Справа № К/9991/13455/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/13455/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року

у справі № 2-а-150/09/0270

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Гайсинської міжрайонної державної
податкової інспекції Вінницької
області

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом до Гайсинської міжрайонної
державної податкової інспекції
Вінницької області (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 грудня 2008
року № /0.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2009 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Гайсинської МДПІ Вінницької області №
/0 від 17 грудня 2008 року. Стягнуто з
державного бюджету на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1
документально підтверджений розмір
судового збору 3,40 грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 11
березня 2009 року скасовано. У
задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року та залишити в силі постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2009 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Гайсинська МДПІ Вінницької області
провела планову виїзну перевірку
суб'єкта господарювання - ОСОБА_1 з
окремого питання (розбіжності по
результатах зустрічної перевірки), за
результатами якої був складений акт
від 12 грудня 2008 року № 1830/1700/НОМЕР_1.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до заниження
податку на додану вартість на загальну
суму 7810,10 грн., у тому числі по періодах:
за квітень 2007 року 0 1629,00 грн., за травень
2007 року - 607,00 грн., за липень 2007 року - 718,00
грн., за серпент 2007 року - 4856,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що позивач неправомірно включив до
складу податкового кредиту
відповідного податкового періоду
податок на додану вартість за
податковими накладними, отриманими від
ПП «Стройналадка» (ІПН 33,
місцезнаходження - м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 45) (арк. справи 27-30),
оскільки згідно відповідей від
державних податкових інспекцій у
Солом'янському, Подільському,
Голосіївському, Оболонському,
Деснянському, Дарницькому,
Печерському, Святошинському,
Шевченківському, Дніпровському
районах м. Києва та від СДПІ по роботі з
ВПП у м. Києві, які надійшли на запити
Гайсинської МДПІ Вінницької області
про проведення зустрічних перевірок,
ПП «Стройналадка» (ІПН 33) не
перебуває на податковому обліку у
вказаних податкових інспекціях, з
урахуванням того, що за даними
веб-сайту ДПА України (www.sta.gov.ua) вказане
підприємство не зареєстроване ані в
діючих платниках податку на додану
вартість, ані в анульованих.

17 грудня 2008 року Гайсинська МДПІ
Вінницької області на підставі
вказаного акта перевірки прийняла
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким на підставі підпункту «б»
підпункту 4.2.2. статті 4, підпункту 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ОСОБА_1 суму податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
11717,00 грн., в тому числі: 7810,00 грн. - за
основним платежем, 3907,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
позивачем не були порушені вимоги
Закону України «Про податок на додану
вартість», оскільки податок на додану
вартість був сплачений ним у ціні
придбаного товару, що підтверджено
податковими накладними, які містять
усі необхідні реквізити, а несплата
продавцем товарів (робіт, послуг)
податку на додану вартість до бюджету
тягне відповідальність та несе
негативні наслідки саме для цієї особи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що у випадку, коли
податкові накладні складаються
особами, незареєстрованими як платники
на додану вартість у порядку,
передбаченому статтею 9 Закону України
«Про податок на додану вартість», то це
позбавляє покупця права на включення
до складу податкового кредиту податку
на додану вартість на підставі таких
податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

За приписами абзацу 1 підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно положень абзацу 1 підпункту 7.2.4
пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку,
передбаченому статтею 9 цього Закону.

Пунктом 9.1 статті 9 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
центральний податковий орган веде
реєстр платників податку.

Відповідно до пункту 35 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01 березня 2000 року №79 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), для
інформування платників податку
Державна податкова адміністрація
України щомісяця у термін до 12 числа
місяця оприлюднює на web-сайті Державної
податкової адміністрації України
(www.sta.gov.ua): дані з Реєстру із зазначенням
найменування або прізвища, імені та по
батькові платника податку, дати
податкової реєстрації,
індивідуального податкового номера,
номера Свідоцтва або Спеціального
свідоцтва, дати його видачі; інформацію
про осіб, позбавлених реєстрації як
платників податку на додану вартість
за заявою платника податку або з
ініціативи органів державної
податкової служби чи рішенням суду, а
саме: про анульовані Свідоцтва та
Спеціальні свідоцтва платників
податку із зазначенням індивідуальних
податкових номерів, дат анулювання,
причин анулювання та підстав для
анулювання свідоцтв.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ПП «Стройналадка»
(ІПН 33, місцезнаходження - м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 45) не перебуває на
податковому обліку у податкових
інспекціях міста Києва, з урахуванням
того, що за даними веб-сайту ДПА України
(www.sta.gov.ua) вказане підприємство не
зареєстроване ані в діючих платниках
податку на додану вартість, ані в
анульованих.

Доказів на спростування вказаних
обставин матеріали спарви не містять.
Не додано таких доказів і до касаційної
скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 вересня 2010 року підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________ Л.І.
Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна