Справа № 127/4760/14-а
Суддя: Кашпрук Г. М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4760/14-а
Провадження № 2-а/127/254/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці про визнання неправомірною
відмови у проведенні перерахунку
пенсії та зобов'язання провести
перерахунок призначеної пенсії як
інваліду 3-ої групи першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в розмірі
шести мінімальних пенсій за віком,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленому у
відповідності до положень статей 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького
міського суду Вінницької області із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці, Вінницької області про
визнання неправомірною відмови органу
Пенсійного фонду України провести
перерахунок пенсії та зобов'язання
провести перерахунок пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
він є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
3 групи захворювання, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. У зв'язку з наведеним,
позивачу була призначена державна
пенсія відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.. 50 цього ж Закону. Статтею 54
зазначеного закону передбачено, що в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по 3 групі
інвалідності 6 мінімальних пенсій за
віком. Відповідно до ст. 50 цього ж
Закону особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
інвалідам 3 групи у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком. З огляду
на вищевикладене, позивач вважає, що
він повинен одержувати з 01.01.2014 року
пенсію державну та додаткову за шкоду
заподіяну здоров'ю у наступних
розмірах: розмір держаної пенсії
відповідно до ст. 54 повинен
дорівнювати: 949 х 6= 5694 грн., розмір
додаткової пенсії відповідно ст. 50
повинен дорівнювати: 949 х 0,5 = 474,5 грн.
Разом розмір пенсії позивача, на його
думку, повинен складати: 5694 + 474,5 = 6168,5
грн., однак, він фактично отримує пенсію
в значно меншому розмірі, а саме 2371,16
грн.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
звернувся в лютому 2014 року до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці із заявою, в якій просив
провести перерахунок призначеної йому
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого законом. Відповідач у
перерахунку призначених позивачу
пенсій відмовив, посилаючись на статті
20 та 54 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». На даний
час вказані вище пенсії виплачуються
позивачу виходячи з розмірів пенсій,
визначених постановою КМУ № 1210 від
23.11.2011року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Враховуючи наведене,
відповідач вважає, що немає підстав для
проведення перерахунку пенсії.

Вищевикладене й стало підставою для
звернення до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці Павич О.С. у
судовому засіданні позов не визнав
мотивуючи тим, що Конституційний суд
України у своєму рішенні від 20.06.2001 року
№ 10-рп/2001 у справі про виплату і
доставку пенсій та грошової допомоги
вказав, що Основний закон України
закріплює основоположні засади права
на державну соціальну допомогу
громадянам і відносить до
законодавчого регулювання механізм
його реалізації. КМУ є державним
органом, який забезпечує реалізацію
встановлених законами України
соціальних прав громадян, тобто саме
КМУ має право визначати порядок і
розміри соціальних виплат, виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України. Тому, дані
виплати продовжують проводитись в
порядку та в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України та
визначена постановою КМУ від 23.11.2011
року № 1210.

Заслухавши думку сторін та дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до переконання, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції
України виключно законом про Державний
бюджет України на відповідний рік
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.п.3,4 ст.22 Бюджетного кодексу
України, управління отримує бюджетні
призначення шляхом їх затвердження у
Законі про Державний бюджет України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України
передбачено, що управління Пенсійного
фонду може здійснювати з бюджету
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, які
встановлюються Законом України про
Державний бюджет України.

Відповідно до ст.87 Бюджетного кодексу
України видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
здійснюється в порядку і в межах
обсягів призначень, передбачених в
Державному бюджеті України на
відповідні бюджетні програми.

Відповідно ст.. 62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи»
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Згідно ст. 63 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.
Згідно ч.1 ст. 64 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», конкретні
розміри усіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком при наявності у
чоловіків 35 років, а у жінок 30 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений на
рівні прожиткового мінімуму,
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
згідно з цим Законом.

Конституційний суд України у своєму
рішенні від 20.06.2001 року №10-рп/2001 у
справі про виплату і доставку пенсій та
грошової допомоги вказав, що Основний
закон України закріплює основоположні
засади права на державну соціальну
допомогу громадянам і відносить до
законодавчого регулювання механізм
його реалізації.

Кабінет Міністрів України є державним
органом, який забезпечує реалізацію
встановлених законами України
соціальних прав громадян, тобто саме
КМУ має право визначати порядок і
розміри соціальних виплат, виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі
№3-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства в системному зв'язку з
окремими положеннями Конституції
України. Резолютивною частиною рішення
встановлено, що:

1) однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2) повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
України «Про Державний бюджет України»
та забезпечення виконання
відповідного закону, пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України відповідно
до Конституції та законів України.

Згідно ч. 7 ст. 50 Бюджетного кодексу
України за бюджетними програмами,
здійснення заходів, за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання кошів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення Кабінету
Міністрів України порядки
використання коштів державного
бюджету затверджуються Кабінетом
Міністрів України або головними
розпорядниками коштів державного
бюджету за погодженням з центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Отже, Кабінетом Міністрів України на
реалізацію повноважень, наданих йому
законодавцем, прийнято постанову №1210
від 23.11.2011 року, відповідно до якої на
сьогодні встановлені розміри
державної та додаткової пенсій, що
виплачуються за Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, представник відповідача
довів ту обставину, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
будь-які перерахунки, підвищення
пенсії були проведені та проводяться у
порядку, визначеному Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та у
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, відповідно до
чинного законодавства та у межах,
покладених на управління зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності до положень статті 96 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ч.2 ст.95 Конституції України;
п.п.3,4 ст. 22, 23, 87 Бюджетного кодексу
України; ст.. 62, 63, ч.1 ст.64, Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи»;
ч. 1, 3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; рішенням КСУ № 3-рп/2012,
від 25.01.2012, рішенням КСУ № 10-рп/2001, від
20.06.2001; ст.ст. 6-12, 69-71, 160-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів після її проголошення,
шляхом подачі апеляційної скарги через
суд першої інстанції.

Суддя: