Справа № 813/3157/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3157/14
Львівський окружний адміністративний
суд,
головуючого - судді Кухар Н.А.
секретар судового засідання
за участі представників:
відповідача - Шестака О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій та скасування
ОСОБА_3 звернувся у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій при винесенні
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору (ВП 13267337) від 11.11.2013
року та постанови про відкриття
виконавчого провадження (ВП 40729092) від
Представником позивача подано заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
просить доповнити позовні вимоги, а
саме скасувати постанову головного
державного виконавця примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №13267337
від 11.11.2013 року та скасувати постанову
головного державного виконавця
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Шестака О.В. про
відкриття виконавчого провадження ВП
№40729092 від 12.11.2013 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувані рішення не відповідають
вимогам закону, були винесені
безпідставно та підлягають скасуванню.
Виконавче провадження №13267337 було
відкрито на виконання виконавчого
напису №1045 від 25.05.2009 року щодо
звернення стягнення автомобіль марки
БМВ Е65/740І, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, що належить позивачу.
Вказаний автомобіль був переданий
позичальником на підставі договору
застави № 47/USD, укладеним між позивачем
та ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро". Позивач
вважає, що надаючи боржнику строк для
добровільного виконання державний
виконавець не з'ясував, яким чином
боржник може самостійно виконати
виконавчий документ. Виносячи
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору державний
виконавець вказав, що боржником не
виконано виконавчого напису в строк
для добровільного виконання навіть
незважаючи на те, що боржник такого
виконавчого документу, як виконавчий
напис, самостійно виконати не може.
Вважає, що оскаржувана постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
винесена державним виконавцем без
з'ясування обставин справи, без
відповідного обґрунтування, а тому є
протиправною та підлягає скасуванню.
Також вважає, що оскільки на виконанні
перебував виконавчий напис нотаріуса,
який не передбачав стягнення з
боржника суми заборгованості, а
передбачав звернення стягнення на
предмет застави, тому державний
виконавець не мав правових підстав для
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору, оскільки
ст.28 Закону України "Про виконавче
провадження" підстав для винесення
такої постанови не містить. У зв'язку з
виконанням договору на адресу
відповідача надійшла заява стягувача
від 05.11.2013 року, в якій стягувач просить
повернути йому виконавчий документ без
виконання. Вказана заява і була
підставою для винесення постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачу від 11.11.2013 року. Відтак,
постанова про відкриття виконавчого
провадження №40729092 про стягнення
виконавчого збору на момент її
винесення втратила будь - який зміст,
оскільки боржник добровільно погасив
свій борг, а тому таке рішення підлягає
до скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, наведених у
позові та заяві про збільшення
позовних вимог, просив позов
задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
зазначив, що дії відділу та оскаржувані
рішення прийняті з дотриманням вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", відтак вважає, що підстав
для визнання дій протиправними та
скасування рішень немає, просить
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Постановою державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 11.06.2009
року відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого виконавчого
напису №1045 від 11.11.2013 року, виданого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
звернення стягнення на автомобіль,
марки БМВ Е65/740І, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3; за рахунок коштів,
отриманих від реалізації автомобіля
пропонує задоволити вимоги ЗАТ КБ
"Кредит-Дніпро" у розмірі 80972,33 доларів
США та 5852,87 гривень. Боржнику
встановлено строк для добровільного
виконання до 18.06.2009 року та представити
підтвердження оплати державному
виконавцю, з приміткою, що в разі
невиконання рішення в наданий для
добровільного виконання строк його
виконання буде проведено в примусовому
порядку із стягненням з боржника
виконавчого збору.

У зв'язку з невиконанням боржником
виконавчого напису у строк до 18.06.2009
року, 11.11.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у ВП № 13267337.
Докази вручення чи надіслання вказаної
постанови позивачу в матеріалах
виконавчого провадження відсутні.

05.11.2013 року ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро"
звернувся до відповідача з заявою про
повернення виконавчого напису №1045 від
29.05.2009 року про звернення стягнення на
на автомобіль, марки БМВ Е65/740І, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
номер кузова НОМЕР_2, що належить на
праві власності ОСОБА_3 в порядку п.1
ст.47 Закону України "Про виконавче
провадження".

11.11.2013 року на підставі заяви ЗАТ КБ
"Кредит-Дніпро" від 05.11.2013 року про
повернення виконавчого документу, в
порядку п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про
виконавче провадження", головним
державним виконавцем відділу ПВР УДВС
ГУЮ у Львівській області винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві - виконавчого
напису №1045 від 29.05.2009 року.

12.11.2013 року в порядку статей 17,19,20,25
Закону України "Про виконавче
провадження", головним державним
виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області Шестаков О.В.
винесено постанову ВП№40729092 про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання постанови ВП
№13267337 від 11.11.2013 року, виданого
відділом примусового виконання рішень
виконавчої служби ГУЮ у Львівській
області про стягнення з ОСОБА_3 в дохід
державного бюджету 62205,23 грн.
виконавчого збору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" (у редакції,
чинній на момент прийняття
оскаржуваного рішення, далі - Закон),
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст.28 Закону, у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Виконавчий збір не стягується за
виконавчими документами про
конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону.

У разі якщо стягнутої з боржника суми
недостатньо для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, виконавчий
збір сплачується пропорційно до
стягнутої суми.

У разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру та в разі
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Згідно ст.54 Закону, звернення стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.
Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом. Примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Згідно положень ст.31 Закону, копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Згідно ст.32 Закону, заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003 р. N14 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльності органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження", яким
встановлено, що витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
відповідно до статей 45, 46 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній
по-перше, не виконав рішення
добровільно в установлений для цього
строк, а по-друге, рішення було виконано
примусово.

Відповідачі не надали суду доказів про
вжиття ними заходів з примусового
виконання виконавчого напису щодо
звернення стягнення на автомобіль.

На переконання суду, стягнення
виконавчого збору з підстав,
передбачених ч.1 ст. 28 Закону пов'язане з
передбаченими Законом фактично
здійсненими під час виконавчого
провадження заходами примусового
виконання рішення. Проте, як вбачається
з копій матеріалів виконавчого
провадження, докази здійснення
відповідачами заходів примусового
виконання виконавчого напису (як то
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; інші заходи, передбачені
рішенням) відсутні, що, в свою чергу, не
дає підстав для стягнення виконавчого
збору.

Тобто, із викладеного вбачається, що
виконавчий документ не був виконаний
державною виконавчою службою у
примусовому порядку, а тому стягнення з
позивача виконавчого збору у сумі 62205,23
грн. є незаконним.

Ст.28 Закону встановлює виключення із
загального правила, відповідно до
якого виконавчий збір стягується у
розмірі сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
фізичної особи у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання.

Таким чином, дії державного виконавця
при винесені постанови (ВП №13267337) від
11.11.2013 року (винесена державним
виконавцем Шестаком О.В. Залізничного
ВДВС ЛМУЮ) про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 10% від суми
заборгованості за договором застави,
для погашення якого було звернено
стягнення на автомобіль - є
протиправними, суперечать нормам
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки боржник виконав
виконавчий напис без примусового
виконання та проведення прилюдних
торгів шляхом перерахування коштів на
рахунок стягувача, а стягувач подав
заяву про повернення виконавчого
напису.

Таким чином, постанова (ВП №13267337) від
11.11.2013 року (винесена головним
державним виконавцем Шестаком О.В.
Залізничного ВДВС ЛМУЮ) про стягнення з
боржника виконавчого збору не
відповідає вимогам чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов до висновку, що
постанова ВП №13267337 від 11.11.2013 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
підлягає скасуванню, яка є виконавчим
документом у виконавчому провадженні
ВП 40729092, відтак постанова про відкриття
виконавчого провадження від 12.11.2013
року підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що
позовні вимоги підлягають до
задовлення, слід визнати протиправними
дії головного державного виконавця
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Шестака О.В. при
винесені постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №13267337
від 11.11.2013 року та при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40729092 від 12.11.2013 року та
скасувати вищезазначені постанови.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до ст.94 КАС України слід стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача судовий збір відповідно до
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити
повністю.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. при винесені
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №13267337 від 11.11.2013
року.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40729092 від 12.11.2013 року.

Скасувати постанову головного
державного виконавця примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №13267337
від 11.11.2013 року.

Скасувати постанову головного
державного виконавця примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. про відкриття
виконавчого провадження ВП №40729092 від
12.11.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 73,08 (сімдесят три грн.
08 коп.) грн. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено
21.05.2014 року.