Справа № 127/3856/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/3856/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Ватаманюка Р.В.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 18 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання до
вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_4 (далі - Позивач)
звернулась до Вінницького міського
суду Вінницької області (далі -
Відповідач) з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання до
вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду
від 18 березня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

З обставин справи встановлено, що у
квітні 2011 року помер чоловік ОСОБА_4,
який з 13.12.1965 року по 03.07.1997 року
працював в органах суду та вийшов у
відставку з посади заступника голови
апеляційного суду Вінницької області.

З 10.06.1994 року Позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Вінниці та з 04.05.2011 року
отримує пенсію по втраті годувальника
ОСОБА_5, відповідно до Закону України
«Про державну службу».

19.12.2013 року Позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці із заявою про перерахунок
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
виходячи з нового розміру заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Листом № 376/К-1 від 31.12.2013 року
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці відмовило ОСОБА_4 в
перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
вирішення спору по суті та вважає
зазначену відмову Відповідача
законною, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається на весь
період, протягом якого член сім'ї
померлого годувальника вважається
непрацездатним згідно із частиною
другою статті 36 цього Закону, а членам
сім'ї, які досягли пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону -
довічно.

Відповідно ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» сім'ї
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва чи професійного
захворювання, а також сім'ї померлого
пенсіонера пенсія призначається
незалежно від стажу роботи
годувальника. Пенсія в разі втрати
годувальника, який помер внаслідок
загального захворювання чи каліцтва,
не пов'язаного з роботою,
призначається, якщо годувальник на
день смерті мав стаж, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по інвалідності (стаття 25).

Частиною 10 статті 37 ЗУ «Про державну
службу» визначено, що У разі смерті
особи у період перебування на
державній службі за наявності у
померлого годувальника стажу
державної служби не менше 10 років
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (при цьому дітям - незалежно
від того, чи були вони на утриманні
померлого годувальника),
призначається пенсія у зв'язку з
втратою годувальника на одного
непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70
відсотків суми заробітної плати
померлого годувальника, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а на двох і більше
членів сім'ї - 90 відсотків. До
непрацездатних членів сім'ї
належать особи, зазначені у статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"

Виходячи з наведених законодавчих норм
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
призначаються із заробітку
годувальника або із пенсії
годувальника, тобто в залежності від
того доходу, який мав годувальник на
час настання смерті (заробітну плату чи
пенсію).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що посилання Позивача на ст.
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» як на підставу для
проведення перерахунку їй пенсії є
безпідставними і не відповідають
наведеній законодавчій нормі Оскільки
ст. 129 зазначеного Закону визначає
складові частини грошової винагороди
працюючого судді. Суддя у відставці,
який не досяг віку, встановленого
частиною першою цієї статті, отримує
щомісячне довічне грошове утримання.
При досягненні таким суддею віку,
встановленого частиною першою цієї
статті, за ним зберігається право на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання або, за його
вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України «Про державну службу».
Наведені законодавчі норми стосуються
права призначення пенсії чи
щомісячного довічного грошового
утримання саме судді.

Тому, до Позивача не можуть
застосовуватися норми ст. 129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», яка визначає грошову
винагороду працюючого судді, оскільки
розмір призначеної ОСОБА_4 пенсії по
втраті годувальника залежить від
заробітку годувальника або із пенсії
годувальника, тобто в залежності від
того доходу, який мав годувальник на
час настання смерті.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постановах Вищого адміністративного
суду України від 20.06.2013 року (К/9991/80831/12)
та від 27.02.2014 року (К/800/30882/13).

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 18 березня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
26 травня 2014 року .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

ОСОБА_6