Справа № 805/1268/14
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бойко М.І.
Суддя-доповідач - Лях О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №805/1268/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Лях О.П.,

суддів: Нікуліна О.А.,
Жаботинської С.В.,

при секретарі судового засідання -
Турко І.Б. ,

за участю:

представника позивача - Оленковського
Р.В.,

представника відповідача - Чернишової
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полімер Трейдінг" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 805/1268/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полімер Трейдінг" до
Східної митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення про корегування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації , митному
оформленні випуску та пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Полімер Трейдінг"
(далі - Позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до Східної
митниці Міндоходів (далі - Відповідач)
про визнання протиправними та
скасування рішення щодо корегування
митної вартості товару та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску та пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ
послалося не те, що Митниця у жовтні 2013
року при вирішенні питання розмитнення
належного позивачеві імпортованого
товару, не погодившись із
задекларованою вартістю цього товару,
визначила її самостійно в порядку та у
спосіб, які ТОВ вважає протиправними, з
порушенням вимог статей 54,58 Митного
кодексу України (далі - МК).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, а під час
апеляційного розгляду справи
представник позивача, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просили скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення
адміністративного позову.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, між Позивачем
(Покупець) та компанією "Mannel Trade LLP"
(Продавець) укладено контракт від 04.01.2013
року № 20/2013. В подальшому сторони
уклали додаткову угоду № 1 від 01.10.2013
року до контракту від 04.01.2013 року № 20/2013,
відповідно до умов якої Продавець
продає, а Покупець приймає та оплачує
на умовах Контракту наступний товар:
поліетилен, поліпропілен, каучук
синтетичний, а також інші матеріали,
номенклатури якого визначаються в
додатковій угоді до контракту, що є
його невід'ємною частиною.

Додатком № 9 від 02 жовтня 2013 року до
Контракту сторони погодили наступні
умови Контракту: Каучук синтетичний
СКДН в кількості 19 800,00 кг загальною
вартістю 33 660,00 доларів США, що
сплачуються за 100% передплатою, умови
поставки FСА Нижньокамськ. Виробником
визначено ВАТ "Нижньокамськнафтохім"
(Республіка Татарстан, Росія).
Продавцем оформлено інвойс на поставку
каучуку синтетичного від 08 жовтня 2013
року.

Згідно інвойсу ціна за 1 тону (1000,00 кг)
каучуку синтетичного СКДН, 1 група - 1700,00
доларів США.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої Позивачем у декларації форми
ДМВ-1 митної вартості товарів, 16 жовтня
2013 року через уповноважену особу
(декларанта) - агента з митного
оформлення вантажів та товарів, органу
доходів і зборів подано наступні
документи: зовнішньоекономічний
контракт купівлі - продажу товарів від
04 січня 2013 року № 20/2013; додаток до
Контракту від 02 жовтня 2013 року № 9;
довідку по транспортним витратам від 14
жовтня 2013 року № 158Т-02; міжнародну
товарно-транспортну накладну № 036261;
платіжне доручення в іноземній валюті
або банківських металах від 03 жовтня 2013
року № 73 (банківський платіжний
документ, що стосується товару);
рахунок-фактуру (інвойс) від 09 жовтня 2013
року № 70123751; рахунок-фактуру від 08
жовтня 2013 року № 20-036/2013; декларацію про
походження товару від 09 жовтня 2013 року
№ 104704070/091013/0018031; сертифікат якості від
09 жовтня 2013 року № 476810; декларацію, за
якою було відмовлено у випуску товарів
від 16 жовтня 2013 року №700130000/2013/019156;
інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного та
радіологічного контролю товару
(наявність на товаросупровідних
документах відповідних відбитків
штампу); відомість про облік та
розрахунок тари і пакувальних
матеріалів, у яких надходять товари, що
підлягають митному оформленню в режимі
імпорту від 14 жовтня 2013 року; копію
митної декларації країни відправника
від 09 жовтня 2013 року № 10404070/091013/0018031;
картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами від 03 грудня 2012
року № 100/2012/0007373; технічну специфікацію
товару.

За результатами перевірки ДМВ-1, а також
інших документів, наданих відповідно
до Митного кодексу України , декларанту
видано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 700000002/2013/00238 та прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 17 жовтня 2013 року №
700000002/2013/000110/2 ( а.с. 36-39).

Митна вартість відповідачем визначено
за резервним методом на рівні 51084,00
доларів США. Вартість за одиницю - 2,5800
доларів США за 1 кг.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що
митна вартість імпортованого товару не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), так
як документи подані митному органу не в
повному обсязі, а у поданих відомостях
наявні розбіжності, митна вартість
визначена за резервним методом на
підставі митної декларації від 07
жовтня 2013 року № 110080000/2013/126504. Попередні
методи не застосовані у зв'язку з
відсутністю інформації (а.с. 170).

Крім того,рішенням повідомлено, що за
умови надання, згідно ч. 3 ст. 53 МК
України додаткових документів, про які
письмово повідомлено декларанта в
декларації митної вартості та згідно
ст. 52 МК України будуть базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню, митну вартість товару № 1
митної декларації № 700130000/2013/019156 може
бути визнано(а.с. 172-173).

17 жовтня 2013 року позивачем подано нову
митну декларацію за № 700130000/2013/019262, де
митна вартість визначена згідно
оскаржуваного Рішення. На підставі
цієї МД товар випущено у вільний обіг.

Оскільки позивачем не було надано
додаткові документи, а саме: договір
між "СНЕМІСАL САТАLIS S.A" (Швейцарія) та
продавцем ОАО "Нижнекамскнефтехим", на
який наявне посилання у рахунку -
фактурі від 09 жовтня 2013 № 70123751,
наданому до митного оформлення;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми виробника товару;
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини, а також
не з'ясоване питання, чому
зовнішньоекономічний інвойс датований
раніше (08.10.2013 року) ніж дата придбання
товару у виробника (09.10.2013 року)
відповідач вказав на відсутність
законних підстав для прийняття рішення
щодо можливості застосування митної
вартості заявленої декларантом.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2
частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57
цього Кодексу, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 58 Митного
кодексу України, метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: 1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що: а)
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено обов`язок
декларанта подавати додаткові
документи (за наявності) до визначеного
частиною другою цієї статті загального
переліку. При цьому такий обов`язок
виникає у декларанта виключно у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

У такому випадку декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності): 1) договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; 2) рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракти); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У відповідності до ч. 5 ст. 54 Митного
кодексу України орган доходів і зборів
з метою здійснення контрою
правильності визначення митної
вартості товарів має право:
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Порядок виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.12 № 631
(зареєстровано в Мін'юсті 10.08.2012 за №
1360/21672) (далі - Порядок 631). Відповідно до
Порядку 631 митна декларація (далі - МД) -
митна декларація на бланку ЄАД, що
подається митному органу на паперовому
носії або у вигляді електронного
документа (у тому числі митна
декларація, заповнена у звичайному
порядку, попередня митна декларація,
тимчасова митна декларація, періодична
митна декларація, додаткова
декларація). Розділом IV Порядку 631
визначено послідовність митних
формальностей за митною декларацією.

Наказом Держмитслужби від 16.07.2012 р. № 362,
з метою забезпечення єдиного підходу
митних органів до роботи з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів під
час здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, затверджено
Методичні рекомендації щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України (далі - Методичні рекомендації).

Пунктом 4. розділу І Методичних
рекомендацій встановлено, що при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості посадові
особи, що здійснюють такий контроль,
застосовують положення Методичних
рекомендацій з метою аналізу,
виявлення та оцінки ризиків щодо
заявлення декларантом або
уповноваженою ним особою неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість товарів, у тому числі
невірному визначенні митної вартості
товарів.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 2
Методичних рекомендацій, робота з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
здійснюється посадовою особою митного
органу, що здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів, в тому числі шляхом:
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;
перевірки наявності розбіжностей у
документах, які підтверджують митну
вартість товарів; перевірки наявності
прийнятих іншими митними органами
рішень про коригування митної вартості
товарів, що ввозились на виконання того
ж зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.

Позивачем з метою проведення митного
оформлення товару - каучук синтетичний
СКДН (бутадієновий)", який імпортовано
згідно контракту від 04.01.2013 р. №20/2013,
укладеного з компанією "Mannel Trade LLP"
(Великобританія) та специфікації від
02.10.2013 р. № 9, 16.10.2013 р. подано до Східної
митниці Міндоходів МД № 700130000/2013/019156.
Відповідно до наведеної МД митна
вартість товару заявлена на рівні 1, 74
доларів США/кг.

При внесені електронної копії МД №
700130000/2013/019156 до бази даних митниці
спрацював профіль ризику за кодом 105-2
"Контроль правильності визначення
митної вартості товарів". Дана митна
формальність є обов'язковою для
виконання посадовою особою митниці. У
відповідності до повідомлення про
митну процедуру визначено - "Необхідно
перевірити достовірність складових
митної вартості товарів, а саме
додаткові нарахування до ціни угоди.
Можливе страхування оцінюваних
товарів. Товар (и) № 1 можливе заниження
митної вартості товару. Здійснити
перевірку правильності визначення
митної вартості, звернувши увагу на
вартість ідентичних або подібних
товарів. Необхідно посилити контроль
правильності визначення митної
вартості".( а.с. 131).

Поставка спірного товару відбувалась
на підставі, зокрема, сертифікату
якості від 09.10.2013 р. № 476810,
рахунку-фактури від 08.10.2013 р. № 20-036/2013,
виставленого контрагентом "Mannel Trade LLP"
Позивачу та рахунку-фактури від 09.10.2013р.
№70123751, виставленого товаровиробником
ВАТ "Нижньокамськнафтохім" (Росія)
компанії "СНЕМІСАL САТАLIS S.A" (Швейцарія).
Згідно рахунку-фактури від 09.10.2013 р. №
70123751 товар - "каучук СКДН" імпортується
із Росії до України (вантажоотримувач -
ТОВ "Полімер Трейдінг") за контрактом
від 25.07.2011 р. №50017457,укладеним ВАТ
"Нижньокамськнафтохім" з компанією
"СНЕМІСАL САТАLIS S.A" (Швейцарія) та
специфікацією від 26.09.2013 р. № 1/56 до
нього. Отже, як вбачається з матеріалів
справи ані ТОВ "Полімер Трейдінг", ані
його контрагент - фірма "Mannel Trade LLP" не
купує товар у безпосереднього
товаровиробника.

Таким чином, у відповідача
обґрунтовано виник сумнів щодо
погодження посередником ("Mannel Trade LLP")
остаточних умов постачання спірного
товару (які визначені у рахунку-фактурі
№ 20-036/2013) за контрактом від 04.01.2013 р. №
20/2013 до моменту погодження умов
поставки цього ж товару, визначених
товаровиробником і компанією "СНЕМІСАL
САТАLIS S.A". З цього приводу Позивачем
зазначено, що придбання товару фірмою
"СНЕМІСАL САТАLIS S.A" мало місце 01.10.2013 р.,
що підтверджується рахунком - фактурою
від 09.10.2013 р. № 70123751, а придбання товару
у контрагента "Mannel Trade LLP" - 03.10.2013 р., що
підтверджується платіжним дорученням
від 03.10.2013 р. Згідно вказаного
платіжного доручення призначення
платежу - контракт від 04.01.2013 р. № 20/2013 та
додаток до нього від 02.10.2013 № 9.

Тобто, в обох випадках оплата за товар
згідно доводів Позивача мала місце до
виставлення рахунків-фактур по спірній
поставці.

У наданій Позивачем специфікації від
02.10.2013 р. № 9 до контракту не зазначено
таких суттєвих умов імпортування
товару, як країна походження,
товаровиробник, вид транспортування.
Зазначені умови вказані лише в інвойсі
від 08.10.2013 р. № 20-036/2013. Вказане
підтверджує, що саме інвойс може бути
підтвердженням визначеної сторонами
зовнішньоекономічних відносин ціни та
умови поставки товару.

Згідно п.2.1 контракту від 04.01.2013 р. № 20/2013
датою відвантаження вважається дата
товарно-транспортної накладної. При
декларуванні товару Позивачем було
надано товарно-транспортну накладну
від 09.10.2013 р.

Інших документів, які б підтвердили
факт здійснення господарської
операції - оплати за імпортований
товар, зокрема, виписки банку,
Позивачем митниці не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати органу доходів і
зборів достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 266 МК України
декларант зобов'язаний надати органу
доходів і зборів передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
формальностей.

Частиною 1 статті 53 МК України також
встановлено обов'язок декларанта
одночасно з митною декларацією
подавати органу доходів і зборів
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

За результатами співставлення було
встановлено, що заявлена позивачем
митна вартість на рівні 1,74 доларів
США/кг., є нижчою, ніж вартість
аналогічного товару, який було
імпортовано на митну територію України
за митною декларацією від 07.10.2013 р. №
110080000/2013/126504 - 2, 58 доларів США/кг, про
відповідачем було зазначено письмово
на зворотному боці ДМВ.

Оскільки до спірної поставки мають
відношення, крім позивача та його
контрагента, треті особи, посилання на
яких міститься у товаросупровідних
документах відповідачем правомірно на
зворотній стороні ДМВ було зазначено
про необхідність надання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товару.

У відповідності до ч. 6 ст. 53 Митного
кодексу України декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.
Про таке право Позивача було зазначено
на зворотному боці ДМВ № 700130000/2013/019156.

Позивачем 17 жовтня 2013 року надано до
митниці додаткові документи, проте не
в повному обсязі, а саме відсутні:
договір між "СНЕМІСАL САТАLIS S.A"
Швейцарія та продавцем - ОАО
"Нижнекамскнефтехим", на який наявне
посилання у рахунку - фактурі від 09
жовтня 2013 року № 70123751, наданому до
митного оформлення; каталоги,
специфікації, прейскуранти (прас-листи)
фірми виробника товару; інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Положеннями частин 5,6 статті 55 МК
України встановлено, що декларант може
провести консультації з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів.

На вимогу позивача консультації
проводяться у письмовому вигляді. Під
час проведення таких консультацій
здійснюється обмін ціновою
інформацією між позивачем та
відповідачем, що забезпечує послідовне
застосування методів визначення
митної вартості. На виконання вказаних
норм Відповідачем з Позивачем було
проведено письмову консультацію, про
що є відповідні відмітки на
зворотньому боці ДМВ.

Під час такої консультації Позивачу
запропоновано надати цінову
інформацію, яка дає змогу застосувати
послідовно методи визначення митної
вартості згідно ст.ст. 59-64 МК України та
повідомлено про відсутність у митниці
цінової інформації для застосування
методів, визначених ст.ст. 59-63 МК
України та про наявність інформації
для застосування резервного методу.

За інформацією, наданою Позивачем, у
нього відсутня цінова інформація для
застосування методів визначення
митної вартості за ст.ст. 59-64 МК України.

На цій підставі Позивачу було
відмовлено у проведенні митного
оформлення спірного товару за
заявленою митною вартістю та видано
Картку відмови від 17.10.2013 № 700000002/2013/00238.

З урахуванням наявної цінової
інформації щодо митного оформлення
аналогічного товару, який імпортовано
часом раніше, а саме, 07.10.2013 р. за митною
декларацією № 110080000/2013/126504,
Відповідачем скориговано заявлену
митну вартість товару до рівня митної
вартості вказаної МД - 2, 58 доларів
США/кг.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 64 МК України, у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Дані норми кореспондують з положеннями
ст. 7 та примітки до неї Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди про тарифи і торгівлю 1994 року.

Так, п. 1 Примітки до ст. 7 визначено, що
митні вартості, визначені згідно з
положеннями статті 7, повинні
настільки, наскільки можливо,
ґрунтуватися на раніше визначених
митних вартостях.

У відповідності до п. 3.3. Розділу І
Порядку заповнення митних декларацій
на бланку єдиного адміністративного
документа, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
30.05.2012 № 651 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 14.08.2012 р.
за № 1372/21684, (далі - Порядок 651) графи А, С,
0/1, Е/1, Р, О, І МД паперового примірника
МД та її електронної копії або
електронної МД заповнюються
посадовими особами митних органів.
Інші графи МД заповнюються
Декларантом.

Так, графа 45 МД, в якій визначається
митна вартість товару та графа 43, де
зазначається метод її визначення,
самостійно заповнюється декларантом
під час подання МД до митного
оформлення. Митниця, в свою чергу,
здійснивши всі процедури митного
контролю та оформлення у разі
погодження інформації, що заявлена
декларантом приймає рішення про
можливість завершення митного
оформлення та відповідно випуск
товарів у вільний обіг. У такому
випадку у графі Б/Т проставляється
особиста номерна печатка, яка свідчить
про завершення митних формальностей та
випуск товарів у вільний обіг.

Таким чином, МД, що випущені у вільний
обіг містять інформацію про визнану
митну вартість товару та можуть бути
основою для коригування митної
вартості для інших митних оформлень у
відповідності до ч. 2 ст. 64 МК України.

Виходячи з наведеного, під час
застосування резервного методу,
митниця вправі брати за основу
коригування МД, за якою ідентичні чи
аналогічні товари були оформлені за
будь-яким методом визначення митної
вартості товару із дотриманням
послідовності застосування попередніх
методів. Тобто, під час обрання основи
для коригування митної вартості
пріоритетними є МД, оформлені за
основним методом, однак лише за
наявності таких декларацій.

Аналіз ст.ст. 59, 60 МК України встановлює
порядок застосування методів за ціною
договору щодо ідентичних, аналогічних
товарів відповідно з зазначенням вимог
щодо застосування даних методів. Тобто,
в разі наявності цінової інформації
про митні оформлення
ідентичних/аналогічних товарів за
основним методом визначення митної
вартості товару митниця застосовує
ст.ст. 59,60 МК України відповідно.

Враховуючи наведене, беручи за основу
коригування митну вартість
аналогічного товару, випущеного у
вільний обіг за МД від 07.10.2013 р №
110080000/2013/126504 за резервним методом,
Східна митниця Міндоходів у
відповідності до ст. 64 МК України також
застосувала резервний метод.

Стосовно ідентичності всіх зазначених
умов імпортування спірного товару та
товару, взятого за основу коригування
то: в обох випадках здійснено
імпортування товарів в однаковій
кількості (вага нетто - 19800 кг, (гр. 38);
однакові умови поставки - FСА
Нижньокамськ; імпортування здійснено
одним видом транспортного засобу -
автомобільне перевезення (гр. 25,26).

Таким чином, умови імпортування
вказаних товарів повністю співпадають,
виходячи з положення п. 2.1 розділу II
Правил 598, коригування на ряд
відмінностей Відповідачем не
проводилось.

Стосовно показників, за якими спірний
товар є аналогічним товару,
імпортованого за МД від 07.10.2013 р. №
110080000/2013/126504 (основа коригування) то:
виробник товарів в обох випадках - ВАТ
"Нижньокамсьнафтохім" (гр. 31);
характеристики товару співпадають (гр.
31) - каучук синтетичний СКДН,
неодимовий, група 1; країна виробництва
- Росія; однаковий код згідно УКТ ЗЕД
(гр. 33) - 0.

Отже, за МД від 07.10.2013 р. № 110080000/2013/126504
було випущено у вільний обіг
аналогічний товар за резервним
методом, що дає можливість взяти дану
МД за основу коригування та у
відповідності до вимог ст. 64 МК України
застосувати резервний метод.

Крім того, судом першої інстанції
правильно не прийнято до уваги
висновок експерта з врахування низки
показників, які мають значення для
визначення вартості товару, і
базується лише на ціні спірного товару,
яка зазначена у інвойсі, оскільки в
якості кінцевої вартості товару
прийнята вартість, отримана за
результатами застосування витратного
методу.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а потому підстав
для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 196, 198, 200, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Полімер
Трейдінг" на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
березня 2014 року у справі № 805/1268/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полімер Трейдінг" до
Східної митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення про корегування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску та пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 805/1268/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 22
травня 2014 року.

Колегія суддів:
О.П. Лях

О.А. Нікулін

С.В. Жаботинська