Справа № 812/3203/14
Суддя: І.А. Гончарова
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3203/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Cудді: Гончарової І.А.,

при секретарі: Майбороді С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
м.Лисичанську до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» про стягнення пені в
сумі 120479,44 грн. та відсотків
нарахованих, але не сплачених в сумі
83252,15 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в м.Лисичанську до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» про стягнення пені в
сумі 120479,44 грн. та відсотків
нарахованих, але не сплачених в сумі
83252,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ВП «Шахта ім. Д.Ф.
Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля»
самостійно нарахувало пеню на
порушення сплати страхових внесків за
період з 01.07.2013 по 16.10.2013 в сумі 120479,44 грн.
31 жовтня 2013 року передало до відділення
виконавчої дирекції Фонду в
м.Лисинанську розрахунок пені та акт
звірки розрахунків.

На підставі Закону України «Про
погашення заборгованості державних
підприємств вугільної галузі із сплати
страхових внесків та штрафних санкцій
(пені) до Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України»
від 18.06.2013 № 332 був укладений договір №9
від 23 січня 2014 року про розстрочення
заборгованості державних підприємств
вугільної галузі із сплати страхових
внесків та штрафних санкцій (пені) до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України між
відділенням виконавчої дирекції Фонду
в м.Лисичанську та ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта
ім. Д.Ф.Мельникова».

Заборгованість підприємства перед
Фондом на дату підписання цього
договору складала 7 232 444,09 грн., з яких
4956545,28 грн. заборгованість зі сплати
страхових внесків та 275898,81 грн. -
штрафні санкції (пеня), це
підтверджується актом звіряння
розрахунків від 14.01.2014.

Згідно з договором про розстрочення
суми заборгованості погашення
заборгованості повинно було
здійснюватись протягом 60 місяців
рівними частинами 82609,09 грн. (недоїмка) +
37931,65 грн. (пеня) = 120540,74 грн. Фактично
підприємство сплатило по договору
розстрочення в лютому 2014 році
заборгованість по страховим внескам
(недоїмка) в сумі 68000,00 грн.

В зв'язку не виконанням умов договору
про розстрочення заборгованості
відділенням виконавчої дирекції Фонду
в м. Лисичанську 28.03.2014 було вручене
повідомлення про розірвання цього
договору.

ВП «Шахта ім.. Д.Ф.Мельникова» ПАТ
«Лисичанськвугілля» відповідно до
частини 4 статті 2 Закону України «Про
погашення заборгованості державних
підприємств вугільної галузі із сплати
страхових внесків та штрафних санкцій
(пені) до Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України»
нарахувало відсотки на розстрочену
суму заборгованості в сумі 83252,15 грн., що
підтверджується розрахунком відсотків
та актом звірки розрахунків станом на
01.04.2014.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лисичанську
Луганської області пеню в сумі 120479,44
грн. та відсотки нараховані, але не
сплачені в сумі 83252,15 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надав суду заяву в якій
просив суд розглянути справу без
участі представника позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надав суду відзив на
позов, відповідно до якого відповідач
визнає позовні вимоги в повному обсязі
та просить суд розглянути справу у
відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 КАС України суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство
«Лисичанськвугілля» зареєстроване як
юридична особа відповідно до чинного
законодавства.

Відповідач має свої відокремлені
підрозділи, одним із яких є
Відокремлений підрозділ «Шахта ім. Д.Ф.
Мельникова», що не є юридичною особою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 48 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) здатність мати
процесуальні права та обов'язки в
адміністративному (адміністративна
процесуальна правоздатність)
визнається за громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
органами державної влади, іншими
державними органами, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування, їхнім
посадовими і службовими особами,
підприємствами, установами,
організаціями (юридичними особами).

Таким чином, відповідачем по справі є
юридична особа - Публічне акціонерне
товариство «Лисичанськвугілля».

14 січня 2014 року між Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Лисичанську
Луганської області та Публічним
акціонерним товариством
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» складено акт взаємних
розрахунків, відповідно до якого
наявна заборгованість зі сплати
страхових коштів станом на 14.01.2014
становить 7232444,09 грн. з яких: 4956545,28 грн. -
недоїмка зі сплати страхових внесків
та 2275898,81 грн. - пеня (а.с.10).

14 січня 2014 року ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта
ім. Д.Ф. Мельникова» звернулося до
відділення Фонду з заявою про
розстрочення сум заборгованості, у
розмірі 7232444,09 грн. терміном на 60
календарних місяців (а.с.11).

23 січня 2014 року відділенням Фонду
підписано договір з ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта
ім. Д.Ф. Мельникова» №9 про розстрочення
заборгованості на загальну суму 7232444,09
грн. з яких: 4956545,28 грн. - недоїмка зі
сплати страхових внесків та 2275898,81 грн. -
пеня з щомісячним погашенням
заборгованості у розміні 120540,74 грн. з
яких: 82609,09 грн. - недоїмка зі сплати
страхових внесків та 37931,65 грн. - пеня
(а.с.12-16).

Проте, у зв'язку з не виконанням умов
договору про розстрочення
заборгованості, а саме не
перерахуванням сум передбачених
вищевказаним договором щомісячних
платежів у розмірі 120540,74 грн.,
відділення Фонду 28.03.2014 звернулося до
ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ
«Лисичанськвугілля» з повідомленням
про розірванням договору про
розстрочення заборгованості (а.с.17).

У зв'язку з чим відділенням Фонду
нараховані відсотки згідно з
розрахунком відсотків за фактичний
термін користування розстроченням
заборгованості із сплати страхових
внесків ПАТ «Лисичанськвугілля» в
особі ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова»
станом на 04.02.2014 складають 7232444,09 грн. *
6,5% / 365 днів * 13 дні = 16743,60 грн., станом на
27.02.2014 складають 7204444,09 грн. * 6,5% / 365 днів
* 23 дні = 29508,61 грн., та станом на 28.03.2014
складають 716444,09 грн. *6,5%/ 365 днів * 29 днів =
36999,94 грн. (а.с.20-21)

Проте, станом на час подання позовної
заяви ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі
ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» не
сплачено заборгованість зі сплати
відсотків за фактичний термін
користування розстроченням
заборгованості зі сплати страхових
внесків у сумі 83252,15 грн.

Статтею 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХІУ від 23.09.1999р. (в
редакції, яка діяла до 01.01.2011 р.) (далі -
Закон № 1105-ХІУ) передбачено, що
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
сплачувати в установленому порядку
страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

17 жовтня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про погашення заборгованості
державних підприємств вугільної
галузі із сплати страхових внесків та
штрафних санкцій (пені) до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України» від 18 червня 2013
року №332-УП (далі - Закон №332-VII) який
поширюється на вугледобувні,
шахтовугледобувні підприємства, шахти,
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств (шахт), що мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами та належать
до сфери управління Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України або є господарськими
товариствами, щодо яких Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України здійснює повноваження з
управління корпоративними правами
держави, які є страхувальниками
відповідно до Закон № 1105-ХІУ та до 1
січня 2011 року перебували на обліку
Фонду як платники страхових внесків та
перебувають на обліку.

Частиною 1 статті 2 Закон №332-УІІ
передбачено, що «Погашення
заборгованості державних підприємств
вугільної галузі із сплати страхових
внесків та штрафних санкцій (пені) до
Фонду, у тому числі встановленої
судовими рішеннями, здійснюється
шляхом розстрочення. Розстроченню
підлягає сума заборгованості
державного підприємства вугільної
галузі із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, що утворилася до 1
січня 2011 року, та із сплати штрафних
санкцій (пені), нарахованих на суму цієї
заборгованості, які не погашені на день
набрання чинності цим Законом».

Відповідно до п. З Порядку укладання
договору про розстрочення
заборгованості державних підприємств
вугільної галузі із сплати страхових
внесків та штрафних санкцій (пені) до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженого правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Українита затвердженого в
Міністерстві юстиції України 11 січня
2014 року за №21/24798 (далі -Порядок)
розстрочення заборгованості
здійснюється за заявою державного
підприємства вугільної галузі на строк
не більш як 60 календарних місяців з
дати укладання з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України договору про
розстрочення заборгованості державних
підприємств вугільної галузі із сплати
страхових внесків та штрафних санкцій
(пені) до Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №332-VII договір про
розстрочення заборгованості підлягає
розірванню у разі, якщо державне
підприємство вугільної галузі не
виконує умов договору про розстрочення
заборгованості. А також відповідно до
п. 22 договору про розстрочення
заборгованості, Договір вважається
розірваним з дати отримання
Підприємством повідомлення про його
розірвання або починаючи з 10-го
календарного дня від дати відправлення
Підприємству за місцезнаходженням,
вказаним у Договорі, поштового листа з
оголошеною цінністю та описом
вкладення повідомлення з
повідомленням про розірвання Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №332-VII
розірвання договору про розстрочення
заборгованості тягне за собою
обов'язок державного підприємства
вугільної галузі сплатити непогашену
суму розстроченої заборгованості та
відсотки, нараховані, але не сплачені
на погашену суму заборгованості
відповідно до частини четвертої статті
2 цього Закону.

Також, згідно ч. 4 ст. 2 Закон №332-VII
розстрочення заборгованості надається
під відсотки, розраховані за період, що
починається з дня укладення договору
про розстрочення суми заборгованості
та закінчується днем погашення
розстроченої суми, виходячи з
облікової ставки Національного банку
України, що діє на час сплати чергового
місячного платежу. Зазначені відсотки
нараховуються державним підприємством
вугільної галузі, але не сплачуються,
крім випадків, коли договір про
розстрочення суми заборгованості
підлягає розірванню.

Згідно з наявними у матеріалах справи
доказами, а саме: акту звірки, договору
№9 про розстрочення заборгованості,
повідомлення про розірвання договору
про розстрочення заборгованості,
розрахунку відсотків за фактичний
термін користування розстроченням
заборгованість за несплату відсотків
за фактичний термін користування
розстроченням заборгованості із
сплати страхових внесків, що підлягає
стягненню складає 83252,15 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги докази, які наявні у матеріалах
справи, а також враховуючи письмову
заяву представника відповідача щодо
визнання адміністративного позову, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Лисичанську Луганської
області є обґрунтованими і вважає їх
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а
також те, що позивач відповідно до п.18
ч.1 ст.5 Закону України від 08 липня 2011
року № 3674-VІ «Про судовий збір» від
сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 22 травня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 26 травня
2014 року, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167
КАС України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 122, 158-163, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
м.Лисичанську до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» про стягнення пені в
сумі 120479,44 грн. та відсотків
нарахованих, але не сплачених в сумі
83252,15 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» (код
32359108) в особі Відокремленого
підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова»
(код 26349183) на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лисичанську
Луганської області пеню в сумі 120479,44
грн. (сто двадцять тисяч чотириста
сімдесят дев'ять гривень 44 копійки) та
відсотки нараховані, але не сплачені в
сумі 83252,15 грн. (вісімдесят три тисячі
двісті п'ятдесят дві гривні 15 копійок),
перерахувавши на р/р 1257, МФО 804013, в
ГУ ДКСУ Луганської області, .

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 26 травня 2014 року.

Суддя
І.А. Гончарова