Справа № 820/6332/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
№
820/6332/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

суддів - Лук'яненко М.О., Чудних С.О.,

при секретарі судового засідання -
Пшеничному В.О.,

за участі представника позивача -
Федоряка Н.Ф.,

представника Територіальної державної
інспекції з питань праці у Харківській
області Державної інспекції України з
питань праці - Вовка С.А. за
довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державного підприємства
Міністерства оборони України
"Харківський завод залізобетонних
виробів" до Державної інспекції
України з питань праці, Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області Державної
інспекції України з питань праці про
визнання дій незаконними, скасування
акту та приписів,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство Міністерства
оборони України "Харківський завод
залізобетонних виробів" звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить суд визнати
незаконними дії Державної інспекції
України з питань праці щодо надання
доручення для проведення позапланової
перевірки позивача та неналежного
розгляду скарги на дії головного
державного інспектора Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області Комісарової А.Є.;
зобов'язати Державну інспекцію України
з питань праці провести службове
розслідування стосовно головного
державного інспектора Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області Комісарової А.Є. з
питань, зазначених у скарзі т.в.о.
директора ДП "ХЗЗВ" від 21.02.2014 року № 43;
визнати незаконними дії
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
щодо видачі наказу від 31.01.2014 року № 100,
проведення позапланової перевірки
позивача; складання акту позапланової
перевірки № 20-01-662/0209 від 12.02.2014 року,
протоколу про адміністративне
правопорушення № 20-01-662/0125 від 12.02.2014
року; скасувати приписи від 12.02.2014 року
№ 20-01-662/0209-0195 та № 20-01-662/0209.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Харківській області проведено
позапланову перевірку додержання
вимог законодавства України про працю
та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування ДП Міністерства
оборони України "ХЗЗВ" без наявності
підстав для її проведення та з
порушенням порядку проведення
позапланової перевірки, у зв'язку з чим
відповідачем незаконно видано спірний
наказ, складено акт перевірки №
20-01-662/0209, протокол про адміністративне
правопорушення та приписи № 20-01-662/0209-0196
та № 20-01-662/0209-0195 від 12.02.2014 року. Також
позивач вважає незаконними дії
Державної інспекції України з питань
праці щодо надання доручення на
проведення позапланової перевірки
позивача та неналежного розгляду
скарги на дії головного державного
інспектора Територіальної державної
інспекції з питань праці у Харківській
області Комісарової А.Є.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Представник Територіальної державної
інспекції з питань праці у Харківській
області Державної інспекції України з
питань праці проти позову заперечував,
зазначивши, що будь-яких доказів того,
що перевірка проведена з порушенням
процедури, визначеної Законом № 877 та
Порядком проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів позивачем не
надано, у зв'язку з чим просив
адміністративний позов залишити без
задоволення.

Відповідач, Державна інспекція України
з питань праці, свого представника у
судове засідання не направив,
звернувся до суду листом, у якому
зазначив, що проти позову заперечує
повністю та просить справу розглядати
без участі його представника.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, колегією суддів
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи до
секретаріату Кабінету Міністрів
України надійшло звернення ОСОБА_5 від
25.12.2013 року.

На виконання Регламенту Кабінету
Міністрів України, звернення ОСОБА_5
для розгляду та інформування в
установленому порядку автора
звернення, адресовано до Міністерства
оборони України, Міністерства юстиції
України та Міністерства соціальної
політики України.

24 січня 2014 року Міністерство
соціальної політики України
звернулося до Державної інспекції
України з питань праці терміновою
факсограмою за вих. № 99/13/84-14, у якій
просило з метою виконання доручення
КМУ від 20.01.2004 року за зверненням ОСОБА_5
здійснити перевірку фактів, зазначених
у зверненні та вжити заходів у разі
виявлення порушення.

Листом від 25.01.2014 року за вих. №
200/20/21/01/355-14, Державною інспекцією
України з питань праці доручено
Територіальній державній інспекції з
питань праці у Харківській області
провести позапланову перевірку
додержання законодавства про працю у
ДП "Харківський завод залізобетонних
виробів" з питань, викладених у
зверненні.

30 січня 2014 року Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Харківській області на адресу позивача
факсимільним зв'язком направлено лист,
яким повідомлено, що за дорученням
Державної інспекції України з питань
праці та наказом від 31.01.2014 року № 100
буде розпочата і проводитися протягом
10-ти робочих днів перевірка дотримання
законодавства про працю. Даним листом
відповідачем витребувано згідно
переліку документи, необхідних для
проведення перевірки та визначено
термін їх надання до 06.02.2014 року.

Листом від 03.02.2014 року за вих. № 15 ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів" надало відповідь на
зазначений запит, у якій зазначило, що
ОСОБА_5 на підприємстві не працював,
наказ Департаменту економіки
Міністерства оборони від 18.08.2013
року про звільнення керівника на
підприємстві відсутній.

Окрім того, Територіальною Державною
інспекцією з питань праці у
Харківській області отримано виписку з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців по ДП
МОУ "Харківський завод залізобетонних
виробів", колективний договір ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів", довідку директора ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів" від 07.02.2014 року № 21,
повідомлення ОСОБА_5 від 10.02.2014
року, пояснення головного бухгалтера
ДП МОУ "Харківський завод
залізобетонних виробів" від 11.02.2014 року,
статут ДП МОУ "Харківський завод
залізобетонних виробів", наказ
директора ДП МОУ "Харківський завод
залізобетонних виробів" від 27.11.2013 року
№ 101, наказ директора ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів" від 01.03.2011 року № 13, наказ
Міністра оборони України від 14.11.2013
року № 38-ДП, наказ директора ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів" від 19.11.2013 року № 98, договір
безпроцентного займу між ОСОБА_7
та ДП МОУ "Харківський завод
залізобетонних виробів" від 14.11.2013 року,
строкове зобов'язання від 14.11.2013 року,
табелі відпрацьованого часу за
жовтень, листопад, грудень 2013 року.

Як вбачається з пояснень, інспектора
Коміссарової А.Є., допитаної в судовому
засіданні в якості свідка, зазначені
вище документи були надані посадовою
особою позивача до інспекції, без
відповідної реєстрації як вхідної
кореспонденції.

При цьому свідок не повідомила, якою
особою дані документи були передані.

На підставі наказу від 31.01.2014 року № 100
та доручення Держпраці від 25.01.2014 року
№ 200/20/21/01/355-14, Територіальною Державною
інспекцією з питань праці у
Харківській області видано
направлення № 341 на проведення
перевірки суб'єкта господарювання від
31.01.2014 року.

Згідно направлення, на підставі статті
4 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" головному
державному інспектору праці
Коміссаровій А.Є. доручено провести
позапланову перевірку ДП МОУ
"Харківський завод залізобетонних
виробів" на предмет додержання вимог
законодавства з питань праці. Зокрема,
питаннями, що підлягають контролю
зазначено: р. 1-5, 8.3 акту перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю.

Підставою для здійснення перевірки в
направленні визначено доручення
Держпраці від 25.01.2014 року № 200/20/21/01/355-14.

За результатами перевірки,
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Харківській області
складено акт перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 20-01-662/0209 від
12.02.2014 року.

Висновками акту перевірки встановлено,
що позивачем належно заповнена трудова
книжка не видається працівникові у
день звільнення, чим порушено частину 1
статті 47 КЗпП, при звільненні
працівника йому не виплачується
грошова компенсація за всі
невикористані ним дні щорічної
відпустки, чим порушено статтю 83 КЗпП,
загальний розмір відрахувань більше 20 %
при кожній виплаті заробітної плати, а
у випадках окремо передбачених
законодавством України - 50 % заробітної
плати, яка належить до виплати
працівникові, чим порушено частину 1
статті 128 КЗпП.

У зв'язку із виявленими порушеннями,
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Харківській області
видано припис від 12.02.2014 року №
20-01-662/0209-0196, яким приписано привести у
відповідність до вимог статті 83 КЗпП
питання виплати звільненим
працівникам компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки
та припис № 20-01-662/0209-0195, яким приписано
привести у відповідність до вимог
частини 1 статті 47 КЗпП своєчасну
виплату трудових книжок звільненим
працівникам, привести у відповідність
до вимог частини 1 статті 128 КЗпП
питання загального розміру
відрахувань із заробітної плати.

Не погоджуючись з винесеними
приписами, позивач звернувся до
Державної інспекції з питань праці зі
скаргою від 21.02.2014 року № 43.

Рішенням № 2 від 04.03.2014 року скаргу
позивача залишено без задоволення, акт
перевірки № 20-01-662/0209 та приписи №
20-01-662/0209-0196, № 20-01-662/0209-0195 від 12.02.2014 року
- без змін.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог та враховуючи зазначені
обставини, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
позову з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконними дії Державної інспекції
України з питань праці щодо
неналежного розгляду скарги на дії
головного державного інспектора
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
Комісарової А.Є., колегія суддів
зазначає наступне.

Дані правовідносини врегульовані
Законом України "Про звернення
громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону
України "Про звернення громадян",
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про звернення громадян", під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності.

Скарга - звернення з вимогою про
поновлення прав і захист законних
інтересів громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про
звернення громадян", органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Як закріплено в статті 18 Закону України
"Про звернення громадян", громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: особисто викласти аргументи
особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та
брати участь у перевірці поданої
скарги чи заяви; знайомитися з
матеріалами перевірки; подавати
додаткові матеріали або наполягати на
їх запиті органом, який розглядає заяву
чи скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги; користуватися
послугами адвоката або представника
трудового колективу, організації, яка
здійснює правозахисну функцію,
оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу
щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги; вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про звернення громадян" органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу;
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Строки розгляду звернення визначені
статтею 20 Закону України "Про звернення
громадян", якою встановлено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів. На обґрунтовану письмову
вимогу громадянина термін розгляду
може бути скорочено від встановленого
цією статтею терміну. Звернення
громадян, які мають встановлені
законодавством пільги, розглядаються у
першочерговому порядку.

Колегією суддів встановлено, що при
розгляді скарги позивача Державною
інспекцією України з питань праці
дотримані зазначені вище вимоги Закону
України "Про звернення громадян". Як
вбачається із рішення про розгляд
скарги № 2 від 04.03.2014 року коло питань,
порушених у скарзі позивача,
відповідачем розглянуто повністю,
рішення надано позивачу з дотриманням
вимог та строків встановлених
законодавством, а отже посилання
позивача на неналежний розгляд його
скарги є необґрунтованими .

Щодо позовних вимог про зобов'язання
Державної інспекції України з питань
праці провести службове розслідування
стосовно головного державного
інспектора Територіальної державної
інспекції з питань праці у Харківській
області Комісарової А.Є. з питань,
зазначених у скарзі т.в.о. директора ДП
"ХЗЗВ" від 21.02.2014 року № 43 колегія суддів
зазначає наступне.

Пунктом 1 Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою КМУ від 13.06.2000 № 950
встановлено, що відповідно до цього
Порядку стосовно осіб, уповноважених
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, може бути
проведено службове розслідування:

- у разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян;

- у разі недодержання ними
законодавства про державну службу,
службу в органах місцевого
самоврядування, антикорупційного
законодавства, порушення етики
поведінки;

- на вимогу особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, з метою
зняття безпідставних, на її думку,
звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що
призвели до вчинення корупційного
правопорушення або порушення вимог
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції", за поданням
спеціально уповноваженого суб'єкта у
сфері протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Згідно пункту 2 зазначеного Порядку,
рішення щодо проведення службового
розслідування приймається вищими
посадовими особами України, Першим
віце-прем'єр-міністром України,
керівником державного органу
(посадовою особою), що призначив на
посаду особу, уповноважену на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої планується проводитися службове
розслідування, керівником органу, в
якому працює зазначена особа.

Як вбачається із звернення позивача,
адресованому Державній інспекції
України з питань праці, позивачем не
порушувались питання про проведення
службового розслідування стосовно
головного державного інспектора
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
Комісарової А.Є.

Крім того, суд зазначає, що прийняття
рішення про проведення службового
розслідування відносно посадових осіб
належить до виключної компетенції
відповідного органу в залежності від
виявлених фактів та за відповідних
умов.

Таким чином, враховуючи положення
пунктів 1, 2 Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою КМУ від 13.06.2000 №950, колегія
суддів вважає вимогу позивача про
зобов'язання Державної інспекції
України з питань праці провести
службове розслідування стосовно
головного державного інспектора
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
Комісарової А.Є. з питань, зазначених у
скарзі т.в.о. директора ДП "ХЗЗВ" від
21.02.2014 року № 43 необґрунтованою та
такою, що підлягає залишенню без
задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконними дії Державної інспекції
України з питань праці щодо надання
доручення для проведення позапланової
перевірки позивача, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до §158 Глави 3 Розділу 14
Регламенту Кабінету Міністрів України,
затвердженого постановою КМУ від
18.07.2007 року № 950 визначена процедура
розгляду звернень громадян,
адресованих Кабінетові Міністрів,
Прем'єр-міністрові, Першому
віце-прем'єр-міністрові.

Звернення громадян, адресовані
Кабінетові Міністрів,
Прем'єр-міністрові, Першому
віце-прем'єр-міністрові, розглядаються
відповідно до Закону України "Про
звернення громадян" та в порядку,
встановленому цим Регламентом.

Секретаріат Кабінету Міністрів
опрацьовує звернення громадян та готує
пропозиції для розгляду
Прем'єр-міністром, Першим
віце-прем'єр-міністром для прийняття
рішення щодо порушеного питання.

Відповіді за результатами розгляду
звернень громадян надають
Прем'єр-міністр, Перший
віце-прем'єр-міністр та відповідно до
компетенції керівники органів
виконавчої влади, інші уповноваженні
посадові особи.

Якщо вирішення питання, порушеного у
зверненні, не належить до повноважень
Прем'єр-міністра, Першого
віце-прем'єр-міністра, Секретаріат
Кабінету Міністрів надсилає звернення
протягом п'яти днів за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється авторові.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці, затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N 386/2011,
Державна інспекція України з питань
праці (Держпраці України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України
(далі - Міністр).

Підпунктом 6 пункту 5 Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці встановлено, що Держпраці
України з метою організації своєї
діяльності організовує розгляд
звернень громадян з питань, пов'язаних
із діяльністю Держпраці України.

Згідно пунктів 7 та 9 зазначеного
Положення, Держпраці України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі та у межах
своїх повноважень, на основі і на
виконання Конституції та законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України, наказів
Міністерства, інших актів
законодавства, а також доручень
Президента України та Міністра видає
накази організаційно-розпорядчого
характеру, які підписуються Головою
Держпраці України.

Отже, аналізуючи зазначені вище
положення чинного законодавства
України, суд приходить до висновку, що
Державна інспекція України з питань
праці, отримавши від Міністерства
соціальної політики України вимогу
здійснити перевірку фактів, зазначених
у зверненні гр. ОСОБА_5, на виконання
своїх повноважень та в межах своєї
компетенції надала доручення
територіальному органу провести
позапланову перевірку додержання
законодавства про працю у ДП
"Харківський завод залізобетонних
виробів" з питань, викладених у
зверненні.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що дії Державної інспекції
України з питань праці щодо надання
доручення для проведення позапланової
перевірки позивача є обґрунтованими та
вчиненими на підставі вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим позовні
вимоги в цій частині підлягають
залишенню без задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконними дій Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області в частині видачі
наказу від 31.01.2014 року № 100, складання
акту позапланової перевірки № 20-01-662/0209
від 12.02.2014 року та протоколу про
притягнення до адміністративної
відповідальності, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.01.2014 року Територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Харківській області на підставі пункту
1 статті 7 Закону № 877-V видано наказ № 100
на проведення позапланової перевірки
ДП МОУ "Харківський завод
залізобетонних виробів" на предмет
додержання вимог законодавства з
питань праці.

За результатами перевірки,
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Харківській області
складено акт перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 20-01-662/0209 від
12.02.2014 року.

Згідно статті 1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Заходи державного нагляду (контролю) -
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Відповідно до частини 1 статті 6
зазначеного Закону, підставою для
здійснення позапланових заходів є,
зокрема, звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення.

Відповідно до розділу V Інструкції про
роботу із зверненнями громадян,
організації та проведення особистого
прийому громадян, затвердженої Головою
Держпраці України 28 вересня 2012 року,
керівники територіальних органів
Держпраці України, які за дорученням
керівництва Держпраці України
розглядають звернення громадян,
зобов'язані уважно вивчити зміст
звернення, факти, що наведені у листі,
та питання, що потребують вирішення. У
разі потреби перевіряти факти, що
викладені у зверненні, шляхом
прийняття рішення про проведення в
межах повноважень позапланових
перевірок, вживати інших заходів для
об'єктивного розгляду поставлених
авторами звернень питань, з'ясовувати
обставини, які спонукають громадян
скаржитися, якщо це не суперечить
чинному законодавству та з урахуванням
вимог статті 12 Закону України "Про
звернення громадян".

Безпосередні виконавці при здійсненні
перевірок за зверненнями громадян у
разі необхідності (або на вимогу
громадян) спілкуються з їх авторами,
з'ясовують усі порушені питання та
обставини, ґрунтовно аналізують
отриману інформацію, вживають заходів
у межах своєї компетенції відповідно
до чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

Згідно частини 2 статті 7 цього Закону,
на підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Зважаючи на те, що у спірному випадку
підставою для проведення позапланової
перевірки слугувало, надане у межах
повноважень, доручення Держпраці
України та адресоване нею звернення гр.
ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що
наказ від 31.01.2014 року № 100 про
проведення позапланової перевірки є
законним та таким, що прийнятий у межах
компетенції територіального органу
Держпраці України.

Приписами частини 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" встановлено, що за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Суд зазначає, що складання документу,
який фіксує виявлені порушення під час
здійснення заходу контролю, є частиною
визначеної законом процедури
проведення перевірки та є одночасно
обов'язком посадової особи органу
державного контролю, з огляду на що, суд
приходить до висновку про
правомірність дій відповідача -
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області, в
цій частині.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія
суддів зазначає, що дії Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області щодо видачі наказу
від 31.01.2014 року № 100 та складання акту
позапланової перевірки № 20-01-662/0209 від
12.02.2014 року вчинені в межах вимог статті
7 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», а отже і
позовні вимоги в цій частині є
необґрунтованими та такими, що
підлягають залишенню без задоволення.

Одночасно колегія суддів приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог в частині визнання
незаконними дій Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області щодо складання
протоколу про адміністративне
правопорушення № 20-01-662/0125 від 12.02.2014
року, у зв'язку з тим, що відповідач під
час проведення перевірки наділений
правом на складання зазначеного
протоколу у відповідності до статті 255
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Факт складання
протоколу не порушує жодним чином
права, інтереси та свободи позивача,
оскільки, такий документ фіксує
виявлені порушення, вчинені посадовою
особою, в даному випадку бухгалтера
підприємства позивача, з метою
притягнення останньої до
адміністративної відповідальності у
справі про адміністративне
правопорушення.

Проте, під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлені факти незаконності дій
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
щодо проведення позапланової
перевірки, що випливає з наступного.

Згідно частини 2 статті 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються лише
ті питання, необхідність перевірки
яких стала підставою для здійснення
цього заходу, з обов'язковим
зазначенням цих питань у посвідченні
(направленні) на проведення державного
нагляду (контролю).

Частина 3 зазначеної статті передбачає,
що суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа.

Як зазначалося судом вище, згідно
доручення Держпраці від 25.01.2014 року
№ 200/20/21/01/355-14, Територіальній
державній інспекції з питань праці у
Харківській області доручено провести
позапланову перевірку додержання
законодавства про працю у ДП
"Харківський завод залізобетонних
виробів" з питань, викладених у
зверненні ОСОБА_5

Вивченням звернення ОСОБА_5, судом
встановлено, що заявник скаржиться
саме на факт протиправного звільнення
керівника ДП "ХЗЗВ".

Зі змісту акту перевірки № 20-01-662/0209 від
12.02.2014 року вбачається, що відповідачем
не встановлено порушень збоку позивача
саме за фактом незаконного звільнення
керівника ДП "ХЗЗВ", натомість
встановлені порушення процедури
звільнення даної особи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що під час проведення
позапланово заходу відповідач вийшов
за межі предмету перевірки.

За таких обставин, перевірка
відповідачем позивача з питання оплати
праці працівнику та видачі трудової
книжки, що не було предметом
позапланової перевірки, здійснена з
порушенням встановленого законом
порядку проведення таких позапланових
заходів.

Окрім того, матеріалами справи та
поясненнями свідка підтверджено той
факт, що з підставами проведення
перевірки позивач ознайомлений не був,
йому не надсилались та не вручались ані
доручення Держпраці України, ані
звернення ОСОБА_5

Також, судом встановлено, що фактично
позапланова перевірка розпочата з
направленням запиту про надання
документів від 31.01.2014 року, проте як в
направленні на проведення перевірки
відповідачем визначений термін її
проведення з 08.02.2014 року по 12.02.2014 року.

При цьому свідок - інспектор
Коміссарова А.Є., під час надання
пояснень в суді повідомила, що
з'явившись 12 лютого 2014 року на
підприємство позивача, вже мала при
собі проект акту перевірки та приписи,
які намагалася вручити головному
бухгалтеру підприємства.

Суд також враховує, що документи, які
були використані відповідачем при
перевірці, отримані без належного
оформлення до початку здійснення
позапланового заходу. Під час
знаходження безпосередньо на
підприємстві позивача 12 лютого 2014 року,
інспектор Коміссарова А.Є. ніяких
фактів порушень законодавства про
працю не встановлювала, документів не
досліджувала, пояснень не відбирала.
Тобто перевірку було проведено
формально.

З огляду на встановлені обставини, суд
вважає обґрунтованими вимоги позивача
про визнання незаконними дій
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
щодо проведення позапланової
перевірки позивача.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства.

Зважаючи на перелічені вище порушення,
вчинені Територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Харківській області, під час
проведення позапланової перевірки, суд
вважає незаконними та такими, що
підлягають скасуванню, прийняті за
наслідками перевірки приписи від 12.02.2014
року № 20-01-662/0209-0195 та № 20-01-662/0209.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції України та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню в частині визнання
незаконними дій Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області щодо проведення
позапланової перевірки позивача та
скасування приписів від 12.02.2014 року №
20-01-662/0209-0195 та № 20-01-662/0209, в іншій
частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконними дії
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області
Державної інспекції України з питань
праці щодо проведення позапланової
перевірки державного підприємства
Міністерства оборони України
"Харківський завод залізобетонних
виробів".

Скасувати приписи Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Харківській області Державної
інспекції України з питань праці №
20-01-662/0209-0195, № 20-01-662/0209 від 12.02.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 19
травня 2014 року.

Головуючий суддя
А.С. Мороко

Судді
М.О. Лук'яненко

С.О. Чудних