Справа № 9101/185437/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2013 рокусправа № 8014/2а-11932/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського району
Запорізької міської ради про стягнення
боргу з виплати державної допомоги по
догляду за дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2011 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просила визнати
дії відповідача неправомірними;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до положення ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років; зобов'язати відповідача
виплатити відповідно до положення ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку; зобов'язати відповідача
призначити щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
положення ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2011
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінського району Запорізької
міської ради.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має малолітню дочку - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
знаходиться на обліку в Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінського району Запорізької
міської ради та отримує від нього
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, як
особа, що не застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
розмірі 130 грн. на місяць, що
підтверджується наявними в справі
матеріалами та не заперечується
сторонами по справі.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
адміністративного позову з наступних
підстав.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній
редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 року, діють
положення ст.13 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", якою
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-VI «Про Державний бюджет України на
2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінету Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ.

Тому, у 2009 та 2010 році допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачувалася
відповідно до зазначеного Порядку.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» № 2857 від 23.10.2010 не
містить будь-яких положень щодо
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ або
делегування повноважень по визначенню
такого розміру Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин, у 2011 році, виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам
не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

А отже, позовні вимоги за період з 01.01.2009
року по 01.01..2011 року мають бути залишені
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду з позовом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що відповідач при нарахуванні та
виплаті позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому, ніж
визначено статтею ст.15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
діяв неправомірно.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
01.01. 2011 року.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги за період з 01.01.2009 року
по 01.01.2011 року - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінського району Запорізької
міської ради щодо нарахування та
виплати на користь ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому, ніж
визначено статтею ст.15 Закону України
від 21 листопада 1992 № 2811-XII "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" з 01.01.2011 року -
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінського району Запорізької
міської ради здійснити перерахунок та
забезпечити виплату на користь ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.15 Закону України від 21
листопада 1992 № 2811-XII "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" у розмірі
встановленого законом, на момент
виплати, прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, починаючи з
01.01.2011 року з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай