Справа № 2а-2574/10/0270
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2574/10/0270
Головуючий у 1-й інстанції: Драчук Т.О.
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року у справі за адміністративним
позовом Головного управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області до
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області, в якому з
урахуванням поданих позивачем
уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо неповідомлення
Головного управління Державного
казначейства України у Вінницькій
області про проведення з 26.03.2010 року по
14.04.2010 року планової ревізії дотримання
законодавства та нормативно-правових
актів при обслуговуванні державного
бюджету та місцевих бюджетів за
видатками та окремими видами доходів, а
також управління фінансовими
ресурсами в Головному управлінні
Державного казначейства України у
Вінницькій області за період з 01.01.2009
року по 01.03.2010 року.

- визнати протиправним та скасувати п.п.
3,5 вимоги Контрольно-ревізійного
управління у Вінницькій області №
02-08-20-14/3400 від 19.05.2010 року.

- визнати протиправними направлення
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області № 400 від 25.03.2010р., №
401 від 25.03.2010р., № 402 від 25.03.2010р. та № 413
від 30.03.2010р. на проведення планової
ревізії дотримання законодавства та
нормативно-правових актів при
обслуговуванні державного бюджету та
місцевих бюджетів за видатками та
окремими видами доходів, а також
управління фінансовими ресурсами в
Головному управлінні Державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01 січня 2009 року по 01
березня 2010 року.

- визнати неправомірними дії
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області щодо складання Акту
від 14.04.2010р. за № 08-07/14 ревізії
дотримання законодавства та
нормативно-правових актів при
обслуговуванні державного бюджету та
місцевих бюджетів за видатками та
окремими видами доходів, а також
управління фінансовими ресурсами в
Головному управлінні Державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01 січня 2009 року по 01
березня 2010 року.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року закрито провадження у справі в
частині визнання протиправним
направлення КРУ у Вінницькій області
№№400,401,402 від 25.03.2010 року, №413 від 30.03.2010
р на проведення планової ревізії
дотримання законодавства та
нормативно-правових актів при
обслуговуванні державного бюджету та
місцевих бюджетів за видатками
окремими видами доходів, а також
управлінні фінансовими ресурсами в
Головному управлінні Державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01.01.2009 року по 01.03.2010
року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області щодо
неповідомлення Головного управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області про проведення з
26.03.2010 року по 14.04.2010 року планової
ревізії дотримання законодавства та
нормативно-правових актів при
обслуговуванні державного бюджету та
місцевих бюджетів за видатками та
окремими видами доходів, а також
управлінні фінансовими ресурсами в
Головному управлінні Державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01.01.2009 року по 01.03.2010
року.

Визнано протиправним та скасовано п.п.
3,5 вимоги Контрольно-ревізійного
управління у Вінницькій області №
02-08-20-14/3400 від 19.05.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року апеляційні скарги Головного
управління Державного казначейства у
Вінницькій області та
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області задоволено
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року в частині визнання
протиправним та скасування п.п. 3,5
вимоги КРУ у Вінницькій області №
02-08-14/3400 від 19.05.2010 року скасовано та
закрито провадження у справі в цій
частині.

В решті постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 травіня 2011 року касаційну
скаргу Державного казначейства
України у Вінницькій області
задоволено частково, скасовано ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року в частині закриття провадження
у справі, а справу в цій частині
направлено до Київського апеляційного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

В решті постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2010 року залишено без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 26.03.2010 року по 14.04.2010
Контрольно-ревізійним управлінням у
Вінницькій області (далі по тексту - КРУ
у Вінницькій області) було проведено
планову виїзну ревізію дотримання
законодавства та нормативно - правових
актів при обслуговуванні державного та
місцевих бюджетів за видатками та
окремими видами доходів, а також
управління фінансовими ресурсами
Головним управлінням Державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01 січня 2009 року по 01
березня 2010 року.

За наслідками ревізії КРУ у Вінницькій
області складено Акт від 14.04.2010р. за №
08-07/14 ревізії дотримання законодавства
та нормативно-правових актів при
обслуговуванні державного бюджету та
місцевих бюджетів за видатками та
окремими видами доходів, а також
управління фінансовими ресурсами в
Головному управлінні державного
казначейства України у Вінницькій
області за період з 01 січня 2009 року по 01
березня 2010 року.

Не погоджуючись з актом ревізії від 14
квітня 2010 року Головне управління
державного казначейства України у
Вінницькій області направило до КРУ у
Вінницькій області заперечення від
22.04.2010р. № 01-70/1637.

Після відхиленням заперечень КРУ у
Вінницькій області на адресу Головного
управління державного казначейства
України у Вінницькій області надіслало
лист - вимогу від 19 травня 2010 року за №
02-08-20-14/3400 "Про усунення порушень".

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції дійшов висновку про
порушення позивачем вимог пункту 5
Порядку складання, затвердження та
подання мережі розпорядників коштів
місцевих бюджетів усіх рівнів і
основних вимог до неї, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 09 грудня 2008 року № 1467, пункту 4.1.4
Порядку казначейського обслуговування
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 04.11.2002 року № 205 та пункту 12.7
Порядку обслуговування державного
бюджету за видатками та операціями з
надання та повернення кредитів,
наданих за рахунок коштів державного
бюджету, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.2004
року № 89.

Закриваючи провадження у справі в
частині вимог про визнання
протиправними та скасування п.п. 3,5
вимоги КРУ у Вінницькій області №
02-08-14/3400 від 19.05.2010 року, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
оскаржувана позивачем вимога КРУ у
Вінницькій області № 02-08-14/3400 від 19.05.2010
року не є нормативно - правовим актом в
розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
та не порушує права, свободи та
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин, що в свою
чергу виключає можливість розгляду
позову в цій частині в порядку
адміністративного судочинства.

Скасовуючи рішення суду апеляційної
інстанції в частині закриття
провадження у справі Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що вимога КРУ у Вінницькій
області від 19 травня 2010 року за №
02-08-20-14/3400 "Про усунення порушень" є
офіційним документом, який складено за
результатами ревізії та є таким, що
породжує правові наслідки для особи,
зокрема, для підприємства, установи,
організації та їх посадових осіб, а
відтак відсутні підстави для закриття
провадження у справі з підстав
невідповідності спору правилам
адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що рішення суду
апеляційної інстанції було скасовано
Вищим адміністративним судом України в
частині закриття провадження у справі
щодо вимог про визнання протиправним
та скасування п.п. 3,5 вимоги КРУ у
Вінницькій області № 02-08-14/3400 від 19.05.2010
року, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність перегляду постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 6 вересня 2010
року лише в цій частині позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон №2939-XII), головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Для реалізації покладених на органи
КРУ завдань п.7 ст.10 та ст.15 Закону №2939-XII
їм надається право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів, які є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
10 Закону №2939-XII (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), органам КРУ надано
право звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Отже, органам КРУ надано право
звертатися до суду з адміністративними
позовами про зобов'язання
підконтрольної установи виконати ті
дії, які було зазначено у відповідній
вимозі, направленій в адресу останній.

Як вбачається з пункту 3 вимоги КРУ у
Вінницькій області від 19 травня 2010 року
за № 02-08-20-14/3400 "Про усунення порушень",
на Державне казначейство України
згідно абз. 3 ч. 1 ст. 48 Бюджетного
кодексу України покладено обов'язок
здійснення контролю бюджетних
повноважень при зарахуванні
надходжень, прийнятті зобов'язань та
проведенні платежів. Однак внаслідок
незабезпечення попереднього та
поточного контролю за цільовим
спрямуванням бюджетних коштів, що
передбачено вимогами п.2.2. Порядку
казначейського обслуговування
місцевих бджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 04.11.2002 року № 205, під час
проведення ревізій бюджетних установ,
що обслуговуються в ГУДКУ, було
виявлено факти нецільового
використання бюджетних коштів.
Зокрема, Вінницькою обласною
філармонією протягом січня-травня 2009
року проведено видатки на оплату
послуг з оренди майна, в сумі, що
перевищувала на 11,83 тис. грн. обсяг
бюджетних асигнувань, затверджених
планом використання бюджетних коштів
на вказану мету.

Вищевказаним пунктом вимоги Головне
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області було
зобов'язано на майбутнє забезпечувати
виконання вимог Порядку
казначейського обслуговування
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 04.11.2002 р. № 205 та Порядку
обслуговування державного бюджету за
видатками та операціями з надання та
повернення кредитів, наданих за
рахунок коштів державного бюджету,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.2004 р. № 89, в
частині здійснення попереднього та
поточного контролю за цільовим
спрямуванням бюджетних коштів
розпорядників та одержувачів
бюджетних коштів відповідно до
кошторисів, планів асигнувань
спеціального фонду, планів
спеціального фонду та/або планів
використання бюджетних коштів.

Обговорюючи питання щодо
правомірності застосування пункту 3
вимоги від 19 травня 2010 року за №
02-08-20-14/3400 "Про усунення порушень",
колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до п. 12.8 Порядку
обслуговування державного бюджету за
видатками та операціями з надання та
повернення кредитів, наданих за
рахунок коштів державного бюджету,
затвердженого наказом Державного
казначейства України від 25.05.2004 р. № 89
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.06.2004 р. за № 716/9315 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (Наказ втратив
чинність згідно з наказом Міністерства
фінансів України від 30 вересня 2011 року N
1223), платіжне доручення, не прийняте до
виконання, не пізніше наступного
робочого дня повертається без
виконання органами Державного
казначейства України розпорядникам
(одержувачам) бюджетних коштів, від
яких воно надійшло, разом з відмовою у
прийнятті до виконання платіжних
доручень в письмовій формі. Відмови
обов'язково реєструються органами
Державного казначейства в журналі
реєстрації відмов у прийнятті до
виконання платіжних доручень.

Судом встановлено, що відповідно до
положень статті 48 Бюджетного кодексу
України передбачено здійснення
Державним казначейством України
операцій з коштами державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Положення про Головне
управління Державного казначейства
України в Автономній республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №332 від 4 квітня 2006
року (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
(Наказ втратив чинність згідно з
наказом Міністерства фінансів України
від 30 червня 2011 року N 785), до основних
завдань Головного управління
Держаного казначейства України
відносяться, зокрема,
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів; контроль за здійсненням
бюджетних повноважень при зарахуванні
надходжень, прийнятті зобов'язань та
проведенні платежів за цими
зобов'язаннями. У зв'язку з цим, у
процесі касового виконання державного
бюджету Головне управління Державного
казначейства України здійснює
проведення видатків розпорядника
бюджетних коштів через оплату рахунків
підприємств, установ, організацій,
суб'єктів підприємницької діяльності,
які виконали роботи, надали послуги чи
товар розпоряднику коштів.

Згідно із пунктами 1,2 частини 1 статті 48
Бюджетного кодексу України, в Україні
серед іншого застосовується
казначейська форма обслуговування
Державного бюджету України, яка
передбачає здійснення Державним
казначейством України операцій з
коштами державного бюджету та
розрахунково-касового обслуговування
розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного
кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами.

Згідно пункту 4.8.1 наказу Державного
казначейства України від 04.11.2002 р. № 205
«Про затвердження Порядку
казначейського обслуговування
місцевих бюджетів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) (Наказ втратив чинність
згідно з наказом Міністерства фінансів
України від 23 серпня 2012 року N 938), органи
Державного казначейства України
здійснюють розрахунково-касове
обслуговування розпорядників шляхом
проведення платежів з реєстраційних,
спеціальних реєстраційних рахунків
розпорядників та рахунків одержувачів
бюджетних коштів, відкритих в органах
Державного казначейства України,
відповідно кошторисів, планів
асигнувань загального фонду місцевих
бюджетів, планів спеціального фонду
місцевих бюджетів або планів
використання бюджетних коштів, планів
надання кредитів. Відповідно до
встановлених повноважень Державне
казначейство України здійснює
контроль за наявністю асигнувань для
зобов'язань та відповідністю взятих
зобов'язань певним асигнуванням за
відповідними економічної класифікації
видатків. Відповідальність за взяті
зобов'язання та використання бюджетних
коштів несуть розпорядники та
одержувачі бюджетних згідно із
законодавством.

З наявних в справі доказів вбачається,
що План використання бюджетних коштів
на 2009 рік станом на 01.06.2009р. Вінницької
філармонії по КЕКВ 1310 було погоджено
головним розпорядником - Управлінням
культури і туризму Вінницької обласної
державної адміністрації, розмір якого
в цілому склав 4 098 600 грн.

При цьому, як було вірно встановлено
судом першої інстанції, станом на
01.06.2009р. одержувачем було зареєстровано
зобов'язань та здійснено платежів на
суму 1 555 519,42 грн., що відповідно не
перевищує загальної суми Плану
використання бюджетних коштів на 2009
рік по КЕКВ 1310.

У зв'язку з цим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність
тверджень відповідача в частині
наявності факту не забезпечення
службовими особами Головного
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області
попереднього та поточного контролю за
цільовим спрямування коштів
Вінницькою обласною філармонією в сумі
11,83 тис. грн. при оплаті послуг з оренди
майна.

Що стосується пункту 5 вимоги від 19
травня 2010 року за № 02-08-20-14/3400 "Про
усунення порушень", то даним пунктом
Контрольно-ревізійне управління у
Вінницькій області зобов'язало Головне
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області
дотримуватись вимог п. 93 Положення
про закупівлю товарів, робіт і послуг
за державні кошти, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2008р. № 921, в частині здійснення
перевірки наявності укладеного
договору про закупівлю та його
відповідності звіту про результати
проведення процедури закупівлі та
інших документів, передбачених цим
положенням та спільного роз'яснення
Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України щодо
переліку підтвердних документів, які
надаються розпорядниками
(одержувачами) бюджетних коштів на
стадії реєстрації зобов'язань та
оплата рахунків (додаток до
розпорядження Державного казначейства
України від 27 березня 2007 року), в
частині перевірки підтвердних
документів щодо проведення процедури
закупівлі, які подаються
розпорядниками та одержувачами
бюджетних коштів. Дана вимога
мотивована тим, що у Вінницькій
обласній психоневрологічній лікарні
ім. академіка О.І. Ющенка встановлено,
що по процедурі закупівлі лікарських
препаратів за 2009 рік, очікуваною
вартістю 2320,0 тис. грн., тендерні
пропозиції 2-х учасників торгів не
відмінені, проведена їх оцінка та
визначено двох учасників переможцями в
розрізі найменувань, чим порушено п.61
Положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2008року
№ 921.

Так на час виникнення спірних
правовідносин механізм здійснення
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти був визначений
Положенням про закупівлю товарів,
робіт і послуг за державні кошти,
затвердженим Постановою Кабінету
міністрів України № 921 від 17.10.2008 року (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (Постанова
втратила чинність згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 28 липня
2010 року N 666).

Відповідно до п.2 вказаного Положення,
державна закупівля це придбання
товарів, робіт і послуг за державні
кошти в установленому цим Положенням
порядку.

Договір про закупівлю - договір, який
укладається між замовником і учасником
за результатами процедури закупівлі та
передбачає надання послуг, виконання
робіт або набуття права власності на
товари, в тому числі на умовах лізингу,
за державні кошти.

Послуги - будь-яка закупівля, крім
товарів і робіт, включаючи підготовку
спеціалістів, забезпечення
транспортними засобами та засобами
зв'язку, освоєння технологій, наукові
дослідження, медичне та побутове
обслуговування, поточний ремонт, а
також консультаційні послуги. До
консультаційних послуг належать
послуги, пов'язані з консультуванням,
експертизою, оцінкою, підготовкою
висновків і рекомендацій.

Предмет закупівлі - визначені
замовником (за обсягом, номенклатурою
або місцем поставки товару (виконання
робіт, надання послуг)) товари, роботи
чи послуги, на які в межах єдиної
процедури закупівлі дозволяється
подавати тендерні пропозиції або
пропозиції, внесені на переговорах при
застосуванні процедури закупівлі в
одного учасника. Кількість тендерних
пропозицій на один предмет закупівлі
при проведенні торгів не може бути
меншою ніж дві.

Перелік документів, що надаються до
органів Державного казначейства під
час здійснення реєстрації зобов'язань
за договорами про закупівлю, що
укладені розпорядниками бюджетних
коштів за результатами процедур
закупівель згідно норм Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти визначено листом
Державного казначейства України від
23.01.2009р. № 14/3-06/116. До цього переліку
віднесено річний план закупівель, звіт
про результати пояснення процедури
закупівлі та лист-погодження
Міністерства економіки України (у разі
проведення процедури торгів з
обмеженою участю або закупівлі в
одного учасника).

Згідно з підпунктом 7 пункту 10
вищевказаного Положення,
уповноважений орган надає роз'яснення
щодо порядку застосування
законодавства у сфері державних
закупівель.

Це Положення застосовується до всіх
закупівель товарів, робіт і послуг, що
повністю або частково здійснюється за
рахунок державних коштів, за умови, що
вартість закупівлі товару (товарів),
послуги (послуг) становить не менше ніж
100 тис. гривень, а робіт - 300 тис. гривень.

Відповідно до абзацу третього пункту 6
зазначеного Положення, закупівля
товарів, робіт і послуг здійснюється
виключно у безпосередніх виробників
товарів, виконавців робіт і надавачів
послуг або їх офіційних представників
(дилерів, агентів, дистриб'юторів тощо).
Ця вимога введена з метою недопущення
нераціонального, нецільового та
неефективного управління та
використання розпорядниками державних
коштів.

Водночас, згідно абзацу третього
пункту 61 Положення про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні
кошти, затвердженим Постановою
Кабінету міністрів України № 921 від
17.10.2008 року, замовник відхиляє тендерну
пропозицію у разі, коли учасник не
надав документального підтвердження
того, що він є виробником товарів,
виконавцем робіт і надавачем послуг
або його офіційним представником.

Відповідно до п. 93 зазначеного
Положення, державний нагляд (контроль)
у сфері закупівель у межах їх
повноважень здійснюється
уповноваженим органом, органами
державної контрольно-ревізійної
служби, Державним казначейством,
Держкомстатом, Антимонопольним
комітетом, а також Рахунковою палатою і
правоохоронними органами. Органи
казначейства перевіряють наявність
укладеного договору про закупівлю та
його відповідність звіту про
результати проведення процедури
закупівлі та інших документів,
передбачених цим Положенням.

Згідно п. 84 Положення, Договір про
закупівлю укладається у письмовій
формі відповідно до положень
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України.

Умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятися від умов
тендерної (цінової) пропозиції
учасника - переможця процедури
закупівлі. Істотні умови договору про
закупівлю не повинні змінюватися після
підписання договору до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу
України, істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однією із сторін має бути
досягнуто згоди.

За змістом частини 1 статті 10 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», замовник для оприлюднення
на веб-порталі Уповноваженого органу
(що здійснюється безоплатно) у порядку,
встановленому цим Законом, надає таку
інформацію про закупівлю: оголошення
про результати процедури закупівлі -
після публікації в державному
офіційному друкованому виданні з
питань державних закупівель, але не
пізніш як через сім днів з дня
укладення договору про закупівлю або
прийняття рішення про відміну торгів
чи визнання їх такими, що не відбулися;
повідомлення про відміну торгів чи
визнання їх такими, що не відбулися,
повідомлення про відміну процедури
закупівлі в одного учасника (у разі
наявності) - протягом трьох робочих
днів з дати прийняття такого рішення;
звіт про результати проведення
процедури закупівлі - протягом трьох
робочих днів з дня його затвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про здійснення державних закупівель»,
звіт про результати проведення
процедури закупівлі оприлюднюється
замовником відповідно до статті 10
цього Закону.

Разом з тими, положення частини 1 статті
10 Закону України «Про здійснення
державних закупівель» передбачено, що
звіт про результати проведення
процедур відкритих і двоступеневих
торгів та попередньої кваліфікації
оприлюднюється Замовником на
веб-порталі Уповноваженого органу
протягом трьох робочих днів з дня його
затвердження.

Згідно частини 4 статті 11 вказаного
Закону, функції по складанню,
затвердженню та зберіганню
відповідних документів з питань
державних закупівель покладаються на
комітет конкурсних торгів.

З наявних в справі доказів вбачається,
що на час проведення попереднього
контролю на стадії реєстрації
зобов'язань по договору на закупівлю КЗ
„Вінницька обласна клінічна
психоневрологічна лікарня ім. Ющенка"
лікарських препаратів Головним
управлінням Державного казначейства
України у Вінницькій області було
перевірено договір про закупівлю на
його відповідність звіту про проведену
процедуру закупівлі та річному плану
закупівель, у зв'язку з чим будь-яких
зауважень до наданих документів
виявлено не було.

У зв'язку з цим, колегія суддів
знаходить обґрунтованими висновки
суду першої інстанції щодо
безпідставності тверджень
Контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області в частині порушення
позивачем вимог п. 93 Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2008р. № 921.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління державного казначейства
України у Вінницькій області - залишити
без задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.