Справа № 2а-7991/09/1371
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Львів №
9104/28062/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового
засідання: Коцур В.К.

представника апелянта
Лазорка І.Р.

представника позивача
Басюк Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.05.2010 року
у справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства «Антель» до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними
податкових повідомлення рішень, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2009 року позивач Приватне
підприємство «Антель» (надалі ПП
«Антель») звернувся в суд з позовом до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними
податкових повідомлення рішень від
26.11.2009 року № /0 та № /0.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.05.2010 року
позов задоволено.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області подав апеляційну скаргу,
покликаючись на те, що вказана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.05.2010 року
скасувати та прийняти нову якою
відмовити в позові.

Представник апелянта Лазорка І.Р. в
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу із підстав у ній
зазначених.

Представник позивача Басюк Г.Т. в
судовому засіданні просив суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду залишити
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, оспорюванні
податкові повідомлення рішення є
протиправними оскільки подані
позивачем податковому органу первині
документи відповідають ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи
відповідач Державна податкова
інспекція у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області провела планову
виїзну документальну перевірку ПП
«Антель» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2006 року по 30.06.2009 року валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2006
року по 30.06.2009 року.

Перевіркою встановлено порушення ПП
«Антель»:

-п.5.1, п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» в результаті чого
занижено податок на прибуток у періоді,
що перевірявся, на загальну суму 50 363
грн. 00 коп. в тому числі за 2 кв. 2008 року
занижено в сумі 24 359 грн. 00 коп., за 3 кв.
2008 року занижено в сумі 1516 грн. 00 коп., за
4 кв. 2008 року занижено в сумі 23 375 грн. 00
коп., за 2 кв. 2009 рок занижено в сумі 1112
грн. 00 коп.;

-ст.1, пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, ст.8 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» неотриманий та не
перерахований до бюджету податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 12 713
грн. 25 коп.

За результатами перевірки податковий
орган прийняв податкові
повідомлення-рішення № /0 від
26.11.2009 року та № /0 від 26.11.2009 року.

Підставою для оспорюваних
донарахувань із застосуванням
штрафних санкцій став висновок
податкового органу про незаконне
списання балансової вартості товару по
рахунку «Товари» що призвело до
заниження задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 01.2
Декларацій «приріст балансової
вартості запасів» відповідно до даних
додатку КІ в сумі 103501 грн. та незаконне
врахування позивачем при визначенні
бази оподаткування податку на прибуток
понесених витрат.

Свою позицію податковий орган мотивує
відсутністю у позивача належним чином
оформлених первинних документів на
підтвердження здійснення
господарських операцій що містять
необхідну для цілей оподаткування
інформацію про їх зміст та обсяг.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов»язково
реквізити: назву документа ( форми );
дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення: особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійснення господарської операції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який діяв на час виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

В силу вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2
цієї ж статті Закону до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом четвертим підпункту 5.3.9 пункту
5.3 статті 5 Закону заборонено відносити
до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Отже, умовами реалізації права
платника на податковий кредит та на
зменшення оподатковуваного доходу на
суму понесених витрат є, зокрема,
фактичне придбання товарів (робіт,
послуг) з наміром одержати економічний
ефект від їх використання у
господарській діяльності та
підтвердженість цих витрат
необхідними документами, оформленими з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

У справі, що розглядається, на
підтвердження господарських операції
подано накладні на відпуск товару від
21.05.2008р., 22.04.2008р.,30.08.2008 р. та податкові
накладні від 21.05.2008 р., 22.04.2008 р.,30.08.2008р.
які оформлені та відповідають вимогам
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»

Отже, колегія суддів вважає що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку що позивач на підставі
належним чином оформлених первинних
документів списав з облікових
бухгалтерських регістрів товар на суму
103501 грн.

Крім того, апеляційний суд
погоджується із висновками суду першої
інстанції що відповідач прийшов до
помилкового висновку про порушення
позивачем п.п 5.3.9 п.5.3, п.п. 5.2.1 п.5.2. п.5.1.
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» щодо завищення
валових витрат на суму 97950 грн.
Оскільки, на підтвердження
правомірності включення до валових
витрат вказаної суми надано акти
приймання-передачі наданих послуг від
30.11.2008 р., 27.05.2009 р. які оформлені та
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Разом з тим, колегія суддів вважає що
суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку що позивач
правомірно не утримав та не
перерахував до бюджету 12713,25 грн.
виходячи з наступного. Довідки про
право фізичної особи на отримання
доходу від податкового агента, без
утримання податку відповідають
вимогам постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження порядку
видачі довідки про право фізичної
особи на отримання доходу від
податкового агента, без утримання
податку та її форми».

Відповідно до п.2 Порядку видачі
довідки про право фізичної особи на
отримання доходу від податкового
агента утримання податку
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1063 від 01.08.2006 року,
довідка про право фізичної особи на
отримання доходу від податкового
агента без утримання податку (далі -
довідка) видається безоплатно
сільською, селищною, міською радою
особисто власнику
сільськогосподарської продукції
(включаючи продукцію первинної
переробки) у 10 - денний строк з дня
звернення за місцем проживання або
місцем розташування земельної ділянки
на підставі письмової заяви, якщо
сільськогосподарська продукція
вирощується (виробляється) ним на
земельних ділянках, наданих йому в
розмірах, встановлених Земельним
кодексом України для ведення
особистого селянського господарства,
якщо їх розмір не було збільшено у
результаті отриманої в натурі (на
місцевості) земельної частки (паю);
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибних
ділянок); ведення садівництва;
індивідуального дачного будівництва.

Таким чином, обов'язок видачі довідок
про право фізичної особи на отримання
доходу від податкового агента без
утримання податку покладено на
сільські, селищні та міські ради, які
відповідають за достовірність
інформації зазначеної у довідках, при
їх видачі.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції не врахував тієї обставини
що позивач надав довідки про право
фізичної особи на отримання доходу від
податкового агента без утримання
податку які належним чином не
оформлені, а саме відсутні паспортні
дані власника сільськогосподарської
продукції та відсутня дата до якої
дійсна довідка виходячи з наступного.

Як видно зі змісту Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
порядку видачі довідки про право
фізичної особи на отримання доходу від
податкового агента, без утримання
податку та її форми» № 1063 від 01.08.2006 р. у
вказаній довідці може зазначатись
ідентифікаційний номер або паспорті
дані.

Крім того, п. 5 Порядку видачі довідки
про право фізичної особи на отримання
доходу від податкового агента, без
утримання податку та її форми»
визначено строк дії довідки, а саме
довідка видається строком на три роки.
Отже, довідки із зазначенням дати їх
видачі є дійсними протягом трьох років
з моменту їх видачі.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, про наявність
підстав для задоволення позову
оскільки, оспорюванні податкові
повідомлення-рішення є протиправними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.05.2010 року
у справі за № 2а-7991/09/1370 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель