Справа № 2а-13388/08/1570
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-13388/08/1570

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Аракелян М. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Косцової І.П.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Одеської залізниці на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19 серпня 2013 року, у справі за
позовом Одеської залізниці до
Державної інспекції України з контролю
за цінами в особі сектору у
Миколаївській області
Держцінінспекції України про
скасування припису та рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року позов задоволено частково -
скасовано припис відповідача №10/15-2810
від 18.11.2008 року та частково скасовано
рішення про застосування економічних
санкцій, у сумі 3292,50 грн., і штрафних
санкцій, у розмірі 6585 грн.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням позивачем подано
апеляційну скаргу, з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати рішення
суду першої інстанції та винести нову
постанову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що Одеською
залізницею правомірно отримано дохід
внаслідок надання клієнтам послуг
зважування багажу, електровізка і
вантажника та в`їзду до багажного
відділення, а тому рішення відповідача
про стягнення необґрунтовано
отриманої виручки в цій частині -
підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволення, а судове рішення - зміні, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що у період з 27.10.2008 року по
11.11.2008 року відповідачем проведено
планову перевірку Пасажирського
вокзалу Миколаїв Одеської залізниці, з
питань формування, встановлення та
застосування тарифів на перевезення
пасажирів, багажу та вантажобагажу
залізничним транспортом, а також на
послуги, що надаються пасажирам на
вокзалах та в поїздах, за період з
листопада 2007 року по жовтень 2008 року,
про що складено акт №312 від 11.11.2008 року,
в якому встановлення отримання
позивачем необґрунтованої виручки за
надання послуг, що пов'язані з
маркуванням багажу, вантажобагажу,
послугами електровізка та вантажника,
які надаються Пасажирським вокзалом
Миколаїв при відправленні багажу та
вантажобагажу, зважуванням
вантажобагажу при прийманні багажу до
перевезення, стягненням плати за в'їзд
до багажного відділення без фактичного
надання таких послуг, що є порушенням
п.6 Тарифів на перевезення пасажирів,
багажу та вантажобагажу залізничним
транспортом у внутрішньому сполученні.

За результатами проведеної
перевірки відповідачем винесено
оскаржуване рішення №101 від 18.11.2008 року
про застосування до Одеської залізниці
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, у вигляді
вилучення необґрунтовано отриманої
виручки, в сумі 14365 грн., та штрафу, у
розмірі 28730 грн.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції,
зроблено висновок щодо необхідності
часткового задоволення позовних вимог,
з яким погоджується судова колегія з
наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Закону України
«Про ціни і ціноутворення» - державний
контроль за цінами здійснюється при
встановленні і застосуванні державних
фіксованих та регульованих цін і
тарифів. При цьому в сфері дії вільних
цін контролюється правомірність їх
застосування та додержання вимог
антимонопольного законодавства.

Статтею 14 вказаного Закону
встановлено відповідальність за
порушення державної дисципліни цін у
вигляді вилучення всієї
необґрунтовано одержаної
підприємством, організацією суми
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки.

Таблицею 2 "Тарифів на перевезення
багажу та вантажобагажу", затверджених
наказами Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.04.2006 року №395 та
від 13.05.2008 року №533, розділом 3 "Тарифів
на перевезення пасажирів, багажу і
вантажобагажу залізничним транспортом
у внутрішньому сполученні",
затверджених Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 22.07.2008
року №913 - вартість перевезення багажу
та вантажобагажу диференційовано в
залежності від відстані перевезення та
ваги багажу, вантажобагажу.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що для
визначення перевізником розміру плати,
яку необхідно стягнути з відправника,
йому необхідно знати вагу багажу та
вантажобагажу, тобто функція
зважування вантажобагажу при
прийманні до перевезення є необхідною
саме перевізнику, а тому стягнення
плати з відправника за обов'язкові
функції є порушенням державної
дисципліни цін.

Відповідно до п.10.16 "Правил
перевезення пасажирів, багажу,
вантажобагажу та пошти залізничним
транспортом України", затверджених
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 27.12.2006 року №1196 - у
тариф за перевезення багажу та
вантажобагажу включаються збори за
навантаження і розвантаження з вагона.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія приходить до висновку, що
стягнення позивачем плати за надання
послуг електровізка та вантажника при
відправленні багажу є таким, що
порушують державну дисципліну цін,
оскільки вказані дії автоматично
включено до тарифу на перевезення
багажу.

Колегія суддів також вважає, що
позивачем протиправно стягнуто плату
за в'їзд до багажного відділення,
оскільки на вказаний вид послуг
позивачем не передбачено витрат, а
відтак фактично він є збором, хоча
відповідних повноважень на
встановлення та застосування зборів
позивачу законодавством не надано.

Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України -
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Судовою колегією встановлено, що
попередніми рішеннями суду першої та
апеляційної інстанції у даній справі -
відмовлено у задоволені позовних вимог
Одеської залізниці, проте ухвалою
Вищого адміністративного суду від
14.05.2013 року рішення судів скасовано та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У своїй ухвалі Вищим
адміністративним судом України
зазначено про правомірність рішення
відповідача, в частині стягнення
виручки та застосування штрафних
санкцій за надання послуг зважування
багажу, його транспортування до вагону
та в'їзду до багажного відділення, та
вказано про необхідність скасування
оскаржуваного рішення лише в частині
стягнення виручки та застосування
штрафу за надання послуг маркування
багажу (т.1 а.с.220).

Враховуючи, що відповідно до
вищевказаних вимог закону - висновки
суду касаційної інстанції є
обов'язковими для апеляційного суду
при новому розгляді справи, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правомірно
відмовлено в задоволені позовних
вимог, в частині скасування
оскаржуваного рішення відповідача
щодо стягнення виручки та застосування
штрафу за надання послуг зважування
багажу, його транспортування до вагону
та в'їзду до багажного відділення.

Разом з тим судова колегія звертає
увагу на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС
України - підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Судовою колегією встановлено, що
внаслідок ліквідації Державної
інспекції з контролю за цінами в
Миколаївській області судом першої
інстанції здійснено заміну
відповідача на Державну інспекцію
України з контролю за цінами в особі
сектору у Миколаївській області
Держцінінспекції України, проте з
наданого до суду "Положення про Сектор
у Миколаївській області Державної
інспекції України з контролю за цінами"
вбачається, що вказаний сектор не є
самостійною юридичною особою, а є лише
структурним підрозділом Державної
інспекції України з контролю за цінами,
без права юридичної особи (т.2 а.с.4),
тобто останній не має відповідної
адміністративної процесуальної
правоздатності, відповідно до вимог
частини 1 статті 48 КАС України.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
вказані обставини є підставою для
зміни судового рішення та виключення
Сектору у Миколаївській області із
тексту судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України -
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судовою колегією встановлено, що
постанову суду оскаржено позивачем
лише в частині відмови в задоволенні
частини позовних вимог, а в решті -
постанову суду не оскаржено сторонами
у справі, а тому колегія суддів
переглядає оскаржувану постанову суду
в межах апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні справи допустив
порушення норм процесуального права, а
тому судове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської
залізниці задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року - змінити та виключити з її
вступної, мотивувальної та
резолютивної частини посилання на
сектор у Миколаївській області
Держцінінспекції України, а залишити
назву відповідача у справі - Державна
інспекція України з контролю за цінами.

В решті - залишити постанову суду
без змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили через 5 днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена протягом 20 днів, після
набрання нею законною сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
І.П. Косцова

Т.М. Танасогло