Справа № 816/1504/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.Справа № 816/1504/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.04.2014р. по справі № 816/1504/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві

до ОСОБА_1

про стягнення надмірно сплаченої
пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві (далі по тексту - УПФУ
Октябрського району в м. Полтаві)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в
якому просив суд винести рішення про
примусове стягнення з відповідача
переполученої пенсії в сумі 5964 грн. 00
коп.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
по справі № 816/1504/14 відмовлено у
відкритті провадження у справі за
позовом відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві до
ОСОБА_1 про відшкодування
переполученої пенсії.

Роз'яснено позивачу право звернення до
місцевого загального суду із
відповідним позовом в порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України.

Позивач, не погодившись із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної ухвали ч.1 ст. 2,
п.1 ч.1 ст.3, ст.ст.17, 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неврахування положень ч.1 ст.50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Стверджує, що дана справа
є справою адміністративної юрисдикції,
оскільки позов подано суб'єктом
владних повноважень в рамках
реалізації наданих законом
повноважень.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті провадження у справі за
позовом УПФУ Октябрського району в м.
Полтаві до ОСОБА_1 про відшкодування
надмірно сплаченої пенсії, суд першої
інстанції виходив з того, що даний спір
підлягає вирішенню в порядку
цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

У відповідності до частин першої та
другої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з ч.2 ст.21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Судом першої інстанції з'ясовано та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що спірні відносини
склалися з приводу відшкодування із
відповідача суми переплати пенсії, що
виникла внаслідок зловживань з боку
пенсіонера.

Відповідно до положень частини першої
статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Пенсійний фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, даний спір фактично
стосується відшкодування шкоди,
заподіяної УПФУ Октябрського району в
м. Полтаві внаслідок допущених, на
думку позивача, зловживань з боку
відповідача, що потягло надмірну
виплату пенсії.

Зважаючи на те, що у даному спорі
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, і позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, спір щодо стягнення
переплати пенсії не є
публічно-правовим, у зв'язку з чим не
підлягає вирішенню у відповідності з
положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року (реєстраційний номер
рішення 32532884), яка у відповідності до
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковою для
врахування судом.

Колегія суддів зазначає, що Постановою
Пленуму Вищого адміністративного суду
від 14.02.2014 року № 2 «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
виключено з Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013 року
№ 8 пункт 16.2, згідно з яким вирішення
спорів щодо стягнення надміру
виплачених коштів було віднесено до
юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про відшкодування надмірно сплаченої
пенсії не можуть бути предметом
розгляду в адміністративній справі.

Беручи до уваги те, що спір стосується
відносин із відшкодування шкоди, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, він підлягає
вирішенню у порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - 816/1187/14без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014р. по
справі № 816/1504/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Перцова Т.С.Судді
Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.