Справа № 2-а-54/2012; ЗП/808/8/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року о 10 год. 15 хв.Справа №
2-а-54/2012 Провадження №ЗП/808/8/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

прокуратури - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи-1 - не
з'явився

третьої особи-2 - не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора

до Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області,

треті особи - Відділ Держкомзему у
Вільнянському районі Запорізької
області, ОСОБА_1,

про визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
справа №2-а-54/2012 (Провадження №ЗП/808/8/14)
за позовом Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора (далі - позивач,
прокурор) до Дніпровської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області (далі - відповідач), треті особи
- Відділ Держкомзему у Вільнянському
районі Запорізької області (далі -
третя особа-1), ОСОБА_1 (далі - третя
особа-2, ОСОБА_1), в якому позивач просить
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача №8 від 05.10.2010 "Про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_1".

Позовні вимоги обґрунтовані
Конституцією України, Земельним
Кодексом України, Законом України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», Законом України
«Про прокуратуру», Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та зазначено, що проведеною Відділом
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області на вимогу позивача
перевіркою виявлені суттєві порушення
вимог земельного законодавства при
прийнятті відповідачем рішення №8 від
05.10.2010. Позивач вказує, що оскаржуване
рішення відповідача суперечить
вимогам ст.ст.58-60, 83 Земельного кодексу
України, а також прийняте з порушенням
вимог ст. 19 Конституції України та
ст. 118 Земельного кодексу України. До
того ж, позивач звертає увагу, що
Рішення відповідача №8 від 05.10.2010 може
призвести до незаконного вилучення у
приватну власність земель водного
фонду. З огляду на викладене, прокурор
вважає що Рішення відповідача №8 від
05.10.2010 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились.

Представник прокуратури 07.05.2014 через
канцелярію суду подав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача 06.05.2014 до
суду надійшло клопотання про розгляд
справи за його відсутності, проти
позовних вимог не заперечує, та просить
прийняти рішення на користь
прокуратури.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, клопотань та
заяв від третіх осіб на адресу суду не
надходило, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд з'ясував наступне.

05.10.2010 Дніпровською сільською радою
Вільнянського району Запорізької
області прийнято Рішення №8, яким
громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
загальною площею 0,2500 га для
будівництва житлового будинку та
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.10). Також, відповідно
до цього Рішення зобов'язано ОСОБА_1 в
термін одного року виготовити та
подати на затвердження в сільську раду
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (пункт 2
оскаржуваного рішення). Крім того,
попереджено ОСОБА_1, що в разі не
виконання вимог п.2 цього рішення,
сільська рада приймає рішення про його
відміну (п.3 рішення №8 від 05.10.2010).

04.01.2012 позивачем надіслано до
Дніпровського сільського голови
Вимогу від 04.01.2012 №15вих.12 «Про надання
інформації та копій документів»
(а.с.21-22).

Відповідач листом від 13.01.2012 №4/01-19 на
вимогу прокуратури надав запитувану
інформацію (а.с.14-20).

14.02.2012 прокуратурою Дніпровському
сільському голові Вільнянського
району направлено Протест №60-193/13 вих.12
(а.с.8-9), відповідно до якого позивач
вимагав скасувати Рішення
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 05.10.2010 №8.

Листом від 23.02.2012 №51/01-19 Дніпровська
сільська рада Вільнянського району
Запорізької області повідомила
Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора про дату
розгляду вищезазначеного Протесту
(а.с.13).

28.02.2012 Рішенням Дніпровської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області №14 протест Запорізької
міжрайонної екологічної прокуратури
від 14.02.2012 №60-193/13 вих.12 - відхилено, дію
Рішення Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 05.10.2010 №8 - призупинено
(а.с.11).

Листом від 13.03.2012 №1069 Відділ
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області повідомив
Запорізьку міжрайонну екологічну
прокуратуру про виявлені порушення
вимог земельного законодавства при
прийнятті відповідачем рішення №8 від
05.10.2010 (а.с.23-26).

З огляду на викладене, прокурор
звернувся до суду з позовом про
скасування рішення №8 від 05.10.2010.

Враховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ч. ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон України
№280/97-ВР) органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно ст. 8 Закону України «Про службу
в органах місцевого самоврядування»
основними обов'язками посадових осіб
місцевого самоврядування є: додержання
Конституції і законів України, інших
нормативно-правових актів, актів
органів місцевого самоврядування;
забезпечення відповідно до їх
повноважень ефективної діяльності
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить: а)
розпорядження землями територіальних
громад; б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; в) надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; г) вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
ґ) викуп земельних ділянок для
суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст;
д) організація землеустрою; е)
координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів; є)
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; ж)
обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) використання земель
громадянами і юридичними особами у
разі порушення ними вимог земельного
законодавства; з) підготовка висновків
щодо вилучення (викупу) та надання
земельних ділянок відповідно до цього
Кодексу; и) встановлення та зміна меж
районів у містах з районним поділом; і)
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок; ї)
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; й) вирішення земельних
спорів; к) вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Згідно п. «б» ч.1 ст. 58 Земельного
кодексу України до земель водного
фонду належать землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім
земель, зайнятих лісами.

Частиною 1 ст. 59 Земельного кодексу
України передбачено, що землі водного
фонду можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності у межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги (ч.1 ст. 60 Земельного
кодексу України).

Частиною 2 ст. 60 Земельного кодексу
України встановлено, що прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків,
а також ставків площею менш як 3 гектари
- 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на
них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них
та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох
градусів мінімальна ширина
прибережної захисної смуги
подвоюється.

Відповідно до ч.3 ст. 60 Земельного
кодексу України розмір та межі
прибережної захисної смуги уздовж
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації.

За приписами ч. ст. 83 Земельного кодексу
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності (ч.2 ст. 83
Земельного кодексу України).

Частиною 3 ст. 83 встановлено, що до
земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать землі водного
фонду, крім випадків, визначених цим
Кодексом.

Суд звертає увагу, що законодавством
України не передбачено можливість
надання у власність громадянам
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків із
земель водного фонду, таким чином суд
дійшов висновку, що Рішення
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 05.10.2010 №8 суперечить
вимогам Земельного кодексу України.

Крім того, за приписами ч. 6 ст. 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Як встановлено з матеріалів
адміністративної справи, оскаржуване
Рішення від 05.10.2010 №8 прийнято з
порушенням вищевказаної норми, а саме
прийнято за відсутності графічних
матеріалів з визначеним бажаним місцем
розташуванням земельних ділянок.

Виходячи з вищенаведеного, рішення
п'ятдесят другої чергової сесії п'ятого
скликання №8 від 05.10.2010 Дніпровської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області «Про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських будівель гр.
ОСОБА_1» - суперечить вимогам
законодавства України, отже є
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Під час розгляду справи відповідач
позовні вимоги визнав, зазначивши, що
проти позовних вимог не заперечує, та
просить прийняти рішення на користь
прокуратури

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, а відтак
визнання адміністративного позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує чиїх-небудь прав, свобод або
інтересів, а тому - суд приймає його.

Враховуючи все вищевикладене судом
встановлено, що Рішення Дніпровської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 05.10.2010 №8
прийнято з порушенням вимог
законодавства України, суперечить
приписам законодавства України, отже є
незаконним та протиправним.

Тому суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-12, 71, 86, 112, 158-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Запорізького
міжрайонного екологічного прокурора -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області №8 від 05.10.2010 «Про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських будівель гр.
ОСОБА_1».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Шара