Справа № 2а-14611/12/2670
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/800/21149/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А.А.,

за участю: представника позивача -
Ліпатова І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Держтехногенбезпеки у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 листопада 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року у справі за позовом Приватної
компанії з обмеженою відповідальністю
"Гоойоорд Б. В." до капітана служби
цивільного захисту Березового Максима
Володимировича - інженера
ГУ Держтехногенбезпеки у місті Києві,
майора служби цивільного захисту
Карпенка Сергія Анатолійовича -
головного інспектора ВДПН УДН з ППБ ГУ
Держтехногенбезпеки у місті Києві,
третя особа: Головне управління
Держтехногенбезпеки у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
припису,

встановив:

Приватна компанія з обмеженою
відповідальністю «Гоойоорд Б. В.»
звернулась з позовом до капітана
служби цивільного захисту Березового
М. В. - інженера ГУ Держтехногенбезпеки
у місті Києві, майора служби цивільного
захисту Карпенка С. А. - головного
інспектора ВДПН УДН з ППБ ГУ
Держтехногенбезпеки у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
припису від 18 жовтня 2012 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сферах пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 листопада 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
третя особа - Головне управління
Держтехногенбезпеки у м. Києві
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати та ухвалити нове
судове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В запереченнях позивач просив залишити
скаргу без задоволення, а оскаржувані
рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 17 по 18 жовтня 2012 року
майором служби цивільного захисту
Карпенком С. А. - головним інспектором
ВДПН УДН з ППБ ГУ Держтехногенбезпеки у
місті Києві та капітаном служби
цивільного захисту Березовим М. В. -
інженером ГУ Держтехногенбезпеки у
місті Києві проведено перевірку
додержання (виконання) позивачем вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки по
вул. Б. Хмельницького, 52 у
Шевченківському районі міста Києва.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 4.1.3 НАПБ А.01.001-2004, а
саме: встановлення огорожі, яка
перешкоджає вільному проїзду до
сусідніх будівель, споруд, пожежних
вододжерел.

Результати перевірки оформлено актом
№785 від 18 жовтня 2012 року.

18 жовтня 2012 року на підставі вказаного
акту відповідачами винесено припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сферах пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту, яким позивача
зобов'язано до 23 жовтня 2012 року
демонтувати встановлену огорожу, яка
перешкоджає вільному проїзду до
сусідніх будівель, споруд, пожежних
вододжерел (далі -огорожа).

Не погоджуючись з вимогою
відповідачів, позивач звернувся до
адміністративного суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, щодо обґрунтованості
заявленого позову.

Колегія суддів вважає висновки судів
передчасними.

Відповідно до пункту 3.6 Порядку
проведення перевірок органами
Державної інспекції техногенної
безпеки України та визнання такими, що
втратили чинність, деяких наказів
МНС України, затвердженого
Наказом Міністерства надзвичайних
ситуацій України N 863 від 25
травня 2012 року, посадові особи органів
Держтехногенбезпеки України під час
здійснення перевірок мають право
проводити огляд територій або
приміщень, які використовуються для
провадження господарської діяльності,
а також будь-яких документів чи
предметів, якщо це передбачено законом;
вимагати від суб'єкта господарювання
або органу влади, іншого
підконтрольного об'єкта усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; надавати (надсилати)
суб'єктам господарювання або органам
влади, іншим підконтрольним об'єктам
обов'язкові для виконання приписи
(розпорядження) про усунення виявлених
порушень і недоліків, постанови про
застосування запобіжних заходів.

Приписами пункту 4.1.3 Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом Міністерства з питань
надзвичайних ситуацій № 126 від 19 жовтня
2004 року (далі - НАПБ А.01.001-2004),
встановлено, що дороги, проїзди й
проходи до будівель, споруд, пожежних
вододжерел, підступи до зовнішніх
стаціонарних пожежних драбин,
пожежного інвентарю, обладнання та
засобів пожежогасіння мають бути
завжди вільними, утримуватися
справними, взимку очищатися від снігу.
Забороняється довільно зменшувати
нормовану ширину доріг та проїздів.

Судами встановлено, що зафіксоване в
акті перевірки порушення позивачем
законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки полягає у
встановленні огорожі, яка перешкоджає
вільному проїзду до сусідніх будівель,
споруд, пожежних вододжерел.

Таким чином, розглядаючи позовні
вимоги про скасування припису щодо
демонтування вказаної огорожі, судам
слід було перевірити вказані в акті
обставини, з'ясувати, коли та на якій
підставі позивачем встановлено спірну
огорожу, чи отримано ним всі необхідні
дозволи для встановлення саме огорожі,
та вирішити питання, чи дійсно
встановлення огорожі призвело до
порушення вказаних вище приписів
законодавства, тобто унеможливило
вільний проїзд до сусідніх будівель,
споруд, пожежних вододжерел.

Всупереч наведеному, вирішуючи даний
спір на підставі планів земельної
ділянки та встановлення її меж, які
містять суперечливі дані, беручи до
уваги відсутність претензій суміжних
землекористувачів при встановленні
зовнішніх меж, суди дійшли висновку, що
«на момент виділення Київською міською
радою земельної ділянки позивачу,
місце встановлення огорожі не було
проїздом, а бордюр вже існував».

Крім цього, судами зазначено, що
викладені в акті обставини
спростовуються фактом прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, який підтверджує його
відповідність всім вимогам чинного
законодавства. Між тим, вказаний факт
не свідчить про дотримання позивачем
відповідних вимог під час зведення
огорожі, оскільки судами не
встановлено, що її влаштовано до
прийняття будинку в експлуатацію.

На думку колегії суддів, встановлені
судами обставини не є достатніми для
висновку про протиправність припису
відповідачів, оскільки наявними
матеріалами не спростовано факту
вчинення позивачем порушення вимог
чинного законодавства та наявності
підстав для його зобов'язання такі
порушення усунути.

За таких обставин, враховуючи
повноваження суду касаційної
інстанції, судові рішення підлягають
скасуванню, а справа - передачі на новий
розгляд.

Під час нового розгляду судам слід
вирішити питання щодо необхідності
призначення відповідної експертизи
щодо пожежної безпеки.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління
Держтехногенбезпеки у м. Києві
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 листопада 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: