Справа № 200/3172/14-а
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження № 2а/200/157/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року

м.
Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська Циганков В.О.,
розглянувши у письмовому провдженні в
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора
ДПС РДПС ДАІ ДМУ старшого лейтенанта
міліції Кривулі Дмитра Олександровича
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 лютого 2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ
старшого лейтенанта міліції Кривулі
Дмитра Олександровича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Позивач у своєму позові
посилався на те, що він 17 лютого 2014,
керуючи автомобілем «Мітсубісі Кольт»,
держномер НОМЕР_1, рухався в потоці
інших автомобілів по вул. Запорізьке
шосе в м. Дніпропетровську, де його
зупинив ІДПС БДПС старший лейтенант
міліції Кривуля Д.О. та повідомив, що
згідно з показаннями вимірювача
швидкості «TruCam», позивачем було
перевищено швидкість більш ніж на 20
км/год. Інших інспекторів, які б
чергували в той час на зазначеному
відрізку дороги не було. На прохання
позивача до інспектора надати докази,
що виміряна швидкість належить саме
йому, інсектор відповіі не надав, склав
протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 140821 від 17
лютого 2014 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 140821 від 17 лютого 2014 року було
надано пояснення та заперечення щодо
скоєння позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, заявлено
клопотання про залучення свідка даної
події, але інспектором було
проігноровано прохання залучити
свідків.

Просив позов задовольнити та
скасувати постанову інспектора
Кривулі Д.О.

Відповідач інспектор ДПС БДПС
прапорщик міліції Кривуля Д.О. у судове
засідання не з'явився, про дату та час
судового засідання був повідомлений
належним чином, надав заяву про
слухання справи у його відсутність, в
своїй заяві просив врахувати строки
позовної давності.

Перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані і добуті
докази, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року
ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мітсубісі,
держномер НОМЕР_1, рухався в потоці
інших автомобілів по вулиці Запорізьке
шосе в м. Дніпропетровську, був
зупинений інспектором ДПС БДПС старшм
лейтенантом міліції Кривулею Д.О., який
зазначив, що позивач рухався зі
швидкістю 100 км/год, чим порушив вимоги
п. 12.4 ПДР України та скоїв
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП (а.с. 5).

На підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 17
лютого 2014 року було винесено постанову
в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 093999, якою
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. (а.с. 4).

Зазначені протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову в справі про адміністративне
правопорушення позивачу було вручено
після їх складання 17 лютого 2014 року.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 6 статті 71 КАС України
передбачено, якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту постанови від 17
лютого 2014 року, правопорушення
зафіксовано приладом «TruCam», яким
проводився нагляд за дорожнім рухом з
метою фіксації порушень ПДР, не є
автоматичним засобом фото- чи відео
фіксації, оскільки хоча він, можливо, і
не знаходився у співробітника ДАІ, але
керувався ним безпосередньо або через
комп'ютер (визначалися ті параметри,
які фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режими, кут огляду приладу, тощо).

У постанові в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 093999 від 17 лютого 2014 року
зазначено, що 17 лютого 2014 року о 16
годині 26 хвилині в м. Дніпропетровську
по вул. Запорізьке шоссе ОСОБА_1 керував
автомобілем Мітсубісі, держномер
НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху в населеному пункті на 40
км/год, рухався зі швидкістю 100 км/год,
чим порушив пункт 12.4 ПДР України.

Відповідно до п.п. 12.4 Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001
року, у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

Проте для таких висновків у особи, яка
винесла постанову, не було жодних
підстав. Під час керування автомобілем
позивачем не було помічено порушень
ПДР, встановлене обмеження швидкості
руху позивач не порушував, інспектором
ДАІ не було доведено, що приладом «TruCam»
№ 000462 була зафіксована швидкість саме
автомобіля позивача, адже автомобіль
позивача рухався в потоці інших
автомобілів, сам прилад керувався
безпосередньо інспектором, величина
похибок або невизначеність вимірювань
приладу не вказана. У даній постанові
відсутні дані, які характеризують
особу правопорушника та його майновий
стан, не було допитано свідків скоєння
позивачем адміністративного
правопорушення. Отже, така постанова
підлягає скасуванню, як винесена із
порушенням закону.

Крім того, в даній постанові відсутні
вказівки на те, хто саме проводив
фіксацію за допомогою приладу «TruCam» №
000462. Між тим, це повинно бути
зафіксовано, тим більше, що у
відповідності до п. 13.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено наказом МВС 13 листопада 2006
року № 1111), до використання спеціальних
засобів нагляду за дорожнім рухом
допускаються лише співробітники, які
вивчили інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників.

Згідно зі ст. ст. 10-15 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», на вимірювання у сфері, у
якій їх результати можуть бути
використані у якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні. Таких
документів та доказів до постанови, що
оскаржується, відповідачем не надано.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Постанову серії ПС1 № 093999 від 17 лютого
2014 року по справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення на
позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП слід
вважати, винесеною бездоказово, в
порушення прав позивача, такою, що
ґрунтується на припущеннях, а тому
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6
ст. 258, п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП, ст. ст.
10-15 Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», ч. 1 ст. 41, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71, ст.
ст. 158-163, 167, 1712 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ старшого
лейтенанта міліції Кривулі Дмитра
Олександровича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
задовольнити.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 093999 від 17 лютого 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.О.
Циганков