Справа № 804/5921/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р. Справа № 804/5921/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю представників:

відповідача 1
Устинової Т.В., Галич О.О., Мосненко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Відповідача 1 Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, Відповідача 2
начальника Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку Кучеренка Дмитра
Васильовича про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
стягнення моральної шкоди та грошових
коштів за отримання довідки, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Відповідача 1 Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, Відповідача 2
начальника Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку Кучеренка Дмитра
Васильовича, в якому, з урахуванням
доповнень до позову від 12.05.2014 року,
просить:

- стягнути з Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь позивача:

- середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку - 480 грн.;

- грошові кошти за отримання
платної довідки АТ «Райффайзен Банк
Аваль» - 50 грн.00 коп.;

- моральну шкоду у сумі 500
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24
березня 2014 року відповідно до наказу
начальника ДТУ НКЦПФР за №13 К позивача
було звільнено з займаної посади у
зв'язку зі скороченням штату. На день
звільнення з роботи ДТУ НКЦПФР
позивачу було нараховано грошову
компенсацію за не використовану
додаткову відпустку 15 календарних днів
за стаж роботи на державній службі за
період з 06.01.2013р. по 05012014р. та вихідну
допомогу у розмірі середньомісячної
заробітної плати у сумі 4271 грн 79 коп.
Позивач зазначила, що виплату належних
їй грошових коштів на день звільнення -
24 березня 2014 року здійснено не було.
Належні їй грошові кошти при
звільненні у сумі 5712 грн. надійшли на
картковий рахунок АТ «Райффайзен Банк
Аваль» - 27 березня 2014 року, тобто із
затримкою на 3 календарних дні. На думку
позивача, несвоєчасна виплата
середнього заробітку за час затримки
розрахунку порушує її права та законні
інтереси. Також, на думку позивача,
відповідачем був порушений
спеціальний окремий порядок, що
передує вивільненню працівника у
зв'язку як зі «скороченням
чисельності» так і «скороченням
штату», як наслідок, звільнення
позивача не грунтується на законі та не
може бути підставою для звільнення.

У судове засідання позивач не
з'явився.

Представники відповідача у судовому
засіданні позов не визнали, до суду
надали письмові заперечення,
зазначили, що органи Казначейства
працюють з клієнтами з 9.30 до 15.00 год.
(обідня перерва 13.00 год. до 14.00 год.).
Оскільки, дата звільнення позивача
співпадає з датою подання до органів
казначейства документів по виплаті
заробітної плати за березень 2014 року,
необхідно було здійснити розрахунок не
лише по ОСОБА_4, а і ще по 25 працівникам.
Розрахунок заробітної плати
здійснюється в «ручному режимі» у
програмі ЕхсеI. Всі розрахунки,
пов'язані із звільненням ОСОБА_4, було
здійснено 24 березня, тобто в день
звільнення, однак, час подачі
документів до органів Казначейства
було втрачено з об'єктивних причин.
Заявка на видачу готівки та
перерахування коштів на вкладні
рахунки від 24 березня 2014 року
зареєстрована в ГУ ДКСУ у
Дніпропетровської області 25 березня 2014
року, що, на думку відповідача, не
суперечить п.2.3 Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань. Згідно
виписки з рахунку №1317 платіжне
доручення №41 від 24.03.2014 «щодо
перерахування заробітної плати за 2
половину березня 2014 року у сумі 37923,43
грн» було оплачено органами
Казначейства 26.03.2014 року та
перераховано на поточний рахунок в
банк «Райффайзен Банк Аваль», з яким у
ДТУ НКЦПФР укладено Генеральний
зарплатний договір № С04-97-2-6/796 від
08.05.2012р. Згідно виписки АТ «Райффайзен
Банк Аваль» по рахунку 8990 кошти у
сумі 37923,43 грн. надійшли 26.03.2014 року о 18
год 10 хвилин, по закінченню
операційного дня та по закінченню
робочого часу ДТУ НКЦПФР. Зазначили, що
платіжні документи, що надійшли до
Банку після операційного часу, можуть
бути оплачені Банком протягом
наступного банківського дня, тому
відомість нарахування коштів №49 на
суму 37923,43 грн. було опрацьовано банком
в системі «Клієнт Банк» 27 березня 2014
року. Крім того, представниками
відповідача було зазначено, що при
звільнені позивачу були надані копії
наказів ДТУ НКЦПФР, довідка про
нараховану зарплату за 2014 рік,
розрахунок зарплати за березень 2014р.,
довідка про середню заробітну плату
була надіслана 25.03.2014р. рекомендованим
листом з повідомленням. Отже, на думку
представників відповідачів,
звільнення позивача було проведено на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а розрахунок
здійснено у максимально короткі
строки.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, суд встановив наступне.

18 червня 2013 року наказом начальника
Дніпропетровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
ОСОБА_4 призначено на посаду заступника
начальника відділу правозастосування
та захисту прав інвесторів ДТУ НКЦПФР у
порядку переведення з Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України.

24 березня 2014 року відповідно до наказу
начальника ДТУ НКЦПФР за №13 К ОСОБА_4
звільнено з займаної посади у зв'язку
зі скороченням штату (п.1 ст.40 КЗпП
України) та зобов'язано за рахунок
фонду оплати праці ДТУ НКЦПФР
виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію
за невикористані 15 календарних днів
додаткової відпустки за стаж роботи на
державній службі за період 06.01.2013 року -
05.01.2014 року. та виплатити ОСОБА_4 вихідну
допомогу у розмірі середньомісячної
заробітної плати.

На день звільнення з
Дніпропетровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку,
ОСОБА_4 було нараховано грошову
компенсацію за не використовану
додаткову відпустку 15 календарних днів
за стаж роботи на державній службі за
період з 06.01.2013р. по 05.01.2014р. та вихідну
допомогу у розмірі середньомісячної
заробітної плати у сумі 4271 грн 79 коп.

Відповідно до довідки АТ «Райффайзен
Банк Аваль» від 10.04.2014 року
вих.№ 40/9159 виплата зазначених грошових
коштів ОСОБА_4 була здійснена 27 березня
2014 року.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає, що предметом розгляду у даній
справі є питання своєчасності виплати
грошових коштів позивачу у зв'язку із
звільненням. Спірні відносини виникли
з приводу порушення Дніпропетровським
територіальним управлінням
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку законодавства про
оплату праці з підстав, передбачених
статтями 116, 117 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно статті 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити неоспорювану
ним суму.

Матеріалами справи, а саме довідкою АТ
«Райффайзен Банк Аваль» від 10.04.2014 року
вих.№ 40/9159, підтверджено, що
Дніпропетровським територіальним
управлінням Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
позивачу була затримана виплата
грошових коштів при звільнені на 3
календарних дні, оскільки грошові
кошти надійшли на рахунок позивача 27
березня 2014 року.

Суд не приймає до уваги твердження
представників відповідача про
неможливість здійснення виплати
грошових коштів позивачу у день
звільнення з огляду на складність та
тривалість процедури зарахування
грошових коштів на рахунок позивача,
оскільки Дніпропетровське
територіальне управління Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку є державним органом влади, яке
відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України зобов'язано діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відсутність та не створення Державою
Україна дієвого механізму своєчасної
виплати не є причиною, що дає право
державним органам влади порушувати
охоронювані Законом права громадянина.

З урахуванням вище наведеного, суд
приходить до висновку, що заявлена
позивачем вимога щодо стягнення з
Дніпропетровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку на
користь позивача середнього заробітку
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку є правомірною.

При цьому, як вбачається з довідки про
середню заробітну плату (дохід) (для
розрахунку виплат на випадок
безробіття) від 24.03.2014 року № 41/01-102/01,
виданої ОСОБА_4, середня заробітна
плата за день становить 160,13 грн. (160,13
грн. х 3 = 480,39 грн.).

Щодо позовних вимог про
стягнення з Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь позивача
грошових коштів за отримання платної
довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» у
розмірі 50 грн.00 коп., суд зазнає
наступне.

Відповідно до стаття 87 КАС
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх
представників, що пов'язані із
прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів на місці та вчиненням
інших дій, необхідних для розгляду
справи.

Отже, витрати у розмірі 50,00 грн. не
є витратами, пов'язаними з розглядом
справи, в сенсі статті 87 КАС України, як
наслідок, вказані грошові кошти
відшкодуванню не підлягають.

Щодо позовних вимог про
відшкодування позивачу моральної
шкоди у розмірі 500 грн. суд зазначає, що,
як вбачається з матеріалів справи,
відшкодування моральної шкоди позивач
пов'язує з незаконним звільненням її з
роботи, що не є предметом судового
розгляду.

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Надані позивачем докази та
обґрунтування позову доведені
частково. Відповідачем не доведено
правомірність своїх дій, що стосуються
предмету позову. Факти, встановлені
судом, та відповідні їм правовідносини
підтверджуються наявними та
дослідженими в судовому засіданні
доказами. Вказане є підставою для
часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Відповідача 1 Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, Відповідача 2
начальника Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку Кучеренка Дмитра
Васильовича про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
стягнення моральної шкоди та грошових
коштів за отримання довідки -
задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь ОСОБА_4
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
в розмірі 480,39 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 26
травня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник