Справа № 671/48/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 671/48/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ніколова С.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області на постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 26 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області, третя особа без самостійних
вимог - колективне підприємство
Волочиський завод "Метеор" про
призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Волочиського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Волочиському районі про визнання
неправомірною відмови відповідача в
призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Волочиський районний суд Хмельницької
області постановою від 26.02.2014 року
вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач посилався на відсутність у
позивача довідки, уточнюючої пільговий
характер роботи за період роботи з 1
квітня 1985 року по 2 грудня 1999 року, яку
мав би видати Волочиський завод
"Метеор".

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
підставою для відмови у призначенні
позивачу пільгової пенсії за віком
слугувала відсутність відповідної
довідки, уточнюючої пільговий характер
роботи за період роботи з 1 квітня 1985
року по 2 грудня 1999 року, яку мав би
видати Волочиський завод "Метеор".

В свою чергу суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови та
задоволенні позову виходив з того, що
відмова відповідача в призначенні
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" є
неправомірною, оскільки відсутність
уточнюючої довідки не може позбавити
позивача його конституційного права
на соціальний захист щодо вирішення
питання надання йому пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а тому його права
підлягають захисту.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

За змістом п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" в редакції
від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, що був
чинним на час набуття позивачем права
на пенсію, тобто на час, коли виникли
спірні правовідносини, на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 цього ж Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Ради Міністрів РСР від 22
серпня 1956 року № 1175 затверджено Списки
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та в
пільгових розмірах.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 затверджено
Порядок застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, пунктом 3 якого
визначено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Професії - газозварювальник та
електрозварювальник, які дають право
на отримання пенсії за віком на
пільгових умовах, містяться в розділі
ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2
виробництв, цехів, професій і посад з
тяжкими умовами праці, роботи в яких
надає право на державну пенсію на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах, затвердженою постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956, та в розділі
ХХХІІІ Списку N 2 виробництв, цехів,
професій і посад, робота на яких дає
право на державну пенсію на пільгових
умовах та у пільгових розмірах,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.94 року № 162,
яка дає право на отримання пенсії за
віком на пільгових умовах.

Як з'ясовано під час апеляційного
розгляду, з 28 травня 1979 року по 12
вересня 1984 року позивач працював на
Хмельницькому заводі трансформаторних
підстанцій в зварювальному цеху № 1 на
посаді електрозварювальника. З 1 квітня
1985 року по 2 грудня 1999 року позивач
працював електрозварювальником на
Волочиському заводі металовиробів,
який в подальшому переіменовано на
колективне підприємство Волочиський
завод "Метеор".

Наведені обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи
паспортними даними позивача; записами
у трудовій книжці позивача; довідкою №
22 від 17.06.2013 року про уточнюючий
характер роботи ОСОБА_2 на
Хмельницькому заводі трансформаторних
підстанцій; показаннями допитаними
судом першої інстанції в якості
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
працювали з позивачем на КП
Волочиський завод "Метеор", до
перейменування - Волочиський завод
металовиробів, про що свідчать
відповідні документи, та які
підтвердили факт роботи позивача на
даному підприємстві повний робочий
день на посаді електрозварювальника в
період з 1 квітня 1985 року по 2 грудня 1999
року.

Таким чином наведеними доказами
підтверджується, що загальний стаж
позивача після досягнення ним віку 55
років, тобто на 23 листопада 2013 року,
становив більше 25 років, в тому числі
повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України понад 12
років 6 місяців років, тобто останній
має право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

При цьому надаючи правову оцінку
висновкам суду першої інстанції
стосовно відсутності довідки,
уточнюючої пільговий характер роботи
за період роботи з 1 квітня 1985 року по 2
грудня 1999 року, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 (далі-Порядок),
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності записів у трудовій книжці,
трудовий стаж встановлюється на
підставі інших документів, виданих за
місцем роботи, служби, навчання, а також
архівними установами.

Відповідно до ст. 18 даного Порядку,
підтвердження наявності трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних, стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, установі, організації і
мали документи про свою роботу за цей
час.

Відповідні роз'яснення викладені у
пункті 10 листа № 1406/100/13-08 від 14.08.2008 року
Вищого адміністративного суду України,
де зазначено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості їх одержання внаслідок
ліквідації підприємства, або
відсутності архівних даних трудовий
стаж установлюється на підставі
показань не менше двох свідків, які б
знали заявника по спільній роботі на
одному підприємстві і мали документи
про свою роботу за час, стосовно якого
вони підтверджують роботу заявника.
Тому показання зазначених свідків на
підставі ч. 1 ст. 77 КАС України
приймається судом як достовірний
доказ.

Відповідно до п.п. 20, 23, 24 наведеного
вище Порядку у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. Документи, що
подаються для підтвердження трудової
діяльності, повинні бути підписані
посадовими особами і засвідчені
печаткою. Для підтвердження трудового
стажу приймаються лише ті відомості
про період роботи, які внесені в
довідки на підставі документів.

Як зазначено вище, в трудовій книжці
позивача повно відображено відомості
про характер його роботи, що дає право
на пенсію на пільгових умовах за
Списком № 2.

При цьому судом першої інстанції
достеменно встановлено, що колективне
підприємство Волочиський завод
"Метеор" на теперішній час значиться в
Єдиному реєстрі підприємств і
організацій України, воно не є
ліквідованим, хоча 6 лютого 2013 року на
загальних зборах даного підприємства
було прийнято рішення про його
ліквідацію. Крім того, встановлено, що
дане підприємство протягом тривалого
часу - з травня 2001 року виробничою
діяльністю не займається, і з невідомих
причин відсутні відповідні документи
про роботу працівників даного
підприємства, в тому числі і позивача.
Так, збереглися лише відомості про
заробітну плату працівників, а решта
документів на підприємстві відсутні.

Наведені обставини підтверджуються
поясненням голови ліквідаційної
комісії підприємства Корчового П.М.,
протоколом № 2 загальних зборів
колективне підприємство Волочиський
завод "Метеор" від 6 лютого 2013 року,
довідкою від 26.12.2013 року, виданої за
підписом Корчового П.М., про
неможливість видати позивачу
уточнюючу характер роботи довідку за
період з 01.04.1985 року по 02.12.1999 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що неможливість
надання уточнюючої довідки виникла не
з вини позивача, оскільки згідно
чинного законодавства, необхідність
зберігання необхідної документації
стосовно трудової діяльності
працівників підприємства
покладається на адміністрацію
підприємства.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 26 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Сушко О.О.