Справа № 2а-45105/09/1670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/58920/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.09.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2010

у справі № 2а-45105/09/1670

за позовом Миргородської
об'єднаної державної податкової
інспекції
Полтавської області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи
ОСОБА_2

про стягнення активів
в рахунок погашення боргу

ВСТАНОВИВ:

Миргородська об'єднана державна
податкова інспекція Полтавської
області (далі по тексту - позивач,
Миргородська ОДПІ Полтавської області)
звернулася до суду з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 (далі по тексту -
відповідач, СПД-ФО ОСОБА_2) про
стягнення активів в рахунок погашення
боргу.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.09.2010, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2010, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції і направити справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02.06.2008 працівниками ДПА
в Полтавській області на підставі
направлень на перевірку від 02.06.2008 №2722,
№2721 та згідно з планом перевірок за
здійсненням СГД розрахункових
операцій у сфері готівкового обігу на
вересень 2008 року проведено перевірку
магазину «Кодак», розташованого за
адресою АДРЕСА_1 щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності.

За результатами перевірки складено акт
від 02.06.2008 номер бланка 00005397,
зареєстрованого за №16060016/2320.

В акті перевірки зазначено порушення
відповідачем пунктів 1, 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та статей 11, 18
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу
спирту, етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових і виробів».

На підставі висновків акту перевірки
позивачем винесені рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 27.06.2008 № та №,
якими до відповідача застосовано
фінансові санкції на загальну суму 8493,50
грн.

Відповідач не погоджуючись з вказаними
рішеннями оскаржив їх до Полтавського
окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.10.2009
позовні вимоги СПД-ФО ОСОБА_2
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано рішення
Миргородської ОДПІ (Великобагачанське
відділення) від 27.06.2008 № та
рішення № в частині застосування
до СПД-ФО ОСОБА_2 фінансових санкцій за
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими
ніж ті, що вказані на відповідних
пачках в сумі 1000,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2010
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.10.2009 в
частині визнання протиправними та
скасування рішення Миргородської ОДПІ
(Великобагачанське відділення) від
27.06.2008 № та часткового скасування
рішення № скасовано. В цій
частині прийнято нову постанову якою у
задоволенні позову відмовлено. Дане
рішення набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вказаними судовими рішеннями
встановлено, що на момент здійснення
перевірки у відповідача на зберіганні
знаходились алкогольні напої без
акцизних марок встановленого зразка, а
саме: «Севастопольське шампанське
ігристе» по ціні 16,00 грн. за пляшку,
виробник ДП Севастопольський винзавод
та вино «Кримське біле марочне» по ціні
18,50 грн. виробник ДП «Кримський винний
дім» м. Феодосія. Крім того
відповідачем не проведено
розрахункової операції із
застосуванням РРО при продажу товарів,
а саме: пачки цигарок «Бонд» на
загальну суму 2,40 грн.; не забезпечено
відповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків в
момент проведення перевірки (1163,20 грн.)
сумі коштів, яка зазначена в поточному
звіті РРО (4,50 грн.). Різниця скала 1156,40
грн. (без урахування непроведеної суми
закупки через реєстратор
розрахункових операцій) та проведення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами за цінами, що перевищують
максимальну ціну, встановлену
виробником - пачка цигарок «Мальборо» з
нанесеною на пачку максимальною
роздрібною ціною 4,00 грн. за пачку,
реалізовувалась по ціні 4,50 грн. за
пачку.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного збору в порядку, визначеному
законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про акцизний
збір на алкогольні напої та тютюнові
вироби» від 15.09.1995 №329/95-ВР встановлено,
що маркуванням алкогольних напоїв та
тютюнових виробів є наклеювання марки
акцизного збору в порядку,
передбаченому Положенням про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного Закону
виробники алкогольних напоїв та
тютюнових виробів проводять
маркування кожної пляшки (упаковки)
алкогольних напоїв та кожної пачки
(упаковки) тютюнових виробів у такий
спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару
відповідно до Положення про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Пунктами 19, 20 Положення про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору з голографічними
захисними елементами і маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, затвердженого постановою КМУ
від 23.04.2003 N567 також визначено, що
маркування алкогольних напоїв і
тютюнових виробів здійснюється
виробниками цієї продукції. Марки
наклеюються виробниками на кожну
пляшку, пачку (упаковку) у такий спосіб,
щоб вони розривалися під час
відкупорювання (розкривання) виробів.

Абзацом 13 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» встановлена
відповідальність у вигляді штрафу для
суб'єктів господарювання за
зберігання, транспортування,
реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без марок акцизного
збору встановленого зразка - 100
відсотків вартості товару, але не менше
1700,00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 18 цього Закону за
наявності у місці торгівлі тютюновими
виробами таких виробів однієї власної
назви, на пачках, коробках та
сувенірних коробках яких вказані різні
максимальні роздрібні ціни, продаж
таких тютюнових виробів здійснюється
за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані
на відповідних пачках, коробках та
сувенірних коробках.

Абзацом 12 ч. 2 ст. 17 даного Закону
встановлена відповідальність у
вигляді штрафу для суб'єктів
господарювання за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів, - 100 відсотків
вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів, але
не менше 1000,00 грн.

Згідно з п. 1 та п. 13 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі по
тексту - Закон №265/95-ВР) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або безготівковій формі
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
забезпечити відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.
Відповідно до ст. 22 вказаного Закону у
разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовуються фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Згідно ст. 25 Закону №265/95-ВР суми
фінансових санкцій, які визначені
статтями 17, 24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Отже, колегія суддів погоджується із
судами попередніх інстанцій, що
штрафні санкції в сумі 8493,50 грн.
відповідачем в добровільному порядку
не сплачені і підлягають примусовому
стягненню, тому позов не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров