скарги скласти про це
мотивовану постанову.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про
інформацію» не допускаються збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

Статтею 1 Закону України «Про захист
персональних даних» встановлено, що
цей Закон регулює правові відносини,
пов'язані із захистом і обробкою
персональних даних (відомостей чи
сукупності відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована), і
спрямований на захист основоположних
прав і свобод людини і громадянина,
зокрема права на невтручання в
особисте життя, у зв'язку з обробкою
персональних даних.

В силу ч.2 ст.5 Закону України «Про
захист персональних даних» (в редакції,
що була чинною на час спірних
правовідносин) персональні дані, крім
знеособлених персональних даних, за
режимом доступу є інформацією з
обмеженим доступом.

З аналізу вищенаведеного вбачається,
що законодавцем встановлено обмежений
доступ саме до інформації, зокрема, до
інформації про особу, яка в силу ч.2 ст.11
Закону України «Про інформацію»
являється конфіденційною інформацією,
однак, не встановлений обмежений
доступ до документів, які містять таку
інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи,
Генеральною прокуратурою України
фактично обмежено доступ ОСОБА_2 до
матеріалів перевірки за її
зверненнями, що безпосередньо
зачіпають її права і свободи, з
посиланням на вимоги Закону України
«Про інформацію», Закону України «Про
захист персональних даних» та
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України.
При цьому, представник відповідача не
заперечував, що в матеріалах перевірки
за зверненнями позивача містяться інші
документи, крім тих, які були надані
ОСОБА_2 для ознайомлення, однак,
зазначив, що наявність в окремих
документах (поясненнях, постановах,
атестаційних документах, довідках
тощо) персональних даних про особу, що є
конфіденційною інформацією,
унеможливлює ознайомлення з ними
сторонніх осіб, в тому числі і позивача.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку щодо необхідності
зобов'язання Генеральної прокуратури
України надати позивачу матеріали
перевірки за її зверненнями від 02
лютого 2009 року, 23 квітня 2009 року, без
дати, що надійшло до Генеральної
прокуратури України 14 вересня 2009 року,
від 04 листопада 2009 року, 15 березня 2010
року згідно Закону України «Про
звернення громадян», з урахуванням
вимог Закону України «Про захист
персональних даних», оскільки в силу
ст.18 Закону України «Про звернення
громадян», п.4.15 Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України позивач має право
ознайомитися з документами і
матеріалами перевірки, що
безпосередньо зачіпають її права і
свободи, у зверненні позивача щодо
надання матеріалів перевірки для
ознайомлення не було зазначено вимоги
про надання персональних даних про
будь-яку особу чи даних, доступ до яких
обмежений, натомість, відповідачем не
доведено та не надано належних доказів
щодо наявності в матеріалах
наглядового провадження інформації,
яка є державною чи іншою таємницею та
охороняється законом, а також не
доведено неможливості надати
вищезазначені матеріали в тій частині,
що стосується безпосередньо позивача,
та не суперечить вимогам Закону
України «Про захист персональних
даних».

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги щодо визнання протиправним
рішення заступника начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньої безпеки Генеральної
прокуратури України Бондаренка І. щодо
обмеженого ознайомлення позивача з
матеріалами наглядового провадження,
оскільки згідно п.4.16 Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України письмове рішення
про надання заявникові можливості
ознайомитися з документами приймають,
зокрема, у Генеральній прокуратурі -
Генеральний прокурор України, його
заступники, начальники самостійних
структурних підрозділів, якими рішення
прийнято по суті. При цьому,
вищезазначеною Інструкцією не
передбачено право заступника
начальника відділу профілактичної
роботи управління внутрішньої безпеки
Генеральної прокуратури України
приймати такі рішення, а також відсутні
докази щодо прийняття останнім рішення
щодо обмеженого ознайомлення позивача
з матеріалами наглядового провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Окружного адміністративного
суду м.Києва від 13 березня 2014 року
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 13 березня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Генеральну прокуратуру
України надати ОСОБА_2 матеріали
перевірки за її зверненнями від 02
лютого 2009 року, 23 квітня 2009 року, без
дати, що надійшло до Генеральної
прокуратури України 14 вересня 2009 року,
від 04 листопада 2009 року, 15 березня 2010
року згідно Закону України «Про
звернення громадян», з урахуванням
вимог Закону України «Про захист
персональних даних».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 19
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя

Мацедонська В.Е.

Судді:

Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.