Справа № 2а-4632/10/1670
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Справа № 2а-4632/10/1670Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Рєзнікової С.С.

Суддів:
Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

представника позивача
Глова В.В.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Хорольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р.
по справі № 2а-4632/10/1670

за позовом Хорольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Хорольська міжрайонна державна
податкова інспекція (далі по
текстуХорольська МДПІ, позивач)
звернулася 29.09.2010 року до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_2, відповідач), в якому
просило суд стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 штрафні (фінансові)
санкції у сумі 4948,00 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 р.
задоволенні адміністративного позову
Хорольської міжрайонної державної
податкової інспекції до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 про стягнення
штрафних (фінансових) санкцій -
відмовлено.

Позивач, Хорольська МДПІ, не
погодившись із вищевказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просив
суд апеляційної інстанції постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 р.
скасувати; прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача.

03.02.2011 року ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
скарга позивача залишена без
задоволення, а постанова Полтавського
окружного адміністративного суду від
09.11.2010 року залишена без змін.

Позивач, Хорольська МДПІ, звертається з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.02.2014 року постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В мотивувальній частині ухвали Вищого
адміністративного суду від 10.02.2014 року
колегія зазначила, що питання
правомірності застосування штрафних(
фінансових) санкцій не може бути
предметом доказування у межах даного
позову, оскільки рішення суб'єкта
владних повноважень, яким такий штраф
застосовано, не є предметом позову у
даній справі, а отже суди не мали
процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати його
правовий аналіз.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції протокольною ухвалою від
27.03.2014 року змінено позивача на
належного, а саме на Хорольську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову Хорольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
штрафних (фінансових) санкцій -
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Відповідач заперечував проти
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, вказуючи, що
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 21.06.2010 року №
/0 прийняте в частині не ведення
обліку товарів за місцем їх реалізації
є протиправним, оскільки реалізація
товарів відбувалася на двох точках, а
тому не було об'єктивної можливості
тримати накладні на товар, що
реалізовувався одночасно на двох
торгових точках - одночасно в двох
містах. В подальшому відповідач надав
суду необхідні накладні на товар.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача та відповідача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1,
зареєстрована за № 0001032 від
18.07.1997р. Хорольською районною державною
адміністрацією Полтавської області
(а.с.6).

02.06.2010 року за результатами проведеної
перевірки в діяльності ФОП ОСОБА_2
встановлено порушенням вимог п. 1, 12, 13
ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі та громадського
харчування та послуг» та п. 2.6 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті України,
затвердженого Постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637, при реалізації товарів в барі
«Смак», що розташований за адресою:
Хорольський район, с.
Покровська-Багачка.

Сума, яка підлягає стягненню з
відповідача, нарахована внаслідок
порушення ст. 20.21 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі та громадського харчування та
послуг», тобто не ведення або ведення з
порушенням встановленого порядку
обліку товарів за місцем реалізації,
зберігання та здійснення реалізації
товарів, які не обліковані в
установленому порядку на суму 2474,00 грн.
- у подвійному розмірі вартості не
облікованих товарів - в сумі 4948,00 грн.

Дана сума увійшла в загальну суму
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 21 червня 2010
року № /0 (а.с. 13).

Сума застосованих фінансових санкцій
до бюджету не сплачена, в зв`язку з чим
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновок позивача про порушення
відповідачем положень пункту 12 статті 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі та громадського
харчування та послуг» не знайшов свого
підтвердження в ході судового
розгляду.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Внаслідок проведеної перевірки бару
«Смак», який належить ФОП ОСОБА_2 та на
підставі складеного акту перевірки від
02.06.2010 року прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до ФОП ОСОБА_2 на загальну суму
5043.00 грн. (а.с.13)

Відповідно до розрахунку фінансових
санкцій, сума в розмірі 4948,00 грн.
визначена внаслідок не ведення або
ведення з порушенням встановленого
порядку обліку товарів за місцем
реалізації, зберігання та здійснення
реалізації товарів, які не обліковані в
установленому порядку на суму 2474,00
грн.(а.с.12)

Згідно зі ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: 12)
вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг);

За порушення вказаного припису
передбачена відповідальність
відповідно до:

- ст.21 Закону України "Про застосування
реєстру торів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" - до суб'єктів
підприємницької діяльності, що не
ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Хорольської МДПІ про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0 від 21.06.2010 року
оскаржувалось відповідачем в
адміністративному порядку до ДПА в
Полтавській області. За результатами
розгляду скаргу підприємця залишено
без задоволення. Отже, на момент
розгляду справи рішення, що є підставою
стягнення штрафних санкцій, є чинним.

У відповідності до ст.25 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Посилання суду першої інстанції на
неправомірність визначення
податкового зобов'язання у рішенні про
застосування штрафних санкцій не може
бути предметом доказування у межах
даного позову, оскільки рішення
суб'єкта владних повноважень, яким
такий штраф застосовано, не є предметом
позову у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 138 КАС України,
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Через неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
скасування рішення суду першої
інстанції з прийняттям постанови про
задоволення позову.

Відповідно до ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Постанова суду першої інстанції від
27.03.2014 року не відповідає вимогам ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому підлягає скасуванню з
підстав, визначених п.1, п.2, п.3, ч.1 ст.202
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, , п. 3 ч.1 ст. 198, п.п.
1,3,4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р. по
справі № 2а-4632/10/1670 скасувати.

Прийняти нову постанову якою
адміністративний позов Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 штрафні (фінансові) санкції у
сумі 4948,00 грн. на користь Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М. Повний текст постанови
виготовлений 19.05.2014 р.