Справа № 369/12638/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів -
Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області (далі - Відповідач, Гатненська
сільська рада) про: визнання
протиправними дій Відповідача щодо
відмови у задоволенні клопотання
Позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,12 га для ведення
садівництва; визнання протиправним та
скасування рішення Гатненської
сільської ради 25-ї сесії 6-го скликання
«Про розгляд клопотання громадянина
ОСОБА_2, проживаючого АДРЕСА_1» від
11.10.2013 року № 34; зобов'язання
Відповідача винести на засідання
найближчої сесії Гатненської
сільської ради та розглянути
клопотання Позивача про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,12 га для
ведення садівництва у порядку та
строки, передбачені ст. 118 Земельного
кодексу України та надати мотивоване
рішення за результатами розгляду
вказаного клопотання.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
27.01.2014 року у задоволені позову
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
громадянин повинен самостійно
зазначати місце розташування
земельної ділянки, яку він бажає
отримати безоплатно у власність,
подавши відповідні графічні матеріали.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю. При цьому
посилається на неповноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та порушення норм
матеріального права. У своїй скарзі
звертає увагу на те, що у клопотанні ним
було зазначено всі необхідні дані,
додано графічні матеріали, а також
наведено достатнє обґрунтування
наявності у Позивача права на
безоплатне отримання у власність
земельної ділянки.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2, реалізуючи своє
право, передбачене приписами ст. 118
Земельного кодексу України, 16.09.2013 року
звернувся до Гатненської сільської
ради з клопотанням про безоплатну
передачу йому у власність земельної
ділянки із земель комунальної
власності для ведення садівництва
орієнтовним розміром 0,12 га та просив
визначити місце розташування
відповідної земельної ділянки без
погодження з Позивачем (далі -
Клопотання). Крім того, останнім додано
до клопотання графічні матеріали, в
яких окреслено межі села Гатне.

За результатами розгляду Клопотання
Відповідачем було прийнято рішення від
11.10.2013 року № 34, яким у задоволенні
клопотання Позивача відмовлено (далі -
Рішення № 34).

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. 116, 118 Земельного
кодексу України, ст. 24, 26, 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність Рішення №
34, оскільки ОСОБА_2 не виконано вимог ст.
118 ЗК України, зокрема, не подано
графічних матеріалів, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України
закріплено, що громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Отже, приписами ч. 6. ст. 118 ЗК України
чітко закріплено, що на графічних
матеріалах, доданих до клопотання, має
бути зазначене конкретне місце, яке
Позивач бажає обрати для безоплатної
передачі у власність.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, Позивач до клопотання додав
копію карти села Гатне без зазначення
вулиці, що не може вважатися графічним
матеріалом бажаного місця
розташування земельної ділянки.

При цьому необхідно також зауважити, що
процедура вибору земельної ділянки
здійснюється саме з метою встановлення
можливості відведення тієї чи іншої
земельної ділянки для цілей вказаних у
клопотанні, її граничних розмірів та
площі, правового режиму, складу угідь
земель та вимог щодо відведення
земельної ділянки.

Оцінюючи доводи Апелянта про те, що
Відповідачем було порушено строк
розгляду Клопотання Позивача,
визначений приписами ч. 7 ст. 118 ЗК
України, колегія суддів вважає їх
необґрунтованими з огляду на наступне.

Положеннями ч. 7 ст. 118 ЗК України
визначено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до Гатненської
сільської ради із Клопотанням 16.09.2013
року, тоді як Рішення № 34 про відмову у
задоволенні клопотання було прийнято
11.10.2013 року, тобто в межах місячного
строку, встановленого ч. 7 ст. 118 ЗК
України, для його розгляду.

Крім того, судова колегія критично
оцінює доводи Апелянта про те, що до
Клопотання ним було подано графічні
матеріали у відповідності до наявної у
доступі інформації щодо вільних
земельних ділянок, оскільки Позивач
звертався до Відповідача про надання
інформації щодо наявності у межах села
Гатне вільних земельних ділянок для
ведення садівництва та був
повідомлений листом від 03.10.2013 року № 476
про те, що в межах Гатненської
сільської ради вільних земельних
ділянок для ведення садівництва немає
(а.с. 21).

З огляду на вищезазначене, судова
колегія вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції про
правомірність Рішення № 34, оскільки
останнє було прийнято Відповідачем у
межах наданих йому повноважень та у
спосіб, передбачений законом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 27 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.