Справа № 2а-147/10/2470
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. Львів №
9104/28119/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Каралюса В.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання
: Коцур В.К.

представника позивача
Мазураша М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Мамалигівський гіпсовий завод» на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.04.2010 року
у справі за адміністративним позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Мамалигівський гіпсовий завод» до
Чернівецької обласної митниці,
Державного казначейства України про
визнання протиправними дій, рішення та
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

31.08.2009 року позивач Відкрите акціонерне
товариство «Мамалигівський гіпсовий
завод» (надалі ВАТ «Мамалигівський
гіпсовий завод») звернувся в суді із
позовом до Чернівецької обласної
митниці, Державного казначейства
України про визнання протиправними
дій, рішення № 408030036/2009/300005/1 від 19.08.2009
року «Про визнання митної вартості
товарів» та стягнення надмірно
сплачених коштів в розмірі 9924 грн. 24
коп.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.04.2010 року
в позові відмовлено.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт ВАТ «Мамалигівський гіпсовий
завод» подав апеляційну скаргу,
покликаючись на те, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт просить суд, постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.04.2010 року
скасувати, та прийняти нову якою позов
задовольнити.

Представник апелянта Мазураш М.Г. в
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу з підстав в ній
зазначених.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
діяв в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.06.2009 р. між ВАТ «Мамалигівський
гіпсовий завод» та підприємством ICS
KNAUF-GIPS» SRL Молдова укладений контракт №
18/2009.

Відповідно до умов вказаного контракту
іноземний контрагент поставив в
Україну гіпс на умовах СРТ с. Мамалига (
Інкотермс 2000 ) за ціною 92 євро за 1 тону
що підтверджується рахунком-фактурою
№ 626/14 від 15.07.2009 р., товаротранспортною
накладною СMR № 0010695.

28.07.2009 р. партія вантажу «гіпс» була
заявлена позивачем до митного контролю
та митного оформлення за вантажною
митною декларацією від 28.07.2009 р. №
408030036/9/000703.

Згідно вказаної вантажної митної
декларації задекларований товар «гіпс
будівельний» Г -5В3 ГОСТ 125-79 ( полу
гідрат сульфату кальцію ) тонкого
помелу, вагою 21060 кг., за кодом УКТЗЕД
.

Як видно з інформації
товаросупровідних документів
фірми-виробника, листа Держмитслужби
України від 14.08.2008 р. № 29/2-11 «Щодо
класифікації товарів згідно УКТЗЕД» а
також результатів проведених
лабораторних досліджень ввезений ВАТ
«Мамалигівський гіпсовий завод» товар
є гіпсовий в'яжучим марки Г-5В3 ( ГОСТ 125-79
) що являє собою напівводяний сульфат
кальцію ( 93-97 % ) з вмістом домішок (
карбонатів, сполук кремнію, стронцію,
заліза) та використовується для
виробництва сухих гіпсових сумішей та
класифікується в товарній
підкатегорії УКТЗЕД про що
позивачу надано рішення про визначення
коду товару від 17.08.2009 р. № КТ 408-0024-09.

Вказане рішення від 17.08.2009 р. позивач не
оскаржив та на підставі нього
декларант подав нову ВМД від 19.08.2009 р. №
408030036/9/000735.

Відповідно до ч.2 ст.264 МК України, п.11
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766 у
разі виникнення потреби у
підтвердженні заявленої митної
вартості декларант зобов'язаний подати
митному органу необхідні для цього
відомості та забезпечити можливість їх
перевірки.

Аналіз наведених норм, дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Отже, митниця має повноваження
витребувати додаткові документи для
перевірки правильності зазначеної
митної вартості товару в разі
наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Наявні у справі матеріали свідчать про
те, що декларант під час здійснення
митного оформлення імпортованого
позивачем товару керувався методом № 1
проте, на вимогу митного органу не
надав належних додаткових
підтверджуючих документів:

-Експортну декларацію від 27.07.2009 р. № 9011
І6110 та висновок Державного
гемологічного центру України від 28.07.2009
р. № 170742-Д митний орган правомірно не
взяв до уваги оскільки, код УКТЗЕД
зазначеного у них товару не відповідає
у графі 33 ВМД від 18.08.2009 р. № 408030036/9/000735;

-Лист-калькуляцію від 19.08.2009 р. б/н
митний орган правомірно не взяв до
уваги оскільки, у калькуляції не
обчислені цінові дані по домішках, які
зазначені у графі 31 ВМД від 18.08.2009 р. №
408030036/9/000735 зокрема, карбонатів, сполук
кремнію, стронцію, заліза;

-Прайс-лис б/н від 25.01.2009 р., рахунок від
16.06.2009 р. № 061/1, платіжне доручення від
17.06.2009 р. № 11, лист від KNAUF-GIPS» щодо
пропозиції про вартість товару від
28.07.2009 р. б/н всупереч п. 12 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України та подання відомостей для її
підтвердження не містять реквізити
організацій що їх видала, підписи
посадових осіб та печатки відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що неподання позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару стали підставою для
прийняття митним органом рішення про
визначення митної вартості від 19.08.2009 р.
№ 408030036/2009/300005/1 та відмови у митному
оформленні ( картка відмови від 19.08.2009 р
№ 408000003/2009/001007 ).

Того ж дня декларант подав нову ВМД №
408030036/9/000741 та декларацію митної
вартості із застосуванням резервного
методу визначення митної вартості
товару.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову оскільки, враховує ту обставину
що позивач на вимогу митного органу не
надав належних додаткових документів
під час здійснення митного оформлення
товару тому, митна вартість товару не
могла бути визначена згідно із
положеннями ст. 267-272 Митного кодексу
України за методом № 1.

Апеляційний суд також погоджується з
висновками суду першої інстанції що
митний орган правильного визначив
митну вартість товару за шостим
резервним методом відповідно до ст. 273
Митного кодексу України. Оскільки,
митний орган при визначені митної
вартості врахував інформацію про
вартість товарів які продаються в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або максимально наближеним до нього, що
міститься в ПІК ЄАІС ДМСУ» Цінова
інформація при визначенні митної
вартості» за тим же кодом товару згідно
УКТЗЕД.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову
оскільки, митний орган дія в межах
повноважень та у спосіб передбачений
законом.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Із врахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Мамалигівський гіпсовий завод»
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.04.2010 року
у справі за № 2а-147/10/2470 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
В.М. Каралюс

Р.М. Шавель