Справа № 2-а-550/12/1412
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-550/12/1412

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
СУХАРЕВИЧ З.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 10 січня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про визнання
незаконними дій та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва
здійснити перерахунок і виплату
пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що
вона є пенсіонером за віком і перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
Фонду України в Заводському районі
міста Миколаєва. Одержуючи державну
пенсію за віком, позивач продовжувала
працювати і відпрацювавши
встановлений законом час у
відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у 2011
році звернулась із заявою до
відповідача про перерахунок пенсії за
віком по стажу та заробітній платі.
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі міста Миколаєва
здійснило перерахунок пенсії із
урахуванням середньомісячного
показника заробітної плати за 2007 рік,
тоді як від проведення перерахунку із
застосуванням показника за 2010 рік
відмовилося.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 14 березня 2012 року
у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва та
отримує пенсію за віком. Після
призначення пенсії позивач
продовжувала працювати. При цьому, для
перерахунку пенсії були застосовані
показники заробітної плати в
середньому на одну особу по Україні за
2010 рік.

11 липня 2011 року, відпрацювавши 24 місяці
після останнього перерахунку пенсії,
позивач звернулася до Управління ПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва із
заявою про перерахунок пенсії.

Відповідачем на підставі п. п. 3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 перераховано
пенсію ОСОБА_1 з липня 2011 року із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік (1197 грн. 91
коп.).

Обставини справи сторонами не
оспорюються.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що під час
перерахунку пенсії на підставі ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір середньої
заробітної плати враховується той,
який використовувався під час
призначення пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до частини четвертої
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведених вище положень частини
четвертої статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» свідчить, що цією нормою
встановлено можливість перерахунку
пенсії застрахованій особі, яка
продовжувала працювати, з урахуванням
додатково набутого нею страхового
стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера,
може здійснюватись або лише з
урахуванням додатково набутого
страхового стажу за умови перерахунку
пенсії із заробітної плати (доходу), з
якої ця пенсія була обчислена, або з
урахуванням як зазначеного стажу, так і
заробітної плати, яку пенсіонер
отримував уже після призначення
пенсії.

За змістом частини другої статті 40 та
частини четвертої статті 42 названого
Закону передбачений у формулі
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К))
показник середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (Зс), який
використовується при призначенні
пенсії, є величиною незмінною і не
підлягає коригуванню при перерахунку
пенсії з урахуванням страхового стажу,
набутого після її призначення.

З огляду на викладене під час
здійснення такого перерахунку у
формулі визначення заробітної плати
для обчислення пенсії можуть
змінюватися лише показники суми
коефіцієнтів заробітної плати за
кожний місяць (Ск) та кількості місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати
застрахованої особи (К).

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
24 квітня 2012 року у справі № 21-98а12, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

З урахуванням викладеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні відсутні.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав у задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував.

З огляду на викладене колегія
суддів вважає висновки суду першої
інстанції правильними і такими, що
відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи зазначене колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 10 січня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов