Справа № 822/250/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/250/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Матохнюка Д.Б. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватної фірми "Добродій" на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом приватної фірми "Добродій" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про визнання
протиправними та скасування постанов
та припису , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
постанов про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №2/7/22-2 від 08.01.2014 року і
№9/7/22-178 від 24.01.2014 року, припису від
26.12.2013 року про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 14
березня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправними та скасовано припис
відповідача від 26.12.2013 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності та
винесену відповідачем постанову
№9/7/22-178 від 24.01.2014 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

У своїх апеляційній скарзі апелянт
посилається на неповне з'ясування
обставин справи судом першої
інстанції, та не доведення обставин що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими.

Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність. Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанова суду першої
інстанції - скасувати в частині.

Перевіряючи наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
03.12.2013 року відповідач зареєстрував
подану позивачем декларацію про
готовність об'єкта (кафе-готелю,
розташованого на автостраді Стрий -
Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка в
с.Червона Зірка Хмельницького району)
до експлуатації.

Відповідно до Наказу №1718 від 13.12.2013
року відповідачем було призначено
позапланову перевірку достовірності
даних, зазначених позивачем в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованій 03.12.2013
року. На підставі Наказу №1718 від 13.12.2013
року відповідач оформив направлення
для проведення позапланової перевірки
№1718 від 22.12.2013 року строком дії з 18.12.2013
року по 24.12.2013 року.

Листом від 23.12.2013 року №7/22-3299 у зв'язку з
проведенням позапланової перевірки
відповідач зобов'язав позивача надати
до 26.12.2013 року дозвільну та
проектно-кошторисну документацію на
об'єкт будівництва - кафе-готель
зазначений вище.

У зв'язку з неможливістю проведення
позапланової перевірки у визначені в
направленні терміни через відсутність
з поважних причин керівника ПФ
«Добродій» відповідно до службової
записки головного державного
інспектора від 25.12.2013 року Наказом №1804
від 25.12.2013 року відповідач продовжив
термін позапланової перевірки
достовірності зазначених в декларації
даних до 26.12.2013 року. На підставі Наказу
№1804 від 25.12.2013 року відповідач оформив
направлення для проведення
позапланової перевірки №1804 від 25.12.2013
року строком дії з 25.12.2013 року по 26.12.2013
року.

26.12.2013 року головний державний
інспектор склав акт про недопущення
посадових осіб інспекції
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва для виконання
покладених на них функцій, в якому
зафіксував факт його не допуску до
проведення позапланової перевірки
об'єкту контролю - кафе-готелю,
розташованого на автостраді Стрий -
Тернопіль - Кіровоград - Знам»янка в
с.Червона Зірка Хмельницького району.
Крім акту, головний державний
інспектор склав також протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис від 26.12.2013 року про
усунення порушення позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Складені за результатами позапланової
перевірки документи (акт перевірки,
протокол №00658 від 26.12.32013 року, в якому
визначена дата розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності - 08.01.2013 року, та припис)
відповідач надіслав позивачу
рекомендованою кореспонденцією
супровідним листом від 26.12.2013 року
№7-22-3336. Зазначені документи позивач
отримав 30.12.2013 року, що підтверджується
копією рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
№046 та поясненнями представника
позивача Березинця В.В. в судовому
засіданні.

На підставі акту перевірки від 26.12.2013
року відповідач виніс постанову №2/7/22-2
від 08.01.2014 року, якою визнав позивача
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 2 ч.6 ст. 2 Закону N 208/94-ВР
та наклав штраф за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в
розмірі 12180,0 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведена
правомірність припису від 26.12.2013 року
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності та постанови №9/7/22-178 від
24.01.2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної,
однак правомірною є постанова про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №2/7/22-2
від 08.01.2014 року.

Колегія суддів не погоджується з
рішенням суду першої інстанції в
частині відмови у визнанні
протиправними та скасуванні постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №2/7/22-2 від 08.01.2014 року та
вважає, що в цій частині позов слід
задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою КМУ
від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок),
визначено процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва.

За правилами п. 11 Порядку посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право безперешкодного
доступу до місць будівництва об'єктів.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, подавати документи,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до вимог абз.5 п.14 Порядку, у
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Нормами Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
регламентована відповідальність
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (суб'єктів містобудування)
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Приписами пп.6 п.2 ст. 2 вказаного Закону
встановлено, що суб'єкти
містобудування несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, зокрема,
недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Отже, згідно вказаних
нормативно-правових актів суб'єкти
містобудування несуть
відповідальність саме за недопущення
посадових осіб на об'єкти будівництва.

Разом з тим, якщо суб'єкт
господарювання не допустив посадових
осіб Інспекції до перевірки, про це
складається акт за формою, визначеною в
додатку 2 до наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 15 травня 2012 року № 240, про
недопущення посадових осіб Інспекції
на об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій.

В даному випадку підтвердженням факту
прибуття посадових осіб на об'єкт мав
би бути належним чином складений акт
про недопущення посадових осіб
інспекції до перевірки, в акті також
слід було вказати осіб які були
присутні на об'єкті та своїми діями
перешкоджали проведенню перевірки.

Натомість, акт було складено 26.12.2013 року
в порушення вимог наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово- комунального господарства
України від 15 травня 2012 року № 240. Тобто
з нього не вбачається хто саме не
допустив посадових осіб Інспекції до
перевірки. Доказів прибуття посадових
осіб Інспекції на об'єкт - ПФ «Добродій»
суду не надано, покази свідків, не
підтверджуються письмовими доказами, а
лише грунтуються на припущеннях.

Слід зазначити, що директор ПФ
«Добродій», що є уповноваженим
представником забудовника не був
вчасно повідомлений про проведення
такої перевірки, натомість
повідомлення про її проведення отримав
лише 28.12.2013 року. Таким чином не мав
можливості з'явитись на об'єкт для
проведення перевірки, а тому його дії
не можна кваліфікувати як недопущення
посадових осіб до перевірки.

Беручи до уваги викладене, на думку
суду апеляційної інстанції, судом
першої інстанції не взято до уваги всі
вищенаведені докази і факти та
безпідставно відмовлено в задовленні
позовних вимог позивача в частині
визнання протиправними та скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №2/7/22-2 від 08.01.2014 року, що
порушує норми матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення не
повно з'ясував обставини справи та
порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а відтак, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватної фірми
"Добродій" задовольнити повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року, - скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними та скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №2/7/22-2 від 08.01.2014 року.

Прийняти нову постанову у цій частині.

Визнати протиправними та скасувати
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №2/7/22-2 від 08.01.2014 року.

Решту постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 14
березня 2014 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Смілянець Е. С.