Справа № 668/306/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 668/306/14-а

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьміна О.І. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусика
А.Г.,

суддів - Кравченко К.В. та
Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Херсоні на ухвалу
Суворовського районного суду м.Херсона
від 20 січня 2014 року (про зміну способу
та порядку виконання рішення) по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона про
зобов'язання нарахувати підвищення до
пенсії, як "Дитині війни",-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Суворовського районного
суду м.Херсона від 01 вересня 2011 року,
яка ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року залишена без змін,
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково. Суд зобов'язав
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона (далі
УПФУ) здійснити перерахунок та виплату
щомісячної соціальної допомоги,
передбаченої ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
розрахованої відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та вимог ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, за період з 01 лютого 2011
року по 23 липня 2011 року за рахунок
коштів Державного бюджету України з
урахуванням фактично сплачених сум у
цей період. В задоволенні решти
позовних вимог було відмовлено.

В січні 2014 року, посилаючись на
наявність обставин, що ускладнюють
виконання рішення суду, державний
виконавець ДВС Комсомольського РУЮ у
м.Херсоні Савицький Д.В. звернувся до
Суворовського районного суду м.Херсона
з поданням про зміну способу та порядку
виконання постанови Суворовського
районного суду м.Херсона від 01 вересня
2011 року шляхом заміни з зобов'язання
УПФУ здійснити перерахунок та виплату
позивачу щомісячної соціальної
допомоги за період з 01 лютого 2011 року по
23 липня 2011 року на стягнення виплати у
сумі 1015,92грн., які нараховані УПФУ
відповідно до рішення суду від 01
вересня 2011 року.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона 20 січня 2014 року подання
державного виконавця відділу ДВС
Комсомольського РУЮ у м.Херсоні про
зміну способу та порядку виконання
рішення - задоволено. Суд змінив спосіб
та порядок виконання постанови
Суворовського районного суду м.
Херсона від 01 вересня 2011 року шляхом
зміни з зобов'язання УПФУ перерахувати
та виплатити позивачу щомісячну
соціальну допомогу, передбачену ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, розрахованої
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" та вимог
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і законодавчо визначеного
розміру мінімальної пенсії за віком, за
період з 01 лютого 2011 року по 23 липня 2011
року за рахунок коштів Державного
бюджету України з урахуванням фактично
сплачених сум у цей період на стягнення
виплати у сумі 1015,92 грн., які нараховані
УПФУ відповідно до рішення суду від 01
вересня 2011 року.

Не погоджуючись з наведеною ухвалою
суду, УПФУ подало апеляційну скаргу, в
якій зазначається, що вказана
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню, а подання
про зміну способу та порядку виконання
постанови залишенню без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Положеннями ч.1 ст.11 наведеного закону
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу та суперечить
принципу обов'язковості судового
рішення.

Згідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Наведені повноваження також
встановлені положеннями ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження",
згідно яких державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема,
звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Разом з тим, підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень шляхом стягнення,
унеможливлюють їх виконання, а тому
наведена обставина може бути
підґрунтям для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення, які повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення.

А тому, колегія суддів, з врахуванням
конкретних обставин справи
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, оскільки наведені дії
сприяють повноцінному і своєчасному
виконанню рішення суду та забезпечує
всебічний захист прав, свобод та
інтересів позивача.

Оскільки судом першої інстанції
винесено ухвалу з держанням норм
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Херсоні -
залишити без задоволення, а ухвалу
Суворовського районного суду м.Херсона
від 20 січня 2014 року (про зміну способу
порядку виконання рішення) - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: К.В. Кравченко Н.В. Вербицька