Справа № 379/2264/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
про визнання протиправними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області на
постанову Таращанського районного
суду Київської області від 14 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області, в якому
просила визнати неправомірними дії та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок її пенсії з урахуванням
інших виплат (матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати) та винагороди за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 14 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправними дії
та зобов'язано відповідача провести
відповідний перерахунок і виплату
позивачу пенсії, починаючи з 10.07.2013
року.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність проведення
перерахунку пенсії державному
службовцю з урахуванням виплачуваних
за місцем служби сум матеріальної
допомоги, індексації заробітної плати
та винагороди за вислугу років у
розмірі 40% посадового окладу, оскільки
ці виплати входили до складу
заробітної плати, відповідно до
розміру якої розраховується пенсія.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2
є пенсіонером, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області та
отримує пенсію за Законом України «Про
державну службу».

У матеріалах справи міститься довідка
«Про складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 11.03.2013 року №193,
згідно якої позивачу в період служби в
Красноармійській об'єднаній державній
податковій інспекції Донецької
області з 01.03.2007 року по 28.02.2009 року було
всього виплачено 8016,46 грн. інших виплат,
в тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації грошових доходів за
вказаний період.

Також, у матеріалах справи наявна
довідка Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецької області від 04.07.2013 року №250, з
якої слідує, що на момент виходу на
пенсію розмір винагороди за вислугу
років, згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 12.09.1997 року №1013
«Про порядок виплати винагороди за
вислугу років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання», складав 40%
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання.

Разом з тим, як свідчать матеріали
справи, територіальний орган
Пенсійного фонду України здійснив
розрахунок пенсії позивача без
урахування вказаних сум матеріальної
допомоги, індексацій заробітку та
виходячи із розміру винагороди за
вислугу років у розмірі 25% посадового
окладу. Про дану обставину позивач
дізналася із листа Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області від 11.07.2013 року
№125/Д-17-01-01, наданого у відповідь на її
заяву про перерахунок пенсії від 10.07.2013
року.

У зв'язку із чим, вважаючи такі дії
відповідача протиправними, позивач
звернувся у суд.

Обговорюючи правомірність
вищевказаних розрахунків пенсії,
колегія суддів зазначає наступне.

Основними нормативно-правовими актами,
які регулюють порядок призначення та
перерахунку пенсій є Закони України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та «Про державну
службу», які співвідносяться між собою
як загальний та спеціальний.

Зі змісту статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII
така пенсія призначається державним
службовцям в розмірі 80 відсотків суми
їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Частиною 1 статті 66 цього Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

У постанові Кабінету Міністрів України
від 18.05.1998 року № 697, чинній на час
спірних правовідносин, визначено
вичерпний перелік видів оплати праці
та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсії. У такому переліку
не зазначена матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб, а також
виплати, пов'язані з індексацією
заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (ч. 6
зазначеної статті).

Частиною 7 зазначеної норми
передбачено, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми
Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року
прийнято постанову №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії».

У пункті першому названої постанови
закріплено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати
визначена Законом України «Про оплату
праці», статтею 2 якого закріплено, що
до її складу відносяться основна
заробітна плата, додаткова заробітна
плата (доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій) та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що чинне
законодавство як загальне, так і
спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому, до інших виплат, зокрема,
відносяться суми підвищення оплати
праці державного службовця, в якості
компенсації подорожчання споживчих
товарів і послуг, згідно Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Відтак, суми індексації заробітної
плати входять до системи оплати праці
державного службовця, та повинні бути
враховані при призначені пенсії
позивача.

Право пенсіонера, що отримує
пенсію за законодавством України про
державну службу на врахування «інших
виплат», підтверджено постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13.08.2010 року, яка залишена без
змін ухвалами Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
та Вищого адміністративного суду
України від 21.11.2012 року.

На виконання зазначеного судового
рішення, яке набрало законної сили,
Правлінням Пенсійного фонду України
прийнято постанову «Про виконання
рішення Окружного адміністративного
суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670»,
якою затверджено довідку про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». У вказаній довідці
міститься поле «інші виплати», з
необхідністю їх розшифровки.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у
перерахунку пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати, відповідач діяв усупереч
вимогам законів України та ряду
підзаконних актів.

Обговорюючи правомірність відмови
територіального органу Пенсійного
фонду України врахувати при визначенні
розміру пенсії позивача винагороду за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу, колегія суддів зважає на
наступне.

Судовою колегією встановлено, що
ОСОБА_2 до призначення їй пенсії
працювала на посаді спеціаліста в
Красноармійській об'єднаній державній
податковій інспекції Донецької
області. Під час роботи в органах
державної податкової служби позивач
отримувала винагороду за вислугу
років, передбачену постановою Кабінету
Міністрів України «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»
від 12.09.1997 року № 1013 у розмірі 40
відсотків посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання.

Зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України затверджено Порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, відповідно до
положень якого винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Нарахування та
виплата винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.

Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Враховуючи приведені норми, винагорода
за вислугу років, встановлена
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Колегія суддів не враховуює посилання
апелянта на приписи статті 33 Закону
України «Про державну службу», яка
визначає умови оплати праці державних
службовців, адже цією нормою не
врегульовані умови їх пенсійного
забезпечення. Відтак, якщо державний
службовець під час перебування на
державній службі отримував винагороду
(надбавку) за вислугу років у розмірі 40
відсотків до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг
(спеціальне звання), то зазначений
розмір цієї винагороди (надбавки)
повинен бути врахований і при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про обґрунтованість
позовних вимог щодо здіснення
перерахунку позивачу пенсії
державного службовця з урахуванням
суми винагороди за вислугу років у
розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням інших виплат (матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати) та винагороди за
вислугу років у розмірі 40% посадового
окладу підлягають задоволенню, а
пенсія позивача - перерахунку з моменту
звернення за таким до органу
Пенсійного фонду України (10.07.2013 року),
що було правильно встановлено судом
першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 14 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М