Справа № 810/2942/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
810/2942/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Маревен Фуд
Україна"доБілоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській областіпровизнання
протиправним та скасування
повідомлення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маревен Фуд Україна"
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування повідомлення від 07.05.2014 №64,
яким ТОВ "Маревен Фуд Україна" визнано
таким, що не має права на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість по декларації з
податку на додану вартість за березень
2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржуване повідомлення не
відповідає вимогам діючого
законодавства, оскільки позивач має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку згідно приписів
п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу
України.

Відповідач будь-яких пояснень та
заперечень проти позову до суду не
надав.

19 травня 2014 року представник позивача
подав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання
належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів
поважності причин неможливості
забезпечення явки представника
відповідача на судове засідання, а тому
суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Маревен
Фуд Україна" є юридичною особою, що
зареєстрована Виконавчим комітетом
Білоцерківської міської ради
Київської області 21.11.2007.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100321115 позивач є платником податку на
додану вартість.

Також, судом встановлено, що позивачем
18.04.2014 подана до Білоцерківської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області
податкова декларація з податку на
додану вартість за березень 2014 року, в
якій у рядку 23.1 задекларована сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку в розмірі 968059
грн.

Разом з податковою декларацією
позивачем до податкового органу були
надані розрахунок коригувань сум
податку, довідка щодо залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, розрахунок суми бюджетного
відшкодування, заява про повернення
суми бюджетного відшкодування із
зазначенням такої суми в розмірі 968509
грн., розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів.

Повідомленням від 07.05.2014 № 64 відповідач
повідомив позивача про те, що він не має
права на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість відповідно до п. 200.18 ст. 200
Податкового кодексу України, оскільки
не відповідає критеріям на автоматичне
бюджетне відшкодування, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті, а саме: сума
податкового боргу (ПБ=0): 71682,17 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним
повідомленням, позивач звернувся до
суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
бюджетне відшкодування - це
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Так, порядок визначення суми податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
встановлені ст. 200 Податкового кодексу
України.

Пунктом 200.6 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті.

Згідно з п. 200.18 ст. 200 Податкового
кодексу України платники податку, які
мають право на бюджетне відшкодування
відповідно до цієї статті, подали
відповідну заяву та відповідають
критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї
статті, мають право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.19 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на отримання автоматичного бюджетного
відшкодування податку мають платники
податку, які відповідають одночасно
всім критеріям, що визначені
зазначеною нормою цього Кодексу.

В той же час, п. 200.20 ст. 200 Податкового
кодексу України визначено, що порядок
визначення відповідності платника
податку критеріям, зазначеним у пункті
200.19 цієї статті, затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Так, пунктом 2 Порядку визначення
відповідності платника податку
критеріям, які дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.12.2013 №781, передбачено, що для
отримання права на автоматичне
бюджетне відшкодування сум податку на
додану вартість платник податку
повинен відповідати одночасно
критеріям, визначеним пунктом 200.19
статті 200 розділу V Кодексу. Критерії
оцінки платника, відповідність яким
надає такому платнику податку право на
отримання автоматичного бюджетного
відшкодування сум ПДВ, побудовані на
аналізі даних його звітних показників
та наявної податкової інформації.

Підпунктом 7 пункту 3 вказаного Порядку
встановлено, що для формування такого
критерію, як податковий борг (ПБ),
використовуються зведені показники
загальної суми податкового боргу
платників податків до бюджетів усіх
рівнів (із врахуванням суми боргу за
основним платежем, пені, за штрафними
(фінансовими) санкціями) на перше число
місяця, другого за звітним періодом.

Разом з тим, пунктом 200.21 статті 200
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі невідповідності
за висновком контролюючого органу
платника податку визначеним цією
статтею критеріям та відсутності в
такого платника права на автоматичне
бюджетне відшкодування податку
контролюючий орган зобов'язаний
протягом 17 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності
повідомити платника податку про
відповідне рішення та надати детальні
пояснення і розрахунки за критеріями,
значення яких не дотримано. Відповідне
рішення може бути оскаржене платником
податку у встановленому порядку.

Вказана норма також кореспондується з
п. 7 Порядку визначення відповідності
платника податку критеріям, які дають
право на отримання автоматичного
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.12.2013 №781.

Виходячи із системного аналізу
зазначених нормативно-правових норм,
суд дійшов висновку, що відповідач,
виконуючи вимоги законодавства,
повинен направити позивачеві
Повідомлення згідно Додатка до Порядку
№781 та окремим документом надати
детальні пояснення та розрахунки за
критеріями, значення яких не дотримано
платником.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий орган не надіслав на адресу
позивача жодних розрахунків щодо факту
виявлення порушення п. 200.18 ст. 200
Податкового кодексу України в частині
наявності податкового боргу, а також не
надав детальні пояснення за яким саме
видом податкового зобов'язання у
позивача наявний податковий борг.

Отже, судом встановлено, що ані під час
направлення повідомлення позивачеві,
ані під час розгляду справи податковим
органом детальні пояснення і
розрахунки щодо виникнення у позивача
податкового боргу в сумі 71682,17 грн. не
надано, у зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що податковим органом
всупереч вимогам п. 200.21 ст. 200
Податкового кодексу України не
доведено правомірності свого рішення
про відсутність у позивача права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративній справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін.

Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду доказів, які спростовували
б твердження позивача, а відтак, не
доведено правомірності своїх дій.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України, матеріалів справи, суд дійшов
висновку про правомірність заявлених
позовних вимог.

Згідно зі статтею 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки позивач вимог про
відшкодування судових витрат не
заявляв, судові витрати стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача не підлягають.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 97, 128,
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маревен
Фуд Україна" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
07.05.2014 №64.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.