Справа № 248/9278/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/497/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.

Кочана В.М.

Пасічник С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Харцизьку Донецької області на
ухвалу Харцизького міського суду
Донецької області від 14 листопада 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року за поданням Відділу державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції Донецької
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Харцизьку Донецької області про
визнання неправомірною бездіяльність,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату надбавки до пенсії «дитині
війни»,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Харцизького міського суду
Донецької області від 07 лютого 2012 року
по справі № 2-а/550/1009/2012р., залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано незаконною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в місті Харцизьку
Донецької області (далі - Управління),
яка виразилась в ненарахуванні та
невиплаті позивачеві, як дитині війни,
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 01.01.2011р. по 22.07.2011р включно.
Зобов'язано Управління здійснити
ОСОБА_4 як дитині війни, нарахування та
виплату щомісячного підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімально пенсії
за віком, виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 01.01.2011р. по 22.07.2011р включно, з
урахуванням фактично здійснених
виплат.

Ухвалою Харцизького міського суду
Донецької області від 14 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17
грудня 2013 року, подання Відділу
державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області задоволено.
Змінено спосіб виконання постанови
Харцизького міського суду по справі №
2-а/550/1009/2012 від 07.02.2012р. Визнано належним
спосіб виконання постанови
Харцизького міського суду по справі
№ 2-а/550/1009/2012 від 07.02.2012р.,
шляхом стягнення з Управління за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_4. в сумі 1191, 12
грн.

На адресу Вищого адміністративного
суду України надійшла касаційна
скарга, в якій Управління, посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на виконання постанови
Харцизького міського суду Донецької
області від 07 лютого 2012 року Управління
здійснило перерахунок щомісячного
підвищення до пенсії.

Неможливість виконання рішення суду в
частині зобов'язання виплатити суму
компенсації Управління обґрунтувало
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
задовольняючи подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, виходили з недоведеності
існування обставин, що ускладнюють
виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 258 КАС України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо судове
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом. Якщо судом було
вжито заходів щодо забезпечення позову
за заявою осіб, на користь яких
ухвалено судове рішення, суд разом із
виконавчим листом видає копії
документів, які підтверджують
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином підставою для застосування
правил наведеної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 05 червня
2012 року який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних
осіб - відчуження об'єктів нерухомого
майна та інших основних засобів
виробництва, з використанням яких
юридичні особи провадять виробничу
діяльність, а також акцій (часток, паїв),
що належать державі та передані до їх
статутного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, колегія
суддів звертає увагу на те, що під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Виходячи з положень Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
суми коштів.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
встановлює додаткові гарантії
виконання рішення суду, боржником за
яким є державний орган, а також
запроваджує певний механізм, в рамках
якого фактично реалізуються такі
гарантії. Таким чином, метою зміни
судами попередніх інстанцій способу і
порядку виконання рішення суду є
створення якнайбільше сприятливих
умов для його виконання в тому числі з
урахуванням зазначеного механізму.

Враховуючи те, що попередні дії
виконавчої служби щодо виконання
постанови Харцизького міського суду по
справі № 2-а/550/1009/2012 від 07.02.2012р. не
призвели до його фактичного виконання
у відповідності до вимог чинного
законодавства, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного щодо
необхідності зміни способу виконання
рішення в даному випадку. Також
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо необхідності конкретного
зазначення в резолютивній частині
рішення суми коштів, яка підлягає
безспірному списанню з рахунків
боржника.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи порушено норми
матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції залишає без
задоволення касаційну скаргу, а
рішення - без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Харцизьку Донецької області залишити
без задоволення, а ухвалу Харцизького
міського суду Донецької області від 14
листопада 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

В.М. Кочан

С.С. Пасічник