Справа № 2а/0306/6212/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Справа № 9104/65676/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ковельському районі
Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 08.07.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Ковельському районі Волинської
області про перерахунок пенсії,

встановив :

16.06.2011 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про перерахунок і
виплату пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.11.2010 року.

Позивач посилався на те, що йому як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інваліду 2 групи, інвалідність
пов'язана з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щомісячно повинна
нараховуватись та виплачуватись
пенсія в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів 2-ї групи у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач в порушення норм
закону нараховував та виплачував йому
пенсію у меншому розмірі.

Оскаржуваною постановою позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Ковельському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Ковельському районі
Волинської області протиправними і
зобов'язати його нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по
інвалідності в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", які
обчислюються відповідно до абз.1 ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 16 грудня 2010
року до 18 червня 2011 року включно, з
урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову звернено до негайного
виконання.

Постанову суду оскаржило управління
Пенсійного фонду України в
Ковельському районі Волинської
області. Вважає, що постанова є
безпідставною і необґрунтованою,
прийнята з порушенням норм
матеріального права і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Зокрема апелянт посилається на те, що
положення ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо мінімального
розміру пенсії за віком не
застосовується при призначенні пенсії
за ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
від Чорнобильської катастрофи».
Зазначає, що порядок обчислення пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити частково, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус
потерпілого від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і його віднесено до
першої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та встановлено 2 групу інвалідності,
захворювання пов'язане із ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується наявним у
матеріалах справи посвідченням та
довідкою МСЕК (а.с.5,8).

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими - по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно ст.50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: - інвалідам II групи
- 75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст..ст.
50,54 Закону України застосуванню
підлягає розмір прожиткового мінімуму,
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в якій зазначається, що
мінімальний розмір пенсій за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, однак за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
подібне не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання пенсії і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Щодо перерахунку пенсії за період з
16.12.2010 року по 18.06.2011 року, то п.28 розділу
2 Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" проте рішенням
Конституційного Суду України №10-рп від
22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України».

З наведеного випливає, що із
урахуванням позовних вимог, вимоги в
частині перерахунку та виплати пенсії
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.12.2010 року по 18.06.2011 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України
підставою для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

В контексті наведеного, колегія суддів
вважає за необхідне звернути увагу на
те, що суд першої інстанції
безпідставно звернув до негайного
виконання постанову у повному обсязі,
оскільки відповідно до припису п. 1 ч. 1
ст. 256 КАС України, який є спеціальним
для виконання постанови суду у справах
зазначених у п. 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Оскільки судом першої інстанції
правильно вирішено спір по суті, але із
помилковим застосування норм
процесуального права, то у
відповідності до ст. 201 КАС України,
оскаржену постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ковельському районі Волинської
області - задовольнити частково, а
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 08.07.2011 року
у справі № 2а/0306/6212/11 в частині
негайного виконання - змінити.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 256
КАС України допустити зазначену
постанову до негайного виконання - у
межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик