Справа № 826/15683/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нобус» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобус» до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними дій та
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нобус» звернулося
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Міністерства
доходів і зборів України та просило
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у реєстрації податкової
накладної № 13 від 31 липня 2013 року та
зобов'язати податковий орган
зареєструвати вищеозначену податкову
накладну; визнати незаконною
бездіяльність Міністерства доходів і
зборів України щодо ненадання
відповіді та зобов'язати надати
відповідь на скаргу від 13 серпня 2013
року № 3/13.08.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що податковим
органом протиправно відмовлено йому у
реєстрації податкової накладної №13
від 31 липня 2013 року з підстав
невідповідності місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг, зазначеного в довідці
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
оскільки місцезнаходження Товариства
з обмеженою відповідальністю «Нобус»,
зазначене в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців, відповідає адресі
місцезнаходження, зазначеній в
податковій накладній. Також апелянт
вказує на те, що відповідачем не надана
обґрунтована відповідь по суті
звернення №3/13.08.2013 від 13 серпня 2013
року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
1 січня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Сібріз»
як суборендарем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Нобус» як
орендарем, укладено договір суборенди
№5, за умовами якого орендар
зобов'язується передати, а суборендар
прийняти в користування індивідуально
визначені нежилі приміщення загальною
площею 4,40 кв.м., які займає орендар за
договором № 1/12 від 1 січня 2012 року, та
знаходяться у будинку за адресою: м.
Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 26.

1 Січня 2012 року між сторонами
підписаний акт прийому-передачі
відповідно до договору суборенди від 1
січня 2012 року №5. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нобус»
виписало на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сібріз»
податкову накладну №13 від 31 липня 2013
року на загальну суму 1 636,80 грн., в тому
числі ПДВ - 272,80 грн.

З метою реєстрації податкової
накладної №13 від 31 липня 2013 року в
Єдиному реєстрі податкових накладних
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нобус» 8 серпня 2013
року направлено в електронному вигляді
податкову накладну до Міністерства
доходів і зборів України.

Як вбачається з квитанції №1,
відповідачем не прийнято податкову
накладну Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобус» №13 від 31
липня 2013 року, в зв'язку з виявленою
помилкою: місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, вказане
у документі, не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

13 Серпня 2013 року позивач звернувся до
начальника Міністерства доходів і
зборів України із скаргою № 3/13.08.2013, в
якій просив відновити можливість
реєстрації податкових накладних та
зазначив, що в поданій податковій
накладній №13 від 31 липня 2013 року була
вказана юридична та фактична адреса
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобус», за якою
підприємство фактично знаходиться та
здійснює свою діяльність.

Листом від 3 вересня 2013 року за №
10299/6/99-99-10-01-0515 Міністерство доходів і
зборів України повідомило Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нобус»
про те, що вимога щодо реєстрації в
Єдиному реєстрі податкової накладної
№ 13 від 31 липня 2013 року задоволенню не
підлягає та роз'яснило порядок
реєстрації податкових накладних у
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що податковим
органом не було допущено порушень
податкового законодавства, означені
заходи були здійснені в межах його
компетенції та не потягли за собою
негативних юридичних наслідків для
позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня. Датою та часом
надання податкової накладної та/або
розрахунку коригування в електронному
вигляді до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, є дата та час,
зафіксовані у квитанції. Якщо
надіслані податкові накладні та/або
розрахунки коригування сформовано з
порушенням вимог, передбачених
відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або
пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу,
протягом операційного дня продавцю
надсилається квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі про
неприйняття їх в електронному вигляді
із зазначенням причин. Порядок ведення
Єдиного реєстру податкових накладних
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до п.11 підрозділу 2
розділу ХХ «Перехідні положення»
реєстрація податкових накладних
платниками податку на додану вартість -
продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить: понад 1
мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;
понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011
року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня
2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня
2012 року. Податкова накладна, в якій сума
податку на додану вартість не
перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає
включенню до Єдиного реєстру
податкових накладних.

Пунктом 8 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010
року, передбачено, що для підтвердження
прийняття податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
продавцю видається квитанція в
електронній формі у текстовому
форматі, у якій зазначаються реквізити
зазначених документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

У відповідності до п.9 вищенаведеного
Порядку причиною відмови у прийнятті
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є: наявність
помилок; відсутність в Реєстрі
відомостей, що містяться у податковій
накладній, яка коригується; факт
реєстрації податкової накладної та/або
розрахунку коригування з такими ж
реквізитами. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
протягом операційного дня продавцеві
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Примірник квитанції в електронній
формі зберігається в Державній
податковій службі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Міністерство доходів і зборів України
отримало податкову накладну ТОВ
«Нобус» №13 від 31 липня 2013 року та за
результатами автоматизованої обробки
вказаної податкової накладної виявило
помилку у зазначенні місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг.

Згідно квитанції №1 відмовлено у
реєстрації податкових накладних із
зазначенням, що місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг, вказане у документі, не
відповідає інформації Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на 08
серпня 2013 року, 12 серпня 2013 року та 21
жовтня 2013 року місцезнаходженням ТОВ
«Нобус» зазначена адреса: 03039, м.Київ,
пр-т 40-річчя Жовтня, 26.

В податкових накладних, які надавались
відповідачу для реєстрації, в графі
«Місцезнаходження (податкова адреса)
продавця» зазначено: «пр-т 40-річчя
Жовтня, дом №26, м. Київ, 03039».

Тобто, податкова накладна виписана
позивачем із зазначенням адреси, яка
відповідає відомостям Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Доводи податкового органу щодо
правомірності його дій з урахуванням
п.11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України при відмові в реєстрації
податкової накладної №13 від 31 липня 2013
року судом не приймаються, оскільки
відповідачем відмовлено в реєстрації
вищезазначеної податкової накладної з
підстав невідповідності
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
будь-яких інших підстав не зазначено, в
тому числі не зазначено і про те, що
спірна податкова накладна не підлягає
реєстрації в Єдиному реєстрі з огляду
на те, що сума податку на додану
вартість не перевищує 10 тисяч гривень.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що норми чинного
податкового законодавства не містять
заборони реєстрації податкових
накладних із сумою ПДВ меншою ніж 10
тисяч гривень, а лише вказують на
необов'язковість такої дії для
платника податку.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що місцезнаходження
позивача, зазначене ним в податковій
накладній, відповідає даним Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців;
відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС
України не доведено правомірність
відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі
податкової накладної, поданої
позивачем, з підстав наявності помилок,
а саме: невідповідності
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, - а
тому відповідачем безпідставно
відмовлено позивачу в реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних
податкової накладної №13 від 31 липня 2013
року.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог в
частині визнання незаконною
бездіяльності Міністерства доходів і
зборів України щодо ненадання
відповіді та зобов'язання надати
відповідь на скаргу від 13 серпня 2013
року № 3/13.08, з огляду на таке:

В силу п.п.56.1, 56.2 ст.56 Податкового
кодексу України рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку. У разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

З огляду на те, що скарга позивача на
дії відповідача була подана до
Міністерства доходів і зборів України
13 серпня 2013 року, а відповідь на неї
надано листом «Про розгляд звернення»
від 03 вересня 2013 року №10299/6/99- 99- 10- 01-0515,
із зазначенням підстав для відмови у
реєстрації податкової накладної, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав до відмови в
задоволенні зазначених позовних вимог.

Зі змісту Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України №
1486/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року вбачається,
що резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність неприйняття податкової
накладної для реєстрації, з
урахуванням вимог пункту 1 частини
другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинна, містити висновок про визнання
протиправним неприйняття податкової
накладної для реєстрації, а також
зазначення того, що податкову накладну
потрібно вважати прийнятою та
зареєстрованою протягом операційного
дня, коли її було надіслано платником
податку (із зазначенням дати).

Застереження щодо конкретної дати, з
якої податкова накладна є прийнятою і
зареєстрованою в Єдиному реєстрі
податкових накладних, поряд із
визнанням протиправним власне
неприйняття податкової накладної для
реєстрації, є правомірним з огляду на
приписи абзацу десятого частини другої
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України. Зазначена норма
надає право суду прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав позивача.
Отже, незалежно від того, чи містить
вимога позивача прохання щодо
визначення дати, з якої податкова
накладна є прийнятою та зареєстрованою
в Єдиному реєстрі податкових
накладних, суд з метою захисту прав
позивача повинен вказати відповідну
дату в резолютивній частини постанови.

Проаналізувавши викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що належними та
допустимими доказами у справі
доведено, що відповідач безпідставно
та необґрунтовано відмовив позивачу у
реєстрації податкової накладної в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних, оскільки місцезнаходження
(податкова адреса), вказане позивачем в
податковій накладній, відповідає
інформації, яка міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного
рішення судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, а тому, у
відповідності до ст.202 КАС України,
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року
підлягає скасуванню в частині відмови
в задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови у реєстрації
податкової накладної № 13 від 31 липня 2013
року та зобов'язання зареєструвати
вищеозначену податкову накладну, з
ухваленням в цій частині нового
судового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нобус»
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «Нобус»
до Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправними дій
податкового органу щодо відмови у
реєстрації податкової накладної від 31
липня 2013 року №13 та зобов'язання
зареєструвати податкову накладну 31
липня 2013 року №13.

Визнати протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо неприйняття до реєстрації у
Єдиному реєстрі податкової накладної,
поданої Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нобус», від 31 липня
2013 року №13.

Податкову накладну 31 липня 2013 року №13
вважати прийнятою та зареєстрованою
протягом операційного дня, коли її
надіслано Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нобус» до
Міністерства доходів і зборів України.

В решті постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 20
травня 2014 року.

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.