Справа № 802/4921/13-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4921/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Матохнюка Д.Б. Смілянця Е. С.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Шендера А.В.

представника відповідача:
Македонського О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Державної податкової
служби України, Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області про поновлення на
роботі першого заступника
голови-начальника управління
податкової міліції Державної
податкової служби у Вінницькій області
, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в
якому просив суд визнати протиправними
та скасувати накази про звільнення та
поновити на роботі.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2014 року позов задоволено, а саме:
визнано протиправним та скасовано
наказ Державної податкової служби
України №633-о від 30.09.2013 року " Про
звільнення"; визнано протиправним та
скасовано наказ Державної податкової
служби у Вінницькій області №179-о від
30.09.2013 року "Про звільнення"; поновлено
позивача на посаді першого заступника
голови - начальника управління
податкової міліції ДПС у Вінницькій
області; зобов'язано Державну
податкову службу України та Головне
управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області
запропонувати позивачу рівнозначну
посаду, у відповідності до вимог
чинного законодавства України.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Головне управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області оскаржило його до
суду апеляційної інстанції. В своїй
апеляційній скарзі, позивач,
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, не ґрунтується на належних та
допустимих доказах, судом неповно
з'ясовані обставини, які мають значення
для справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Представники відповідачів в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримали у повному обсязі, просили
вимоги, що в ній викладені,
задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти апеляційної
скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, вивчивши та
перевіривши матеріали справи,
обставини справи, зміст судового
рішення, апеляційної скарги, суд
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду - без змін, з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
наказом №529 ДПС України від 12.04.2011 року
позивача було призначено на посаду
першого заступника голови - начальника
управління податкової міліції
Державної податкової служби у
Вінницькій області.

На виконання наказу Державної
податкової служби у Вінницькій області
№111-о від 22.05.2013 року "Про попередження
працівників" позивача 22.07.2013 року
попереджено про наступне вивільнення
із займаної посади - 22.09.2013 року, згідно
з п. "г" ст. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Наказом Державної податкової служби
України від 30.09.2013 року №633-о та наказом
Державної податкової служби у
Вінницькій області від 30.09.2013 року №179-о
полковника податкової міліції ОСОБА_5,
першого заступника голови - начальника
управління податкової міліції
Державної податкової служби у
Вінницькій області звільнено з посади
та податкової міліції у запас Збройних
Сил України за пунктом 64 підпунктом "г"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачами не доведено та не
підтверджено належними доказами
наявність підстав для звільнення
позивача з підстав скорочення штатної
чисельності працівників у зв'язку з
реорганізацією органів ДПС України.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про безпідставність
апеляційної скарги та законність
рішення суду першої інстанції, з огляду
на таке.

Так, відповідно до ч.4 ст.5 Закону
України "Про центральні органи
виконавчої влади" міністерство, інший
центральний орган виконавчої влади
утворюється шляхом утворення нового
органу влади або в результаті
реорганізації (злиття, поділу,
перетворення) одного чи кількох
центральних органів виконавчої влади.
Частина 8 цієї статті передбачає, що
Указом Президента України про
ліквідацію міністерства, іншого
центрального органу виконавчої влади
визначається орган виконавчої влади,
якому передаються повноваження та
функції міністерства, іншого
центрального органу виконавчої влади,
що ліквідується.

Указом Президента України "Про
Міністерство доходів і зборів України"
№141/2013 від 18.03.2013 року визначено, що
Міністерство доходів і зборів України
є правонаступником Державної
податкової служби України та Державної
митної служби України, що
реорганізуються.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 р. №229 "Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів" територіальні органи
Державної податкової служби
реорганізовано шляхом приєднання до
відповідних територіальних органів
Міністерства доходів і зборів. Пунктом
3 постанови визначено, що територіальні
органи Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби,
що реорганізується.

З урахуванням викладеного, у даному
випадку має місце реорганізація
центрального органу виконавчої влади
та його територіальних органів шляхом
приєднання до Міністерства доходів і
зборів та його територіальних органів.
Імперативною нормою ч.3 ст.36 Кодексу
законів про працю України передбачено,
що у разі реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, виділення,
перетворення) дія трудового договору
працівника продовжується, що
відповідно зумовлює виникнення в
уповноваженого власником органу
обов'язків, дотримання яких має
гарантувати працівнику його право на
залишення на роботі у даному випадку.

В свою чергу, роз'ясненням Міністерства
юстиції України від 25.01.2011 року "Про
гарантії працівників у разі ліквідації
або реорганізації підприємства,
установи, організації" (далі -
Роз'яснення) чітко зазначено, що
відповідно до ч. 3 ст. 36 Кодексу у разі
зміни власника підприємства, а також у
разі його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, виділення,
перетворення) дія трудового договору
працівника продовжується. Припинення
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
можливе лише у разі скорочення
чисельності або штату працівників
(пункт 1 частини першої статті 40).

З матеріалів справи та пояснень
представників відповідача
встановлено, що у зв'язку із
проведенням реорганізації ДПС у
Вінницькій області шляхом приєднання
до ГУ Міндоходів у Вінницькій області
позивача було звільнено з посади
першого заступника голови - начальника
управління податкової міліції
наказами ДПС України №633-о та ДПС у
Вінницькій області №179-о від 30.09.2013 р. за
п. 64 п.п. "г" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ через
скорочення штатів та з урахуванням
відмови позивача від запропонованих
посад.

Водночас, проведеною реорганізацією
ДПС у Вінницькій області скорочення
штату керівного складу
територіального органу не відбулось,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи штатним розписом на
2013 рік державної податкової служби
України у Вінницькій області
(керівництво - кількість штатних посад
5) та тимчасовим штатним розписом на 2013
рік Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (керівництво -
кількість штатних посад 5), тому дія
трудового договору позивача
продовжується і він має право на
переведення його на рівнозначну посаду
в ГУ Міндоходів у Вінницькій області.

Як досліджено з наданих в ході судового
розгляду представниками відповідача
штатних розписів посада заступника
голови не ліквідовувалась, а фактично
перейменувалась на заступника
начальника - начальника слідчого
управління фінансових управлінь.

Разом з тим, вказаним вище Роз'ясненням
також визначено, що розірвання
власником або уповноваженим ним
органом трудового договору з
працівником відповідно до пункту 1
статті 40 Кодексу передбачає дотримання
певних гарантій для працівника. Так, за
загальним правилом встановленим
частиною першою статті 49-2 Кодексу про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Частиною другою
статті 49-2 Кодексу передбачено, що при
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
має враховуватися переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Власник або
уповноважений ним орган при вивільнені
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
повинен дотримуватися вимог статті 42
Кодексу, якою встановлено, що при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Тобто, у разі скорочення посади
заступника голови як штатної одиниці,
яку займав позивач, він має переважне
право на залишення на роботі як
працівник з високою кваліфікацією та
йому мала бути запропонована посада,
рівноцінна тій, яку він займав в
реорганізованому органі.

Положеннями ч. 1 ст.40 КЗпП України
передбачено право на розірвання
трудового договору у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації.

При цьому, позивачу першому заступнику
голови - начальнику управління
податкової міліції ДПС у Вінницькій
області було 29.08.2013 року запропоновано
вакантні посади, зокрема, посада
старшого слідчого 1-го відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Вінницькій області,
посада заступника начальника
оперативного управління Вінницької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області та посада завідувача сектора
фізичного захисту оперативного
управління Вінницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області.
Позивач від запропонованих посад
відмовився, оскільки вони не є
рівнозначними займаній ним посаді
першого заступника голови - начальника
управління податкової міліції ДПС у
Вінницькій області.

Як досліджено з наявних в матеріалах
справи штатного розпису на 2013 рік ДПС у
Вінницькій області та тимчасового
штатного розпису ГУ Міндоходів у
Вінницькій області, станом на 22.07.2013
року в підрозділах податкової міліції
ГУ Міндоходів у Вінницькій області
вакантними були 64 посади згідно
тимчасового штатного розпису, серед
яких посада заступник начальника -
начальник слідчого управління
фінансових розслідувань.

Проте, як вбачається з акту про відмову
від запропонованих посад першим
заступником голови - начальником
управління податкової міліції ДПС
України у Вінницькій області
полковником міліції ОСОБА_5, позивачу
не було запропоновано зазначену вище
вакантну посаду заступника начальника
- начальника слідчого управління
фінансових розслідувань, що є
порушенням вимог чинного
законодавства України, зокрема КЗпП
України.

Як слідує з аналізу Указу Президента
України "Про міністерства доходів і
зборів" №141/2013 від 18.03.2013р. та ПКМУ №229
від 20.03.2013 р. в даному випадку можуть
мати місце зміни в організації
виробництва і праці, пов'язані з
реорганізацією територіального
органу. У відповідності до ч.3 ст.32 КЗпП
України у зв'язку з змінами в
організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці
при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою.

Отже, враховуючи те, що ДПС у Вінницькій
області реорганізувалась шляхом
приєднання до ГУ Міндоходів у
Вінницькій області, штатна одиниця
заступника голови в процедурі
реорганізації не ліквідувалась,
відповідно до частини третьої статті 36
Кодексу у разі реорганізації
підприємства (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
вважається продовженою, а звільнення
позивача є неправомірним.

За таких обставин, в ході судового
розгляду судом встановлено, що при
прийнятті оскаржуваних позивачем
наказів від 30.09.2013 р. відповідачами
допущено порушення порядку звільнення
позивача, встановленого Положенням.

Крім того встановлено, що спірні накази
винесено під час перебування позивача
на лікарняному, що не спростовано
представниками відповідачів у ході
розгляду адміністративної справи.

Зазначене суперечить вимогам частини 3
статі 40 Кодексу законів про працю
України, згідно якої не допускається
звільнення працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в період його тимчасової
непрацездатності (крім звільнення за
пунктом 5 цієї статті), а також у період
перебування працівника у відпустці. Це
правило не поширюється на випадок
повної ліквідації підприємства,
установи, організації.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
20 травня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Смілянець Е. С.