Справа № 646/1069/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.Справа № 646/1069/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду в
Україні в Червонозаводському районі
м.Харкова на постанову
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 06.03.2014р. по справі №
646/1069/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду в
Україні в Червонозаводському районі
м.Харкова

про визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду в Україні
в Червонозаводському районі м.Харкова,
в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі м.
Харкова (надалі - відповідач) від
07.10.2013р. про відмову в призначенні їй
пенсії по вислузі років;

- зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію по вислузі років з дня звернення
за вказаною пенсією, а саме з 16.07.2013р.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилалася на те, що 16.07.2013р. вона
звернулася до відповідача із заявою
про призначення їй пенсії за вислугу
років, але рішенням відповідача від
07.10.2013р. їй було відмовлено у
призначенні пенсії за вислугу років з
посиланням на неможливість зарахувати
у стаж, який має становити не менше 25
років, період роботи з 18.12.1979р. по
17.05.1984р. в Республіканській аптечній
базі, оскільки, згідно Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту
населення, затвердженого КМУ від
04.11.1993р. №909, аптечні бази не
передбачені.

Позивач вважає це рішення відповідача
незаконним, оскільки в період з 18.12.1979р.
по 17.05.1984р. вона працювала в
Республіканській аптечній базі, яка є
аптечним закладом, що, в свою чергу,
належить до закладів охорони здоров'я.
Наказом МОЗ України від 28.10.2002р. №385,
яким затверджено перелік закладів
охорони здоров'я, до яких відносяться й
аптечні бази (склади).

Посилається на те, що лише вид
діяльності установи або закладу, а не
його назва, визначає його належність до
установи охорони здоров'я.

Постановою Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 06.03.14 року
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду в Україні в Червонозаводському
районі м.Харкова про визнання
незаконним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України у Червонозаводському районі м.
Харкова від 07.10.2013р. про відмову в
призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Червонозаводському
районі міста Харкова (ідентифікаційний
код 22682342, місцезнаходження: м.Харків,
вул.Кінної Армії, 15) призначити ОСОБА_1
пенсію за вислугу років з дня звернення
за вказаною пенсією, а саме, з 16.07.2013р.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1, в період з 18.12.1979р.
по 17.05.1984р. працювала фармацевтом у
Республіканській аптечній базі.

Після звільнення 12.07.2013р. з роботи
фармацевта (у ТОВ «Солмі») позивач
16.07.2013р. звернувся до Управління ПФУ у
Червонозаводському районі м.Харкова з
заявою про призначення їй пенсії за
вислугу років.

Рішенням Управління ПФУ у
Червонозаводському районі м.Харкова
від 07.10.2013р. позивачу було відмовлено у
призначенні пенсії за вислугу років з
посиланням на неможливість зарахувати
у стаж, що має становити 25 років, період
роботи з 18.12.1979р. по 17.05.1984р. в
Республіканській аптечній базі,
оскільки згідно Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту населення,
затвердженого КМУ від 04.11.1993р. №909,
аптечні бази не передбачені.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
мав право на призначення пенсії, а
відтак рішення відповідача про
відмову в призначенні пенсії по
вислузі років є незаконним та підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з п. «а» ст.2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються, у тому числі, пенсії за
вислугу років.

Статтею 7 вказаного Закону звернення
за призначенням пенсії може
здійснюватися у будь-який час після
виникнення права на пенсію. Пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Стаття 51 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.

Так, відповідно до стаття 52 цього
Закону право на пенсію за вислугу років
мають, зокрема, працівники охорони
здоров'я.

Такі працівники мають право на пенсію
за вислугу років при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку
(п. «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 р. №909 затверджений Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. За цим
переліком право на таку пенсію надає
робота в аптеках, аптечних кіосках та
магазинах, контрольно-аналітичних
лабораторіях таким категоріям
працівників: аптечним провізорам,
фармацевтам, лаборантам (незалежно від
найменування посад).

Згідно з приміткою до цього Переліку
при призначенні пенсії за вислугу
років зазначеним у цьому переліку
особам допускається підсумовування
стажу за періоди їх роботи у закладах
і установах освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту.

Статтею 16 Основ законодавства про
охорону здоров'я до закладів охорони
здоров'я, які забезпечують
безпосередню охорону здоров'я
населення, віднесені
санітарно-профілактичні,
лікувально-профілактичні,
фізкультурно-оздоровчі,
санаторно-курортні, аптечні,
науково-медичні та інші заклади
охорони здоров'я.

Пунктом 3 Наказу Міністерства охорони
здоров'я України від 28.10.2002 р.№385 "Про
затвердження переліків закладів
охорони здоров'я, лікарських і
провізорських посад та посад молодших
спеціалістів з фармацевтичною освітою
у закладах охорони здоров'я", до
фармацевтичних (аптечних) закладів
відносяться: аптека, аптечна база
(склад), база (склад) медичної техніки та
інші.

Пункт 1.3. Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з
виробництва лікарських засобів,
оптової, роздрібної торгівлі
лікарськими засобами, затверджених
Наказом МОЗ України від 31.10.2011р. №723,
надає визначення аптечного складу
(бази) як закладу охорони здоров'я,
основне завдання якого полягає в
забезпеченні лікарськими засобами
інших суб'єктів оптової або
роздрібної торгівлі, закладів
охорони здоров'я та виробників
лікарських засобів шляхом здійснення
ним оптової торгівлі, та відносить
аптечні склади (бази) до аптечних
закладів.

Крім того, Загальносоюзний
класифікатор галузей народного
господарства, затверджений 01.01.1976р.
Держкомстатом СРСР та Держпланом СССР 1
января 1976 г., (тобто нормативно правовий
акт, який розповсюджував свою дію на
трудові відносини між позивачкою та
роботодавцем у спірний період часу)
відносив (під номером 71212) до аптечних
закладів: аптеки, аптекарські
магазини, кіоски,
контрольно-аналітичні лабораторії,
аптечні склади (включаючи ветеринарні).

Тобто, з системного аналізу
вищевказаних правових норм вбачається,
що аптечні бази (склади) є закладами
охорони здоров'я, а посада фармацевта
відноситься до посад, які надають право
на пенсію за вислугу років.

Таким чином, держава не може позбавити
особу, яка у складі трудового стажу має
період роботи на посаді фармацевта у
аптечній базі, тобто у закладі охорони
здоров'я, лише з формальних міркувань.

Стаття 46 Конституції України гарантує
громадянам право на соціальний захист,
що включає право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

В свою чергу, Європейський суд у
справах людини у своєму рішенні від
07.11.2013р. у справі «Пічкур проти України»
(§48,49) наголошує, що прецедентне право
Суду визначає дискримінацію як різне
тлумачення, без об'єктивних та розумних
виправдань, щодо осіб у релевантно
подібних ситуаціях. Така різниця у
ставленні є дискримінаційною, якщо
вона не має об'єктивного та розумного
виправдання, іншими словами, якщо вона
не переслідує законну мету або якщо
немає розумної співмірності між
засобами та законною метою, яка має
бути досягнута.

Таким чином, в період з 18.12.1979р. по
17.05.1984р. позивач працював фармацевтом у
Республіканській аптечній базі, яка
відноситься до закладів охорони
здоров'я.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що при прийнятті
оскаржуваного рішення про відмову в
призначенні позивачу пенсії за
вислугою років з підстав не
зарахування до необхідного трудового
стажу періоду її роботи фармацевтом у
Республіканській аптечній базі з
18.12.1979 р. по 17.05.1984 р. відповідач діяв
всупереч встановленому законом
порядку, необґрунтовано, без з'ясування
необхідних обставин, що мали значення
для прийняття рішення, чим порушено
законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 06.03.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Україні в
Червонозаводському районі м.Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 06.03.2014р. по
справі № 646/1069/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.