Справа № 872/6512/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2013 рокусправа № 808/850/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів:
Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Запорізької митниці на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року по справі № 808/850/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зевс» до
Запорізької митниці Державної митної
служби України про скасування
податкових повідомлень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зевс» (далі - ТОВ
«Зевс») звернулось до Запорізького
окружного адміністративного суду з
позовом до Запорізької митниці (далі -
митниця) про скасування податкових
повідомлень форми «Р» від 14.01.2013 № 10, №
11.

В обґрунтування позову Позивач у
позовній заяві посилався на те, що
Запорізькою митницею проведено
невиїзну документальну перевірку ТОВ
«Зевс» з питань дотримання вимог
законодавства України при митному
оформленні товару. За результатами
перевірки складено акт від 25.12.2012 №
н/0047/12/112000006/, яким встановлено
порушення вимог Закону України від
05.04.01 № 2371-ІІІ „Про Митний тариф
України" у частині правильності
класифікації товарів.

Позивач вважає, що ним виконано всі
вимоги, передбачені Порядком
здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням
вантажної митної декларації,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20.04.2005 № 314, а
отже у митниці були відсутні правові
підстави для віднесення вже
задекларованого та випущеного на митну
територію України товару до інших
кодів товарної номенклатури.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.02.2013
адміністративний позов задоволено
повністю.

Відповідач, не погодившись із
вищезазначеним рішенням суду першої
інстанції у даній справі подав
апеляційну скаргу, в якій послався на
те, що судом першої інстанції невірно
застосовані норми матеріального права,
у зв'язку з чим просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
19.02.2013 та прийняти нову постанову про
відмову у задоволенні позову.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду даної
адміністративної справи повідомлений
належним чином, про поважність причин
неявки у судове засідання свого
представника або про можливість
розгляду справи за відсутності свого
представника суд у встановленому
законом порядку не повідомив. За таких
обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу за
відсутності представника відповідача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженого рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Запорізькою
митницею проведено невиїзну
документальну перевірку ТОВ «Зевс» з
питань додержання вимог законодавства
України при митному оформленні товару -
ведучі колеса у зборі, колеса, колеса
вантажні, колеса стабілізуючі, колеса
ходу, колеса само орієнтуючі, привідні
колеса, рульові колеса, ролик візка,
поворотні колеса, направляючі колеса,
колеса ходові, вантажні колеса, опорні
колеса, ролики поворотні, бандажні
колеса, колеса з підшипником, колеса
вулканові, кермові колеса (являють
собою металевий диск з поліуретановим
покриттям), для штабелерів з
підіймальним пристроєм, для
електричних штабелерів з вилковим
захватом, для електричних візків з
вилковим захватом, для електричних
навантажувачів, обід ведучого колеса
штабелера.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 25.12.2012
№н/0047/12/112000006/, яким встановлено
порушення вимог Закону України від
05.04.01 № 2371-ІІІ „Про Митний тариф
України" у частині правильності
класифікації товарів.

На підставі зазначеного акту митницею
на адресу позивача направлені
податкові повідомлення від 14.01.2013 № 10,
яким визначено податкове зобов'язання
за платежем: ввізне мито на загальну
суму - 26 426,09 грн., в тому числі: за
основним платежем - 21417,82 грн., штрафні
санкції - 5 008,27 грн. та від 14.01.2013 № 11,
яким визначено податкове зобов'язання
за платежем: податок на додану вартість
(028 вид) на загальну суму - 5 293,25 грн., в
тому числі: за основним платежем - 4 283, 59
грн., штрафні санкції - 1 009,66 грн.

Перевіркою встановлено, що позивач в
період з 01.01.2010 по 09.11.2012 ввозив на митну
територію України товар - ведучі колеса
у зборі, колеса, колеса вантажні, колеса
стабілізуючі, колеса ходу, колеса само
орієнтуючі, привідні колеса, рульові
колеса, ролик візка, поворотні колеса,
направляючі колеса, колеса ходові,
вантажні колеса, опорні колеса, ролики
поворотні, бандажні колеса, колеса з
підшипником, колеса вулканові, кермові
колеса (являють собою металевий диск з
поліуретановим покриттям), для
штабелерів з підіймальним пристроєм,
для електричних штабелерів з вилковим
захватом, для електричних візків з
вилковим захватом, для електричних
навантажувачів, обід ведучого колеса
штабелера.

Зазначений товар був класифікований
позивачем за товарними підкатегоріями
та , згідно УКТЗЕД - частини
та пристрої моторних транспортних
засобів товарних позицій 8701 - 8705, із
застосуванням при митному оформленні,
0% ставки ввізного мита.

Відповідачем вказаний товар був
випущений на митну територію України.
При цьому, відповідач під час
здійснення митного контролю погодився
із кодом товарної номенклатури,
зазначеним позивачем.

Під час проведення перевірки
відповідач дійшов висновку про те, що
позивачем невірно класифіковано товар.
Так, товар - «колеса ходові, їх частини
та приладдя та аналогічні колеса, що
являють собою металевий диск з
поліуретановим покриттям необхідно
класифікувати за кодом , згідно
УКТЗЕД, із застосуванням 5% ставки мита;
товар «рульові колеса» необхідно
класифікувати за кодом , згідно
УКТЗЕД, із застосуванням 5% ставки мита.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
митні органи, приймаючи ВМД, віднесли
товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустили товар на
митну територію України, а тому у
подальшому вони не мали правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
класифікації товару.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції і
зазначає, що статтею 69 Митного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що товари при їх
декларуванні підлягають класифікації,
тобто у відношенні товарів
визначаються коди відповідно до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного
органу декларант або уповноважена ним
особа зобов'язані надати усі наявні
відомості, необхідні для підтвердження
заявлених ними кодів товарів, поданих
до митного оформлення, а також зразки
таких товарів та/або
техніко-технологічну документацію на
них.

У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
митний орган має право самостійно
класифікувати такі товари.

Штрафи та інші санкції за несплату
митних платежів та за інші порушення,
виявлені у зв'язку з неправильною
класифікацією товарів, застосовуються
митними органами виключно у разі, якщо
прийняте митним органом рішення про
класифікацію цих товарів у складному
випадку було прийнято на підставі
поданих заявником недостовірних
документів, наданої ним недостовірної
інформації та/або внаслідок ненадання
заявником всієї наявної у нього
інформації, необхідної для прийняття
зазначеного рішення, що суттєво
вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 345 МКУ, митні органи
мають право здійснювати митний
контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності
надання (отримання) пільг і звільнення
від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з
УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено
митне оформлення;

4) відповідності фактичного
використання переміщених через митний
кордон України товарів заявленій меті
такого переміщення та/або
відповідності фінансових і
бухгалтерських документів, звітів,
договорів (контрактів), калькуляцій,
інших документів підприємства, що
перевіряється, інформації, зазначеній
у митній декларації, декларації митної
вартості, за якими проведено митне
оформлення товарів у відповідному
митному режимі;

5) законності переміщення товарів через
митний кордон України, у тому числі
ввезення товарів на територію вільної
митної зони або їх вивезення з цієї
території.

Відповідно до ст. 351 МКУ, предметом
документальних невиїзних перевірок є
дані про своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати митних
платежів при переміщенні товарів через
митний кордон України підприємствами,
а також при переміщенні товарів через
митний кордон України громадянами з
поданням митної декларації,
передбаченої законодавством України
для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка
проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України з питань державної митної
справи, за результатами аналізу
електронних копій митних декларацій,
інформації, що стосується товарів,
митне оформлення яких завершено,
отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених
органів іноземних держав
документально підтвердженої
інформації про непідтвердження
автентичності поданих митному
органові документів щодо товарів,
митне оформлення яких завершено,
недостовірність відомостей, що в них
містяться, а також запитів стосовно
надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України.

Відповідачем не наведено підстав для
проведення перевірки та не надано
доказів того, що у митниці виникла
обгрунтована підозра про можливе
порушення законодавства України з
питань державної митної справи.

З урахуванням вищенаведених фактичних
обставин справи та наведених норм
чинного законодавства колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
неправомірно нараховані додаткові
податкові зобов'язання шляхом
прийняття податкових повідомлень.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 у
справі № 808/850/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
виготовлення тексту ухвали у повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.В. Головко