Справа № 573/954/14-а
Суддя: Терещенко О. І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/954/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

(вступна і резолютивна частина)

22 травня 2014 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді Терещенко
О. І.,

з участю секретаря Кислої
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області про визнання
неправомірною відмову перерахувати
призначений розмір пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії у відповідності до
діючого законадавства без обмеження
граничного розміру пенсії,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про визнання неправомірною
відмову перерахувати призначений
розмір пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії у відповідності до діючого
законодавства задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Білопільському районі
Сумської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах,
згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 01 лютого
2013 року та з 01 січня 2014 року без
обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08
коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Білопільський районний суд Сумської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня її
проголошення.

У разі проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається в тому ж
порядку протягом 10 днів з дня отримання
копії повного тексту постанови

Суддя

Справа № 573/954/14-а

ПОСТАНОВА

іменем України

(повний текст)

22 травня 2014 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді Терещенко
О. І.,

з участю секретаря Кислої
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області про визнання
неправомірною відмову перерахувати
призначений розмір пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії у відповідності до
діючого законадавства без обмеження
граничного розміру пенсії,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про визнання неправомірною
відмову перерахувати призначений
розмір пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії у відповідності до діючого
законодавства, мотивуючи свої вимоги
тим, що вона рішенням сесії Сумської
обласної ради народних депутатів від 29
квітня 1993 року була вперше обрана
суддею Білопільського районного суду
Сумської області та наказом від 03
травня 1993 року № 25-л управління юстиції
Сумської обласної державної
адміністрації зарахована до штату
Білопільського районного суду.
Постановою Верховної Ради України №
1018-1У від 19 червня 2003 року обрана суддею
місцевого Білопільського районного
суду безстроково.

04 березня 2010 року вона відрахована зі
штату Білопільського районного суду
наказом № 9/1 згідно постанови
Верховної Ради України № 1912-УІ від
18.02.2010 року у зв'язку з досягненням 65-ти
річного віку, тобто пропрацювала
суддею 16 років 10 місяців.

Позивачка вказує, що у зв'язку з тим,
що стаж у неї менше 20 років, то після
звільнення з посади судді по
досягненню 65 річного віку їй була
призначена пенсія на підставі ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
як це передбачено ч.4 ст.43 Закону
України «Про статус суддів».

Постановою Білопільського районного
суду Сумської області від 09 грудня 2013
року, яка ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року залишена без
змін, були визнані неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті їй пенсії відповідно до нових
умов оплати праці суддів, працюючих на
відповідних посадах та зобов'язано УПФ
України у Білопільському районі
Сумської області перерахувати та
виплатити пенсію позивачці відповідно
до нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах
згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 01 лютого
2013 року.

ОСОБА_1 зверталася до управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі із заявою
здійснити їй перерахунок пенсії
відповідно до рішення суду від 09 грудня
2013 року, без обмеження граничного
розміру пенсії, однак листом від 04
березня 2014 року їй в проведенні
перерахунку пенсії без обмеження
граничного розміру пенсії було
відмовлено з посиланням на ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»
та п.4 Постанови Кабінету Міністрів від
31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»,
перерахунок раніше призначених пенсій
здійснюється у разі підвищення
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України. Оскільки
умови оплати праці суддів регулюються
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», якою визначено
складові суддівської винагороди.
Перерахунок пенсії із суддівської
винагороди - ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» не передбачений.

Зазначаючи, що вказана відповідь
суперечить нормам закону, а також те, що
оплата праці суддів, працюючих на
відповідних посадах, починаючи з
лютого 2013 року збільшилась, а виплата
пенсії відповідачем проведена з
обмеженням щодо максимального розміру
пенсії в межах 10 прожиткових мінімумів,
тому ОСОБА_1 просила суд ухвалити
постанову, якою визнати неправомірною
відмову перерахувати призначену
пенсію та визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України
в Білопільському районі щодо відмови
в перерахунку пенсії відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах,
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
Сумської області перерахувати та
виплатити їй пенсію відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах,
починаючи з лютого 2013 року та з 01 січня
2014 року без обмеження граничного
розміру пенсії.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
повністю підтримала позовні вимоги,
посилаючись на доводи, вказані в
позовній заяві, та просила
задовольнити її позовні вимоги.

Представники відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали
повністю, зазначили, що оскільки пенсія
ОСОБА_1 призначена згідно ст. 37 Закону
України "Про державну службу", то і
перерахунок пенсії необхідно
здійснювати відповідного до цього
Закону з урахуванням встановленого
законом обмеження щодо максимального
розміру пенсії, який (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Заслухавши сторони, повно, всебічно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази та оцінивши їх у сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивачка
рішенням сесії Сумської обласної ради
народних депутатів від 29 квітня 1993
року була вперше обрана суддею
Білопільського районного суду
Сумської області та наказом від 03.05.1993
року № 25-л управління юстиції
Сумської обласної державної
адміністрації зарахована до штату
Білопільського районного суду.
Постановою Верховної Ради України №
1018-1У від 19 червня 2003 року обрана суддею
місцевого Білопільського районного
суду безстроково (а.с. 8-9).

04 березня 2010 року наказом № 9/1 згідно
постанови Верховної Ради України №
1912-У1 від 18.02.2010 року у зв'язку з
досягненням 65-ти річного віку
позивачка була відрахована зі штату
Білопільського районного суду (а.с.9).

ОСОБА_1 призначена пенсія державного
службовця на умовах, діючого на той час,
Закону України "Про статус суддів", а
саме ч.4 статті 43 та ст. 37 Закону України
«Про державну службу».

З 01 січня 2013 року заробітна плата
працюючого судді змінилася у бік
збільшення, що підтверджується
довідкою ТУ ДСА в Сумській області
№04-1689/13 від 25 жовтня 2013 року (а.с.6).

Також судом встановлено, що у зв'язку із
збільшенням з 01 січня 2013 року
заробітної плати працюючого судді та
відмови управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на
підставі поданої нею заяви, остання 27
листопада 2013 року звернулась до
Білопільського районного суду з
позовом до управління ПФУ в
Білопільському районі про визнання
неправомірною відмову перерахувати
призначений розмір пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії у відповідності до
діючого законодавства.

Постановою Білопільського районного
суду Сумської області від 09 грудня 2013
року, яка ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року залишена без
змін, були визнані неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах, та
зобов'язано УПФ України у
Білопільському районі Сумської
області перерахувати та виплатити
пенсію позивачці відповідно до нових
умов оплати праці суддів, працюючих на
відповідних посадах згідно ст.37-1
Закону України «Про державну службу»,
починаючи з 01 лютого 2013 року (а.с. 10-13).

З 01 січня 2014 року заробітна плата
працюючого судді знову змінилася у бік
збільшення, що підтверджується
довідкою ТУ ДСА в сумській області
№04-1638/14 від 08 квітня 2014 року (а.с.16-17).

25 лютого 2014 року позивачка ОСОБА_1
зверталася до управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
із заявою здійснити їй перерахунок
пенсії відповідно до рішення суду від 09
грудня 2013 року та довідки ТУ ДСА
України без обмеження граничного
розміру пенсії, однак листом від 04
березня 2014 року їй в проведенні
перерахунку пенсії без обмеження
граничного розміру пенсії було
відмовлено з посиланням на ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»
та п.4 Постанови Кабінету Міністрів від
31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»,
посилаючись не те, що перерахунок
пенсії із суддівської винагороди ст.37-1
Закону України «Про державну службу»
не передбачений (а.с.19).

З розпорядження № 140359 від 17 лютого 2014
року вбачається, що відповідач
здійснює перерахунок пенсії позивачці
ОСОБА_1 на підставі постанови
Білопільського районного суду
Сумської області від 09 грудня 2013 року,
але із застосуванням обмеження
максимального розміру пенсії, в межах
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (а.с.20).

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначені Конституцією і
законами України, зокрема, на час
виникнення спірних правовідносин
Законом №2862-Х11 «Про статус суддів».

Згідно з частиною другою статті 1
Закону № 2862-Х11 судді є посадовими
особами судової влади, які відповідно
до Конституції України наділені
повноваженнями здійснювати
правосуддя і виконувати свої обов'язки
на професійній основі в
Конституційному Суді України та судах
загальної юрисдикції.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані, не допускається будь-яких
обмежень у правах громадян.

У ч.1 статті 126 Конституції України
закріплено положення, згідно з яким
незалежність і недоторканість суддів
гарантується Конституцією і законами
України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України є надання їм за рахунок держави
матеріального і соціального захисту,
до яких, зокрема, відноситься і пенсія.

Статтею 1 Закону № 3723-Х11 «Про державну
службу» державна служба в Україні
визначена як професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону
посада - це визначена структурою і
штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що суддя, на якого поширюється
дія положень статей 1,2 Закону № 3723-Х11,
є державною службовою особою, яка
здійснює функції представника
державної судової влади на постійній
основі, наділений повноваженнями
здійснювати правосуддя та одержує
суддівську винагороду за рахунок
державних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків не менше 25 років, для жінок-
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби- не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а особам,
які на час звернення за призначенням
пенсії не є державними службовцями,- у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У пункті 3.4. рішення Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд
України неодноразово розглядав
проблему, пов'язану з реалізацією
права на соціальний захист,
неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та Закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

Вказаним вище рішенням від 18 червня 2007
року № 4-рп/2007 Конституційний Суд
України вже вирішував питання про
недопустимість встановлення в законі
максимального розміру пенсії суддів
або їх щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначав, що‚
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668
стосовно встановлення максимального
розміру пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) суддів суперечать
частині першій статті 126 Основного
Закону України.

Положення Європейської хартії про
закон про статус суддів ( 994-236 ) від 10
липня 1998 року передбачає, що судді, які
досягли встановленого законом віку для
виходу на пенсію з посади судді та які
виконували професійні обов'язки судді
протягом визначеного строку, повинні
отримувати виплати після виходу на
пенсію, рівень яких має бути якомога
ближчим до рівня їх останньої
заробітної плати на посаді судді (пункт
6.4).

Конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності суддів.

На даний час спеціальним законом, що
регулює гарантії соціального захисту
суддів є Закон України "Про судоустрій
та статус суддів".

Стаття 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» передбачає
призначення та виплату пенсій суддям
на умовах, передбачених ст.37 Закону
України «Про державну службу».

В силу частини першої статті 37 і статті
37-1 Закону України «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання та
пенсій передбачений на рівні
підзаконного нормативно-правового
регулювання. Зокрема, пунктами 3 і 4
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами
2.1 і 2.2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25.02.2008 року № 5-5), серед основних завдань
і функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи. Форма довідки
про заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
державним службовцям, затверджується
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Тому підвищення посадових окладів
працюючим суддям з 01 січня 2013 року та 01
січня 2014 року дає підстави для
перерахунку пенсій суддям, що
отримують пенсії як державні
службовці, а тому позивачка набула
право на перерахунок пенсії згідно
ст.37-1 Закону України «Про державну
службу» без обмеження граничного
розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити та визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах, без
обмеження граничного розміру пенсії.
Та зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Білопільському районі
Сумської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах,
згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 01 лютого
2013 року та з 01 січня 2014 року без
обмеження граничного розміру пенсії, з
урахуванням виплачених сум.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 9, 104, 105, 106, 159-163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про визнання неправомірною
відмову перерахувати призначений
розмір пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії у відповідності до діючого
законодавства задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Білопільському районі
Сумської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до
нових умов оплати праці суддів,
працюючих на відповідних посадах,
згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 01 лютого
2013 року та з 01 січня 2014 року без
обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08
коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Білопільський районний суд Сумської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня її
проголошення.

У разі проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається в тому ж
порядку протягом 10 днів з дня отримання
копії повного тексту постанови

Суддя