Справа № 437/15760/13-а
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Луганська складі:

головуючого - судді Бугера О.В.,

при секретарі - Тихенькій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м.Луганська про визнання
неправомірними та протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
відповідним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що він є пенсіонером та
отримує пенсію за віком як державний
службовець в УПФУ в Ленінському районі
м.Луганська на засадах, визначених ст.37
Законом України «Про державну службу»
починаючи з грудня 2010 року. Відповідно
до вимог ст.33 Закону заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок, в
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
матеріально-побутових питань. Позивач
отримав довідку про складові
заробітної плати, що подаються для
призначення пенсії, від 04.09.2013 року за
№65 за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року,
згідно якої вбачається, що загальна
сума «інших виплат» склала 13535,61 гривні.
В вересні 2013 року позивач звернувся
письмово до Управління із заявою з
проханням виправити помилки при
розрахунках заробітної плати на момент
призначення пенсії та провести
перерахунок пенсії з використанням
всіх даних, виданих в довідці. Однак
листом від 30.09.2013 року позивачу було
відмовлено відповідачем у перерахунку
пенсії, посилаючись на відсутність
підстав і те, що пенсія розрахована у
відповідності із чинним
законодавством.

Просив суд визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м.Луганська щодо
неврахування сум інших виплат -
матеріальної допомоги на загальну суму
13535,61 грн., з яких було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у складі
заробітної плати, з якої була
призначена пенсія, що призвело до
виплати пенсії у меншому розмірі та
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі
м.Луганська здійснити перерахунок
пенсії з 01.01.2011 року з урахуванням
матеріальної допомоги у розмірі 13535,61
грн., яка включена до графи «інші
виплати» відповідно до довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», виданої Головним
Управлінням Держземагентства у
Луганській області від 04.09.2013 року №65,
виходячи із розміру 86% від заробітної
плати та виплатити утворену
заборгованість.

В судовому засіданні позивач не був
присутній, до початку розгляду справи
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.
З письмових заперечень, що надані суду,
вбачається, що позивач дійсно
звертався до Управління з заявою про
перерахунок пенсії як державному
службовцю з урахуванням графи «Інші
виплати». В проведенні зазначеного
перерахунку йому було відмовлено, з
посиланням на те, що відповідно до ч.1
ст.37 Закону «Про державну службу»
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
сум їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями,- у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Відповідно
до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально - побутових питань. Оскільки
матеріальна допомога (на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань тощо) є одноразовою виплатою і
не зазначена в переліку складових
заробітної плати, передбачених
частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу», то вона
не включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям. Факт нарахування
на суми допомоги та індексації
страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення їх до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. Тому, на
думку відповідача, твердження, що
пенсія державного службовця повинна
обчислюватися з будь-яких отриманих
ним виплат, якщо на них нараховувалися
страхові внески, є помилковим, оскільки
частиною 2 статті 37 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
пенсія призначається від сум саме
заробітної плати, а не будь-яких виплат.
Оскільки матеріальна допомога на
оздоровлення, а також індексації
заробітної плати до складу заробітної
плати державного службовця не входить,
то обчислення пенсії позивачу з їх
урахуванням суперечить положенням
частини 2 статті 37 Закону України «Про
державну службу», відповідно до якої
пенсія призначається від сум саме
заробітної плати, а не будь-яких виплат.
Враховуючи наведене, зазначали, що
провести перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням сум графи «Інші виплати»
та індексації з 01.01.2011 року немає
законних підстав.

Ухвалою від 20.11.2013 року було залишено
без розгляду вимоги позову за період з
01.01.2011 року по 10.05.2013 року.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, відповідно до якого
усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПФУ Ленінського району м.Луганська та
отримує пенсію за віком з грудня 2010
року довічно /а.с.8/.

Відповідно до довідки Головного
Управління Держземагентства у
Луганській області від 04.09.2013 року №65
вбачається, що позивачу нараховувались
надбавки за високі досягнення у праці,
премії /а.с.8/.

З розшифровки до довідки вбачається, що
графа «Інші виплати» складається з
матеріальної допомоги в сумі 13535,61 грн.
На всі ці виплати нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
та премії входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування " нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

23.09.2013 року позивач звернувся до УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська із
заявою про проведення перерахунку його
пенсії державного службовця з
урахуванням інших виплат, відповідно
до довідки про складові заробітної
плати, але як вбачається з відповіді
від 30.09.2013 року в проведенні
перерахунку йому було відмовлено
/а.с.10/.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідного до цього Кодексу,
і не може виходити за межі позовних
вимог.

Відповідно до ст.162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково, чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання не чинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення Враховуючи наведене,
суд погоджується із доводами позивача,
що протиправності дій Управління
Пенсійного фонду України під час не
проведення перерахунку пенсії
позивачу.

На підставі викладеного,
керуючись Конституцією України, ст.ст.2,
17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м.Луганська щодо
неврахування сум інших виплат -
матеріальної допомоги на загальну суму
13535,61 грн., з яких було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у складі
заробітної плати, з якої була
призначена пенсія ОСОБА_1, що призвело
до виплати пенсії у меншому розмірі.

Зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м.Луганська здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2013 року
з урахуванням матеріальної допомоги у
розмірі 13535,61 грн., яка включена до графи
«інші виплати» відповідно до довідки
про складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», виданої Головним
Управлінням Держземагентства у
Луганській області від 04.09.2013 року №65,
виходячи із розміру 86% від заробітної
плати та виплатити утворену
заборгованість.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення постанови суду,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії судового рішення.

Головуючий: суддя
О.В.Бугера