Справа № 810/516/14-а
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року 810/516/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю.,

при секретарі судового засідання
Погоржевська М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, або ФОП ОСОБА_1)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Тетіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
України у Київській області, в якому
просив скасувати податкове
повідомлення-рішення Сквирської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Київській області від 29
травня 2013 року за № (після
реорганізації повноваження Сквирської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Київській області перейшли
до Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Київській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02
липня 2013 року позивачем було отримано
податкове повідомлення-рішення
Володарського відділення Сквирської
міжрайонної податкової інспекції у
Київській області від 29 травня 2013 року
за №, яким визначено суму
податкового зобов'язання по сплаті
орендної плати у розмірі 13011,88 грн. Не
погодившись з винесеним рішенням,
позивач оскаржив його у порядку ст. 56
Податкового кодексу України, проте,
скарга була залишена без задоволення.
Вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено з
порушенням норм діючого законодавства,
оскільки, податковим органом під час
розрахунку суми податкового
зобов'язання по орендній платі за землю
безпідставно застосовано нормативну
грошову оцінку землі у розмірі 260237,51
грн. Просив позовні вимоги
задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги з підстав
викладених у позові, просив його
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Свою правову позицію
виклав у письмових запереченнях, зі
змісту яких вбачається, що позовні
вимоги не визнає, посилаючись на те, що
позивачем при визначенні суми орендної
плати за землі державної та
комунальної власності було невірно
застосовано розмір нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
стало причиною заниження податкового
зобов'язання з орендної плати за землі
державної і комунальної власності,
оскільки у разі зміни нормативної
грошової оцінки землі, яка є базою
оподаткування для плати за землю,
змінюється річна сума податкового
зобов'язання по земельному податку та
орендній платі за земельну ділянку.
Оскільки, відповідно до листа відділу
Держкомзему у Володарському районі
Київської області, нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, яку орендує
позивач, станом на 01 січня 2012 року
становить 260237,51 грн., а рішенням
Володарської селищної ради від 12
березня 2013 року за 844-21-VI «Про внесення
змін до договору оренди земельної
ділянки від 03 липня 2006 року №1449»
встановлено, що плата за землю
вноситься в п'ятикратному розмірі
земельного податку, тому податковим
органом було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29 травня 2013
року за №, яким визначено суму
податкового зобов'язання по сплаті
орендної плати у розмірі 13011,88 грн.
Таким чином, на думку відповідача,
оскаржуване рішення прийнято ним з
урахуванням вимог чинного
законодавства, оскільки відповідач
діяв у межах повноважень, наданих йому
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами. Просив у
задоволенні позову відмовити, а справу
розглянути у порядку письмового
провадження.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
липня 2006 року між Володарською
селищною радою Київської області та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
було укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,0691 га, для здійснення
підприємницької діяльності, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
строком на 49 років. Вказаний договір
було посвідчено приватним нотаріусом
Володарського нотаріального округу
ОСОБА_2, про що зроблено запис у реєстрі
за №1449. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки згідно витягу із
технічної документації №286 від 23
лютого 2006 року виданого Управлінням
Держкомзему у Володарському районі
Київської області визначена у розмірі
31019 грн.

Згідно п.9 вказаного договору річний
розмір орендної плати становить 620,38
грн.

12 березня 2013 року рішенням двадцять
першої сесії Володарської селищної
ради Київської області за №844-21-VI «Про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 03 липня 2006 року
за №1449», вирішено внести зміни до
договору оренди земельної ділянки від
03 липня 2006 року, а саме: п.9 розділу III
«Оренда плата» викласти у такій
редакції - «Орендна плата вноситься
Орендарем щорічно в п'ятикратному
розмірі земельного податку, що
встановлений для даної земельної
ділянки, відповідно до ст. 287 ПК
України».

У зв'язку з прийняття вказаного
рішення, на адресу позивача був
направлений лист від 12 квітня 2013 року
за №02-20/111, щодо внесення змін до
договору оренди від 03 липня 2006 року, та
направлено проект Додаткової угоди №1.

Проте, пропозиція Володарської
селищної ради щодо внесення змін до
договору оренди від 03 липня 2006 року
була залишена ФОП ОСОБА_1 без
задоволення.

02 липня 2013 року на адресу позивача
надійшло податкове
повідомлення-рішення Володарського
відділення Сквирської МДПІ Київської
області від 29 травня 2013 року за №,
відповідно до якого ФОП ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання по сплаті орендної плати у
розмірі 13011,88 грн. Вказане зобов'язання
було розраховано на підставі листа
відділу Держкомзему у Володарському
районі Київської області, відповідно
до якого нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, яку орендує ФОП
ОСОБА_1 станом на 01 січня 2012 року
становить 260237,51 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач оскаржив його у відповідності
до вимог ст. 55 Податкового кодексу
України, однак скарга була залишена без
задоволення, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення без змін, що й
стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склалися між
сторонами суд зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні
регулюються Земельним кодексом
України, а справляння плати за землю,
починаючи з 01.01.2011 - Податковим
кодексом України.

Положення Податкового кодексу України
регулюють відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначають вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування;
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Статтею 9 Податкового кодексу України
орендну плату за земельні ділянки
державної і комунальної власності
віднесено до загальнодержавних
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у вигляді плати за землю.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту
14.1статті 14 Податкового кодексу
України, плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
цього Кодексу встановлено, що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. При цьому
зазначено, що далі у розділі XIII слова
«орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності»
визначаються як «орендна плата».

Згідно підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті
41 Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також щодо законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
до повноважень податкового органу
належить перевірка платника податку на
предмет правильності обчислення і
правильності сплати орендної плати за
земельну ділянку державної та
комунальної власності, що свідчить про
законність підстав для податкового
органу на вчинення вказаних дій та, як
наслідок, прийнятих рішень.

Справляння плати за землю здійснюється
відповідно до положень розділу XIII
Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України визначено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки, об'єктом
оподаткування - земельна ділянка,
надана в оренду (пункт 288.2 ст. 288
Податкового кодексу України).

За правилами пункту 288.4 ст. 288
Податкового кодексу України, розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пункту 288.5 статті 288
Податкового кодексу України розмір
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
встановлюється у договорі оренди, але у
розмірі з урахуванням обмежень,
встановлених цією статтею.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
платником орендної плати на землю на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 03 липня 2006 року.

За умовами вказаного договору
позивачеві було надано в оренду
земельну ділянку площею 0,0691 га для
здійснення підприємницької діяльності
строком на 49 років.

Відповідно до п.9 даного договору
оренди земельної ділянки річний розмір
орендної плати становить 620,38 грн., при
цьому розмір орендної плати може
переглядатись лише один раз на рік (п.13
договору).

Відповідно до вимог ст. 286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно щомісяця, але не пізніше
10 числа наступного місяця, а також за
запитом відповідного контролюючого
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки подають інформацію, необхідну
для обчислення і справляння плати за
землю, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з п.п.14.1.42 п. 14.1 ст.14
Податкового кодексу України, дані
державного земельного кадастру -
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристики, розподіл серед
власників землі та землекористувачів,
підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до вимог п.п.14.1.125 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
нормативною грошовою оцінкою
земельних ділянок є капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Згідно з вимогами ст. 15 Закону України
«Про оцінку земель», нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться на підставі рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, а також може
проводитися на підставі договору, який
укладається заінтересованими особами
в порядку, встановленому законом.

Як вбачається зі ст. ст.20,23 Закону
України «Про оцінку земель» дані про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель,
який видається відповідним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів. Наразі таким органом є
Державне агентство земельних ресурсів
України, яке згідно з Указом Президента
від 08 квітня 2011 року за №445/2011 є
правонаступником Державного комітету
України із земельних ресурсів.

Наявні матеріали справи свідчать, що
податкове повідомлення - рішення №
від 29 травня 2013 року було
винесено відповідачем з посиланням на
порушення вимог п.286.2 ст.286 Податкового
кодексу України.

Так, відповідачем зроблено висновок
про те, що позивачем при визначенні
суми орендної плати за землю державної
або комунальної власності невірно
застосовано розмір нормативної
грошової оцінки земельних ділянок та
ставки орендної плати за землю, що
стало причиною заниження податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
з фізичних осіб.

Даний висновок відповідача зроблений
на підставі листа відділу Держкомзему
у Володарському районі Київської
області, відповідно до якого
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, яку орендує ФОП ОСОБА_1, станом
на 01 січня 2012 року становить 260 237,51 грн.

Проте, з листа Державного агентства
земельних ресурсів України від 23
квітня 2014 року за №9-28-0.22-4626/2-14
вбачається, що відповідно до технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель смт. Володарка середня
(базова) вартість одного квадратного
метра земель населеного пункту
становить 97,34 грн. При цьому коефіцієнт
індексації нормативної грошової
оцінки земель з 2010 року не змінювався.

Наведене свідчить, що розрахунок
податкового зобов'язання у
повідомленні-рішенні відповідача було
зроблено без дослідження належних
документів, які необхідно брати до
уваги у даних правовідносинах.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано суду
жодних належних та допустимих доказів
щодо порушення позивачем пункту 286.2
статті 286 Податкового кодексу України.

Крім того, судом враховано, що
матеріали справи містять суперечливі
дані щодо розміру
нормативного-грошової оцінки
земельних ділянок, що перебувають у
користуванні позивача, у той же час, суд
не може підміняти собою відповідний
компетентний державний орган, рішення
якого оскаржуються, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а податкове
повідомлення-рішення № від 29
травня 2013 року таким, що підлягає
скасуванню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Сквирської міжрайонної
державної податкової інспекції
Київській області № від 29 травня
2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 23 травня 2014 р.