Справа № 2011/2а-4351/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/800/30864/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Донця О.Є.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

позивач - ОСОБА_4,

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року

у справі №2011/2а-4351/12

за позовом ОСОБА_4

до 1) виконавчого комітету
Харківської міської ради,

2) Департаменту державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних

осіб-підприємців Харківської міської
ради,

третя особа повне товариство "Ломбард"
Капітал" Лапоног та Дороднова",

про визнання свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця

недійсним та скасування державної
реєстрації фізичної особи-підприємця,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету
Харківської міської ради та
Департаменту державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Харківської міської
ради (далі по тексту Департамент), яким
просив визнати недійсним свідоцтво
серії НОМЕР_1 про державну реєстрацію
ОСОБА_4 21.07.2010 року фізичною
особою-підприємцем, зобов'язати
Департамент скасувати державну
реєстрацію ОСОБА_4 фізичною
особою-підприємцем.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 13 березня 2013 року у
справі №2011/2а-4351/12 позовні вимоги
задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року у справі №2011/2а-4351/12 постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 13 березня 2013 року
скасовано, позов залишено без розгляду.

При скасуванні рішення суду першої
інстанції, апеляційний
адміністративний суд виходив з
пропуску позивачем строку на звернення
до суду, встановленого статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказану вище
ухвалу апеляційного адміністративного
суду, постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13 березня
2013 року у справі №2011/2а-4351/12 залишити в
силі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутнього в судовому засіданні
позивача, розглянувши і обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
другої інстанції норм процесуального
права, наданої ним правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21.07.2010 року державним
реєстратором виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської
області проведено державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, про
що видано відповідне свідоцтво серії
НОМЕР_1.

Між повним товариством "Ломбард"
Капітал" Лапоног та Дороднова" та
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 укладений
договір про надання фінансового
кредиту №280 від 21.07.2010 року, предметом
якого є надання 63 000 грн. вказаним
фізичним особам. За користування
кредитом встановлена оплата з
розрахунку 4% щомісяця, тобто 48 % річних,
терміном на 6 місяців.

Для забезпечення своєчасного
повернення отриманих за договором №280
від 21.07.2010 року грошових коштів між
повним товариством "Ломбард" Капітал"
Лапоног та Дороднова" та ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 укладений договір іпотеки на
квартиру, розташовану за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи №7560 від 10.08.2012 року,
складеного експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса,
ОСОБА_4 не належать підписи на
реєстраційній картці на проведення
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 від 21.07.2010року
в рядках «картку заповнив ОСОБА_4». Так
само ОСОБА_4 не належать підписи в описі
документів, що надаються фізичною
особою державному реєстратору для
проведення реєстраційної дії
«Державна реєстрація фізичної
особи-підприємця» від 21.07.2010 року.
Позивачу не належать також і рукописні
записи «ОСОБА_4 21.07.2010 року» в
реєстраційній картці на проведення
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 від 21.07.2010 року
та в описі документів, що надаються
фізичною особою.

Переглядаючи судове рішення суду
апеляційної інстанції, з урахуванням
доводів касаційної скарги, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

ОСОБА_4 стверджує, що про порушення його
прав він дізнався 24.10.2011 року, коли
ознайомився із змістом свідоцтва про
реєстрацію його фізичною
особою-підприємцем. Саме із вказаної
дати, на його думку, повинен
обчислюватись строк на звернення до
адміністративного суду, визначений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Із таким твердженням судова колегія
Вищого адміністративного суду України
погодитись не може виходячи з
наступного.

18 січня 2011 року позивач звернувся до
Московського районного суду м.Харкова
з позовом про визнання недійсними
договору фінансового кредиту від 21.07.2010
року та договору іпотеки від 21.07.2010
року. В основу доводів про визнання
недійсними наведених договорів
зазначено, що на момент їх укладення
ОСОБА_4 не мав повної цивільної
дієздатності.

На цю обставину правомірно звернув
увагу суд апеляційної інстанції.

Доводами касаційної скарги висновки
суду не спростовуються, оскільки
погане володіння діловою української
мовою, відсутність знань в сфері
юриспруденції, неусвідомлення змісту
договору іпотеки тощо, не є поважною
причиною для звернення до суду в межа
строків, визначених законодавцем.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 також
вказує, що відповідно до частини 2
статті 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
наголошує про помилковість
вищезазначеного твердження. Порушення
строку на звернення до
адміністративного суду не є формальним
міркуванням.

Позивачем до Вищого адміністративного
суду України подано клопотання про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду.

Однак, згідно частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

При розгляді клопотання ОСОБА_4
необхідно буде встановлювати певні
обставини, що законодавцем не
віднесено до повноважень суду
касаційної інстанції.

За нормою статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

В мотивувальній частині судового
рішення апеляційним адміністративним
судом обґрунтовано звернуто увагу, що
заяву про поновлення строку звернення
до суду позивач не подав, причини
пропущення строку звернення до суду не
повідомив. В процесі розгляду справи
позивач не звертався до суду з
клопотанням про поновлення
процесуального строку.

Порушень норм процесуального
законодавства судом другої інстанції
судовою колегією Вищого
адміністративного суду України не
встановлено.

Також суд касаційної інстанції вважає
за необхідне звернути увагу на
обставину наявності в матеріалах
справи заяв від батьків позивача про
надання дозволу на реєстрацію
підприємницької діяльності їх
неповнолітнім сином, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в договорі іпотеки від 21.07.2010
року іпотекодавцем-3 вказаний ОСОБА_4,
місце його роботи фізична
особа-підприємець, згідно Свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, виданого Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
21.07.2010 року, номер запису в реєстрі 2 123969. Договір іпотеки з боку
іпотекодавців підписаний ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4

Вказане спростовує позицію позивача
про необізнаність до 24.10.2011 року
стосовно факту реєстрації його в
якості фізичної особи-підприємця.

Апеляційним судом здійснено
правозастосування із дотримання норм
діючого законодавства та з повним,
достовірним, неупередженим та
об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
процесуального законодавства, підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року у справі №2011/2а-4351/12 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: