Справа № 816/1320/14
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1320/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мекенченко М.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Управління
Держземагенства у м. Кременчуці
Полтавської області, третя особа:
Кременчуцька міська рада Полтавської
області про визнання протиправним та
скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2014 року фізичні особи -
підприємці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
(надалі - позивачі) звернулися до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Держземагенства у м.
Кременчуці Полтавської області (надалі
- відповідач або Управління
Держземагенства в м. Кременчуці), третя
особа: Кременчуцька міська рада
Полтавської області , яким просили
визнати протиправним та скасувати
висновок Управління Держземагенства у
м.Кременчуці Полтавської області від
12.12.2013 № 151 про відмову в погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
позивачам земельної ділянки площею 54
кв.м для експлуатації та
обслуговування
вбудовано-прибудованого нежитлового
приміщення у АДРЕСА_1, належного їм на
праві приватної власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилались на незгоду із мотивами,
викладеними управлінням
Держземагенством у м. Кременчуці у
висновку про відмову у погодженні
проекту землеустрою з посиланнями на
статтю 42 Земельного кодексу України, за
якою земельна ділянка під
багатоквартирним житловим будинком є
при будинковою територією і може бути
надана у постійне користування тільки
підприємству, яке обслуговує будинок,
чи у власність або в користування
об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку. Наразі
прибудинкова територія в цілому не
оформлена, у будинку не створене
об'єднання співвласників, а тому право
позивачів на користування земельною
ділянкою, необхідною для експлуатації
та обслуговування
вбудовано-прибудованого нежитлового
приміщення не може бути обмежене.

В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове
засідання явку свого представника не
забезпечили, надіслали клопотання про
розгляд справи без їх участі.
Відповідач, надіслав письмові
заперечення проти позову, в яких
посилався на правомірність
оскаржуваного висновку.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що фізичним особам -
підприємцям ОСОБА_2 (ідентифікаційни
номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) належить на праві
власності вбудовано-прибудоване
нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 107).

Дане приміщення визнане за позивачами
на праві спільної часткової власності
по 1/3 частці кожному рішенням Постійно
діючого Третейського суду при
Полтавській торгово-промисловій
палаті від 12.11.2007 (а.с. 105). Право
власності на підставі даного рішення
зареєстровано в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно, що
підтверджується витягом (а.с. 107).

Рішенням Кременчуцької міської ради
XXXIV сесії VI скликання від 30.07.2013
позивачам надано дозвіл на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
на умовах оренди земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0054 га для
експлуатації та обслуговування
вбудовано-прибудованого нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 (а.с. 21).

На замовлення позивачів виготовлено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки фізичним особам
підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (код
КВЦПЗ 03.03.09) (для будівництва та
обслуговування будівель
кредитно-фінансових установ) (а.с. 22-68).

Частиною першою статті 1861 Земельного
кодексу України визначено, що проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок усіх категорій та форм
власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

На виконання даної норми позивачами
направлено проект землеустрою щодо
відведення їм земельної ділянки до
управління Держземагенства у м.
Кременчуці.

У висновку від 12.12.2013 № 151 (а.с. 10)
управління Держземагенства у м.
Кременчуці зазначено про відсутність
правових підстав для погодження
наданого проекту землеустрою
позивачам.

Із таким висновком не погодились
позивачі, у зв'язку з чим звернулись до
суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному висновку,
суд виходить із наступного.

За приписами частини 5 статті 1861
Земельного кодексу України органи,
зазначені в частинах першій - третій
цієї статті (в тому числі -
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин), зобов'язані
протягом десяти робочих днів з дня
одержання проекту безоплатно надати
або надіслати рекомендованим листом з
повідомленням розробнику свої
висновки про його погодження або про
відмову в такому погодженні з
обов'язковим посиланням на закони та
прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів (1),
документації із землеустрою(2) або
містобудівній документації(3) (ч. 6 ст. 1861
ЗКУ).

В обґрунтування оскаржуваного
висновку відповідач посилався на
статтю 42 Земельного кодексу України, за
якою земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. Пояснював,
що у разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками, законом
не встановлено переважного права на
землю прибудинкової території
власника приміщення, розташованого на
першому поверсі. Тому на думку
відповідача надання земельної ділянки
у користування власнику приміщення,
розташованого на першому поверсі
багатоквартирного житлового будинку
порушує права інших співвласників або
співкористувачів цієї ділянки, які є
власниками інших приміщень будинку.

Суд зазначає, що надаючи даний висновок
відповідач не врахував, що ОСББ у
будинку не створене.

Земельне законодавство встановлює
чіткі критерії того, що слід розуміти
під терміном земельна ділянка, зокрема
прибудинкова територія згідно ст.1
Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» та ст.ст. 79-791 Земельного
кодексу : 1) вона визначена актом на
право власності чи користування
земельною ділянкою; 2) це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами; 3)
формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.

З матеріалів справи вбачається, що
такий об'єкт права користування як
земельна ділянка для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку
АДРЕСА_1 (прибудинкова територія) не
сформований, інформація про нього в
Державному земельному кадастрі
відсутня. Відповідно співвласники
багатоквартирного будинку не можуть
встановлювати порядок використання
земель, які не сформовані в земельну
ділянку та не передані їм у
користування.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що станом на момент складання
відповідачем оскаржуваного висновку,
як і на момент розгляду даної справи
судом, позивачами не порушувалися
вимоги статті 42 Земельного кодексу
України.

Повноваження щодо розпорядження
землями, які прилягають до
багатоквартирного будинку, є
компетенцією Кременчуцької міської
ради в силу ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.12
Земельного Кодексу України.

Враховуючи положення ст. 42 Земельного
кодексу України Кременчуцька міська
рада у рішенні від 30.07.2013 про надання
позивачам дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
на умовах оренди земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0054 га для
експлуатації та обслуговування
належного їм вбудовано-прибудованого
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1
визначила умови для такого відведення,
зокрема, 1) надання згоди на включення
земельної ділянки до складу
прибудинкової території у разі її
оформлення організацією, яка здійснює
управління жилим будинком АДРЕСА_1, 2)
врахування прав мешканців жилого
будинку АДРЕСА_1 у відповідності до ст.
42 Земельного кодексу України, 3)
врахування інтересів і прав суміжних
землекористувачів та дотримання
правил добросусідства згідно ст.ст. 96,
103 Земельного кодексу України та інш.
(а.с 21).

Таким чином, у випадку оформлення
прибудинкової території навколо
вказаного будинку позивачі повинні
будуть надати свою згоду на включення
земельної ділянки, про передачу в
оренду якої йдеться мова, а у разі не
виконання ними цієї умови виникнуть
підстави ініціювання питання про
розірвання з ними договору оренди.

Інших порушень законодавства
позивачами, які могли б перешкодити у
погодженні наданого проекту
землеустрою, відповідачем в
оскаржуваному висновку не наведено, а
судом не встановлено.

Відповідність вищевказаного проекту
землеустрою містобудівній
документації підтверджено Управлінням
містобудування та архітектури, яким
надано висновок від 18.10.2013 № 226 про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
позивачам також із застереженнями,
зокрема, "у разі оформлення
прибудинкової території дати згоду
організації, яка здійснює управління
жилим будинком, на включення земельної
ділянки до її складу"; "врахування прав
мешканців жилого будинку АДРЕСА_1 у
відповідності до статті 42 Земельного
кодексу України" (а.с. 11).

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що
оскаржуваний висновок відповідача не
містить підстав, передбачених ч. 6 ст. 1861
ЗКУ, за наявності яких можливо було б
відмовити позивачам у погодженні
проекту землеустрою, тобто не
ґрунтується на вимогах закону, а відтак
є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України (або відповідного
місцевого бюджету, якщо іншою стороною
був орган місцевого самоврядування,
його посадова чи службова особа) .

При цьому, таке стягнення повинно
проводитися виключно за рахунок
бюджетних асигнувань розпорядника
бюджетних коштів - суб'єкта владних
повноважень, що був стороною у справі
та не на користь якого винесено рішення
суду.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим адміністративним судом України
від 21.11.2011 за № 2135/11/13-11, який було
доведено до відома суддів місцевих та
апеляційних адміністративних судів
для врахування при здійсненні
правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Управління Держземагенства у м.
Кременчуці Полтавської області, третя
особа: Кременчуцька міська рада
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування висновку
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
висновок управління Держземагенства у
м. Кременчуці Полтавської області від
12.12.2013 № 151 про відмову в погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки фізичним особам -
підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
площею 54 кв.м для експлуатації та
обслуговування
вбудовано-прибудованого нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі управління Держземагенства у м.
Кременчуці Полтавської області (, адреса: Полтавська
область, м. Кременчук, вул. 60 років
Жовтня, буд. 80) на користь:

- фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 24 грн 36 коп (двадцять чотири
гривні тридцять шість копійок);

- фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 24 грн 36 коп (двадцять чотири
гривні тридцять шість копійок);

- фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 24 грн 36 коп (двадцять чотири
гривні тридцять шість копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 12
травня 2014 року.

Суддя
Л.О.
Єресько