Справа № 2а-3917/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 травня 2014 року м. Київ
В/800/1650/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.09.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Донецька із позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області про визнання права
на перерахунок пенсії з 01.06.2011 року, з
урахуванням премії, у розмірі 90%
посадового окладу, відповідно до
наказу Міністерства оборони України №
355 від 25.06.2011 року та зобов'язання
перерахувати пенсію, відповідно до ч. 3
ст. 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб»; визнати дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області щодо відмови у
перерахунку пенсії неправомірними.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 15.11.2011 року позовні
вимоги ОСОБА_4 було задоволено. Визнано
неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області щодо відмови
здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії.
Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області здійснити ОСОБА_4 перерахунок
пенсії з урахуванням премії, у розмірі
90% посадового окладу з 01.06.2011 року.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 15.11.2011 року було
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_4 було
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області щодо неналежного
розгляду заяви ОСОБА_4 про перерахунок
пенсії від 26.07.2011 року. Зобов'язано
Головне управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області розглянути
заяву ОСОБА_4 про перерахунок пенсії
від 26.07.2011 року з прийняттям
відповідного рішення. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12.09.2013 року касаційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області було залишено без задоволення,
а постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 15.11.2011 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
- без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України зазначеної вище ухвали Вищого
адміністративного суду України
заявник порушує питання про її
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, скаржником надано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 02.07.2013 року у справі №
К/9991/35995/12.

Заявник вказує, що в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
02.07.2013 року у справі № К/9991/35995/12
по-іншому застосовано норми
матеріального права, ніж в
оскаржуваній ухвалі від 12.09.2013 року.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Розглядаючи справу по суті заявлених
вимог, судами попередніх інстанцій
застосовано норми статтей 49, 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» щодо
правомірності здійснення перерахунку
пенсії. Суди виходили з того, що
документи про призначення пенсії
розглядає орган Пенсійного фонду і не
пізніше ніж у десятиденний строк з дня
їх надходження приймає рішення про
призначення або про відмову в
призначенні пенсії. Повідомлення про
відмову в призначенні пенсії із
зазначенням причин орган Пенсійного
фонду України видає (надсилає)
заявникові не пізніше ніж протягом
п'яти днів після прийняття
відповідного рішення. Тому після
отримання відповідної заяви позивача
про перерахунок пенсії відповідач
повинен був розглянути у десятиденний
строк цю заяву, а у разі відмови у її
задоволенні прийняти відповідне
мотивоване рішення.

В заяві про допуск заявник посилається
на інше рішення суду касаційної
інстанції, зокрема на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
02.07.2013 року, якою зазначені норми цього
ж Закону застосовані протилежно.

Таким чином, зі змісту доданих до заяви
судових рішень вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права (статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб»), у подібних
правовідносинах, у зв'язку з чим суд
касаційної інстанції прийняв різні за
змістом судові рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.09.2013 року.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_4
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.09.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко