Справа № 2270/1601/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/52388/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: не з'явився

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: Коноплянко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Шепетівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Хмельницької області
Державної податкової служби

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2012 року

у справі № 2270/1601/12

за позовом ОСОБА_3

до Шепетівської міської ради
Хмельницької області та Шепетівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції

про визнання недійсним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,

визнання протиправним рішення 17 сесії
міської ради 5 скликання та

зобов'язання розірвати договір оренди
землі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3)
звернувся з позовом до Шепетівської
міської ради Хмельницької області
(далі по тексту - відповідач 1) та
Шепетівської об'єднаної Державної
податкової інспекції (далі по тексту -
відповідач 2, ОДПІ) про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення, визнання
протиправним рішення 17 сесії міської
ради 5 скликання та зобов'язання
розірвати договір оренди землі.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, представниками
відповідачів було подане клопотання
про залишення позовних вимог в частині
визнання протиправним рішення 17 сесії
міської ради 5 скликання від 26.04.2007 року
без розгляду, оскільки позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду та закрити
провадження у справі в частині
позовних вимог щодо зобов'язання
Шепетівської міської ради розірвати
договір оренди землі від 04.06.2007 року.

Згідно ухвал Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24.04.2012 року
клопотання відповідачів було
задоволено - в частині визнання
протиправним рішення 17 сесії міської
ради 5 скликання від 26.04.2007 року позовні
вимоги залишено без розгляду, а в
частині позовних вимог: зобов'язати
Шепетівську міську раду розірвати
договір оренди землі від 04.06.2007 року,
провадження у справі закрито, та
продовжено розгляд справи в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 16.06.2011 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24.04.2012 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2012 року
скасовано постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
24.04.2012 року. Прийнято нову постанову,
якою адміністративний позов
задоволено.

Відповідач 2, не погоджуючись з
вищевказаним рішенням суду
апеляційної інстанції, оскаржив його у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Крім того, скаржник звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
клопотанням про заміну Шепетівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Хмельницької області
Державної податкової служби на її
правонаступника - Шепетівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, колегія суддів
дійшла висновку щодо обґрунтованості
заявленого клопотання та наявності
підстав для його задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника відповідача 2, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням 17 сесії Шепетівської міської
ради 5 скликання від 26.04.2007 року №16 «Про
перехід права на земельну ділянку при
переході права на будівлю згідно із
ст.120 Земельного кодексу України»
вирішено передати позивачу в оренду
строком на 5 років земельну ділянку для
обслуговування бані та, зобов'язано
орендаря у двотижневий термін укласти
договір оренди земельної ділянки та у
день підписання договору провести його
державну реєстрацію.

04.06.2007 року між Шепетівською міською
радою та ОСОБА_3 укладено договір
оренди землі в строкове платне
користування земельною ділянкою з
метою використання її для
обслуговування бані загальною площею
573 кв.м. строком на 5 років.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що під час проведення
податковим органом перевірки було
встановлено зокрема порушення
позивачем вимог пп. 54.3.3. ст. 54 та п. 286.5
ст. 286 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження ним орендної
плати за землю, внаслідок чого ОДПІ
було прийнято
податкове-повідомлення-рішення від
16.06.2011 року № , яким ОСОБА_3
визначено податкове зобов'язання в
сумі 4880,29 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_3 щодо
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
виходив з того, що позовні вимоги є не
обґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3 виходив з того, що
висновки податкового органу є
необґрунтованими.

Колегія суду не може погодитись з
такими висновками судів, вважаючи їх
передчасними та такими, що винесені з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Пунктом 286.5 ст. 286 ПК України
передбачено, що нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 КАС України одним з
принципів здійснення правосуддя в
адміністративних судах є принцип
офіційного з'ясування всіх обставин у
справі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи

Частиною 5 ст. 11 КАС України
передбачено, що суд повинен
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до вимог п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 161
КАС України під час прийняття
постанови суд вирішує: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; яку
правову норму належить застосувати до
цих правовідносин; чи належить
задовольнити позовні вимоги або
відмовити в їх задоволенні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 163 КАС України в
мотивувальній частині постанови суду
зазначаються встановлені судом
обставини із посиланням на докази, а
також мотиви неврахування окремих
доказів; мотиви, з яких суд виходив при
прийнятті постанови, і положення
закону, яким він керувався.

Проте, судами попередніх інстанцій при
вирішенні даної справи не було надано
належної правової оцінки та не
з'ясовано обставини справи, зокрема,
судами не було встановлено статус
ОСОБА_3, як платника податку, не було
з'ясовано та встановлено належними та
допустимими доказами обставини щодо
земельної ділянки на час спірних
правовідносин, також, суди не дослідили
та не розглянули питання щодо дії
договору оренди на час спірних
правовідносин.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається довідка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, в якій
зазначено про припинення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3

Однак, судами першої та апеляційної
інстанції не було враховано, та
прийнято до уваги вищевказане, а також
не надано оцінки зазначеним вище
обставинам.

Отже, колегія суду приходить до
висновку, що суди попередніх інстанцій
не дослідили та не розглянули належним
чином докази, що містяться в матеріалах
справи, не надали належну оцінку
обставинам справи, порушили та невірно
застосували норми матеріального права,
та, як наслідок, прийняли незаконні
рішення.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з ч. 2 ст. 220
КАС України не може досліджувати
докази, встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Шепетівську об'єднану Державну
податкову інспекцію Хмельницької
області Державної податкової служби на
її правонаступника - Шепетівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області.

Касаційну скаргу Шепетівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24.04.2012 року
та постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2012 року -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов