Справа № 412/1594/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маньковська
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №412/1594/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 21 березня 2014
року у справі № 412/1594/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 25.02.2014 року до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.09.2011
року йому призначена пенсія як
державному службовцю відповідно з
Законом України «Про державну службу».
Однак при обчисленні пенсії пенсійним
органом не було включено всі складові
заробітної плати державного службовця,
на які нараховувались та сплачувались
внески. Позивач 28.01.2014 року звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням всіх сум, на які
нараховувались та сплачувались внески.
21.02.2014 року пенсійним органом надано
відповідь, якою відмовлено у
перерахунку пенсії. Просив суд визнати
такі дії пенсійного органу
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок з
28.09.2011 року.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 21 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області щодо відмови
ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії
на підставі довідки про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням усіх складових заробітної
плати, що повинні входити у розрахунок
пенсій, а саме: матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, сум нарахованої індексації, з
яких нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області провести ОСОБА_2
перерахунок нарахованої пенсії,
виходячи з усіх складових заробітної
плати, у тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, з
01.02.2014 року. В іншій частині позовних
вимог позивачу відмовлено - за
необґрунтованістю вимог.

Пенсійним органом на постанову
суду подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі посилається
на ст. 33, 37 Закону України «Про
державну службу» та зазначає, що
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати не є складовими
заробітної плати, а факт утримання із
вказаних виплат збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення їх до складу
заробітної плати державного службовця.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає
оскаржуване судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з
29.09.2011 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області як отримувач
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Позивач 28.01.2014 року звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії по заробітку згідно із Законом
України «Про державну службу» із
врахуванням усіх виплат згідно довідки
№ 88 від 21.02.2014 року.

Відповідно до вказаної довідки,
виданої на ім'я ОСОБА_2, за період з
01.09.2009 року по 31.08.2011 року про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та розшифровки графи
«інші виплати», до інших виплат
входить: матеріальна допомога на
оздоровлення - у розмірі 8003,18 грн.,
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби - у розмірі
00,0 грн.; індексація - у розмірі 1699,84 грн.
На всі виплати, які включені у довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 11).

Пенсійний орган 21.02.2014 року надав
відповідь, в якій зазначив, що
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, сума індексації
заробітної плати не є складовими
заробітної плати в розумінні ст. 33
Закону України «Про державну службу», а
тому для обчислення пенсії з
урахуванням цих сум немає законних
підстав (а.с. 5).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації грошових
доходів, на які нараховувались
страхові внески, з огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII, в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723 (в редакції, що
діяла до 01.05.2014 року) у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР
"Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до статті 33
Закону України «Про державну службу»
(в редакції, що діяла до 01.05.2014 року)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років
під час призначення пенсії у порядку
та на умовах, передбачених Законом
України "Про державну службу",
враховуються в розмірах, установлених
на день призначення пенсії.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» в структуру заробітної
плати входить додаткова заробітна
плата, а це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
28.05.2013 року, 04 березня 2014 року, де у
справі за аналогічним позовом
вирішено, що отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України є обов'язковими як для судів
усіх ланок, так і для підприємств,
організацій, установ.

Перевага надається спеціальним нормам,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (стаття 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»), а не
законам України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII «Про державну службу» та від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків,
зроблених судом першої інстанції, а
тому судом першої інстанції спір по
суті вирішений правильно і підстави
для скасування або зміни судового
рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, ч. 8,
10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області у справі № 252/12146/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
26 березня 2014 року у справі № 252/12146/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів
Г.М. Міронова

І.В. Юрко

А.А. Блохін