Справа № 805/2786/14
Суддя: Бєломєстнов О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 р.
Справа № 805/2786/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Бєломєстнова О.Ю.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Селидівського відділення
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
20.02.2014 року № Ф-84У про сплату недоїмки у
розмірі 7579,82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Селидівського відділення
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 20.02.2014 року № Ф-84У
про сплату недоїмки у розмірі 7749,82 грн.

В подальшому позивач зменшив позовні
вимоги та просив скасувати вимогу від
20.02.2014 року № Ф-84У про сплату недоїмки у
розмірі 7579,82 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2014 року до участі у
розгляді справи залучено другого
відповідача - Красноармійську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він отримує пенсію за
вислугу років згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішній справ». Відповідно
до ст. 5 цього Закону особам, звільненим
з військової служби, іншим особам, які
мають право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей може призначатися (за
їх бажанням) пенсія на умовах і в
порядку, передбачених Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". У зв'язку з тим,
що за бажанням позивача пенсія може
призначатися на умовах і в порядку,
передбачених саме Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", він вважає себе
пенсіонером за віком. Окрім того, він є
приватним підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування. В
порушення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» без урахування
звільнення позивача від сплати єдиного
внеску відповідачем було направлено
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
20.02.2014 року № Ф-84У у розмірі 7749,82 грн.
Позивач просить скасувати вимогу у
сумі 7579,82 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглянути справу без його
участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Заяв або клопотань від
представника відповідача до суду не
надходило.

Представник другого відповідача в
судове засідання не з'явився, просив
розглянути справу без його участі.
Проти задоволення позову заперечував з
огляду на п.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та отримання
позивачем пенсії за вислугу років, а не
за віком. Тому відповідач-2 вважає, що
позивач не звільняється від сплати за
себе єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4. ст. 128 КАС України
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. З урахуванням цього судом не
встановлено перешкод для розгляду
справи.

Відповідно до ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є
фізичною особою - підприємцем,
зареєстрований 19.12.2007 виконавчим
комітетом Селидівської міської ради
Донецької області. Згідно із
свідоцтвом серії НОМЕР_1 позивач з
01.01.2012 по 31.08.2013 року був платником
єдиного податку.

Відповідно до наказу управління МВС
України в Донецькій області № 228 о/с від
06.10.2004 року позивач був звільнений з
органів внутрішніх справ за п.65 "а"
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за віком) у
відставку.

Згідно з посвідченням НОМЕР_2, виданим
14.03.2005 року УМВС України в Донецькій
області позивачу призначена пенсія за
вислугу років з 12.10.2004 року.

Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
була прийнята вимога від 03.05.2013 року №
Ф-191 про сплату суму недоїмки з єдиного
внеску у розмірі 5589,77 грн. Позивач
оскаржив цю вимогу до Донецького
окружного адміністративного суду.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25.07.2013 року
по справі № 805/7141/13-а за позовом ОСОБА_1
до УПФУ в м. Селидове Донецької області
про скасування вимоги від 03.05.2013 року №
Ф-191 про сплату недоїмки у розмірі 5589,77
грн. у задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
апеляційна скарга задоволена частково.
Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25.07.2013 року
було скасовано, позовні вимоги були
задоволені, визнана протиправною та
скасована вимога від 03.05.2013 року № Ф-191
на суму 5598,77 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014 року касаційну
скаргу УПФУ в м. Селидове Донецької
області було задоволено. Постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
скасовано. Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
25.07.2013 року залишено в силі.

Позивачем сума недоїмки, яка визначена
у вимозі від 03.05.2013 року № Ф-191 на суму
5598,77 грн. не сплачена.

Крім того, з урахуванням штрафних
санкцій у розмірі 170,00 грн. та
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у розмірі 1194,03 грн. загальна сума
недоїмки склала 6953,80 грн., у зв'язку з
чим Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
складена вимога від 02.08.2013 року № Ф-191.

У зв'язку з набранням чинності Законом
України від 04.07.2013 року № 404 «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» та Законом
України від 04.07.2013 року № 406 «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» з 1 жовтня 2013
року адміністрування єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування передано до органам
Міністерства доходів і зборів. Тому
УПФУ в м. Селидове Донецької області
передано особовий рахунок позивача до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

В подальшому відповідачем-2 20.11.2014 була
прийнята вимога №Ф-84У, згідно з якою
від позивача вимагається сплатити суму
недоїмки з єдиного внеску (надалі - ЄВ) у
розмірі 7749,82 грн. з яких 6953,80 грн. -
сальдо на початок 2013 року, 796,02 грн. - за 3
квартал 2013 року.

У зв'язку з частковою сплатою боргу,
позивач оскаржує зазначену вимогу у
сумі 7579,82 грн.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Закон України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" від 09.04.1992 року №2262 (далі - Закон
№2262) визначає умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення громадян
України із числа осіб, які перебували
на військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ, осіб начальницького
і рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, державній пожежній
охороні, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України
органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи
Державній кримінально-виконавчій
службі України, та деяких інших осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №2262 вище
перелічені особи мають право на
довічну пенсію за вислугу років.

Статтями 2, 12 Закону №2262 встановлено, що
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
мають право на пенсійне забезпечення,
пенсії відповідно до цього Закону
призначаються і виплачуються після
звільнення їх зі служби за наявності
вислуги років.

Відповідно до ст. 5 Закону №2262 особам,
звільненим з військової служби, іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, може призначатися (за їх
бажанням) пенсія на умовах і в порядку,
передбачених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За приписами ст. 7 Закону №2262
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначається одна
пенсія за її вибором.

Остання норма свідчить про
неможливість одночасного призначення
пенсії за двома законами, що виключає
розповсюдження одночасної дії на
пенсіонера обох з перелічених вище
законів.

Законом № 2262 передбачено три види
пенсій. Пенсія за вислугу років, пенсія
по інвалідності та пенсія в разі втрати
годувальника. Пенсія за віком цим
Законом не передбачена.

Оскільки позивач отримує пенсію за
Законом 2262 (за вислугу років), він не
може одночасно отримувати пенсію за
віком. До призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" позивач не може вважатися
пенсіонером за віком.

Згідно з п. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні особи -
підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Із зазначеної норми слідує, що умовами
звільнення від сплати ЄВ є наявність у
особи статусу пенсіонера за віком та
отримання відповідно до закону пенсії.

Оскільки позивач не є пенсіонером за
віком, в силу положень п. 4. ч. 1. ст. 4
Закону №2464 на нього не
розповсюджується пільга щодо сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Крім того, як вже зазначалося, ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 10.04.2014 року по справі № 805/7141/13-а за
позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Селидове
Донецької області про скасування
вимоги від 03.05.2013 року № Ф-191 про сплату
недоїмки у розмірі 5589,77 грн. касаційну
скаргу УПФУ в м. Селидове Донецької
області було задоволено. Постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25.07.2013 року,
якою у задоволенні позовних вимог було
відмовлено залишено в силі.

Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку, що позивач не є
пенсіонером за віком, а відтак не має
пільг щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, до
суми недоїмки, яка визначена вимогою
від 20.02.2014 року № Ф-84У у розмірі 7749,82 грн.
входить сума 5589,77 грн. (вимога від 03.05.2013
року № Ф-191), правомірність визначення
якої, була досліджена Вищим
адміністративним судом України.

З згідно із приписом пункту 1 статті 1
Протоколу № 12 до Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
здійснення будь-якого передбаченого
законом права забезпечується без
дискримінації за будь-якою ознакою.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 22 грудня 2009 року у справі
"Сейдіч та Фінді проти Боснії та
Герцеговини" передбачив, що
"дискримінація" у розумінні статті 1
Протоколу № 12 розглядається "як
неоднакове, без будь-якої об'єктивної
та виправданої причини, поводження з
різними особами в однакових ситуаціях".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику
зазначеного Суду як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КАС України суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Таким чином, суд не може без будь-якої
об'єктивної та виправданої причини,
поводитися з позивачем інакше, ніж суд
в вищезазначеному спорі.

Зважаючи на наведене, позовні вимоги
про скасування вимоги про сплати боргу
(недоїмки) № ф - 87У від 20.02.2014 є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись, ст. ст. 17, 18, 51, 69, 70, 72, 86, 128, 158,
159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А
Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Селидівського відділення
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
20.02.2014 року № Ф-84У про сплату недоїмки у
розмірі 7579,82 грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її отримання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Бєломєстнов О. Ю.