Справа № 2а/1770/109/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/52026/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Маринчак Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.07.2011

у справі 2а/1770/109/11

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3

до Державної податкової
інспекції у м. Рівне

про визнання податкового
повідомлення-рішення протиправним та
його

скасування

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3
звернулось до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівне про визнання податкового
повідомлення-рішення протиправним та
його скасування.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
16.03.2011, яка залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.07.2011 позов
задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
Державною податковою інспекцією у м.
Рівне проведено документальну
невиїзну (камеральну) перевірку
податкової декларації з ПДВ позивача
за липень 2010; за результатами перевірки
складено акт №452/1745/НОМЕР_1 від 29.11.2010.

Перевіркою встановлено завищення
позивачем податкового кредиту за
липень 2010 року на суму 5766,67 грн. по
контрагенту ПП "Калісто". Податковий
орган прийшов до такого висновку,
оскільки ПП "Калісто" не подало
декларації з податку на додану
вартість за липень 2010 року до ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова,
відповідно податкові зобов'язання за
операціями з позивачем не
задекларовано.

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем податкове
повідомлення-рішення від 23 грудня 2010
року № /0, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем "податок на додану
вартість по вітчизняних товарах"
всього 6055,00 грн., у тому числі за
основним платежем 5766,67 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 288,33
грн.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пп. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно вимог пп. 7.2.4. п. 7.2. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.07.2010 між ПП "Калісто" і позивачем
укладено договір поставки; на
виконання даного договору ПП "Калісто"
було виписано накладну № 158 від 01.07.2010,
на загальну суму 31000,00 грн., в тому числі
5166,67 грн.

Крім цього, відповідно до договору
поставки від 01.07.2010 було виписано
накладну № 275 від 25.07.2010 року та
податкову накладну № 306 від 25.07.2010 року,
на загальну суму 3600,00 грн., в тому числі
600,00 грн.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій, щодо того, що
не подання декларації контрагентом
позивача, не є підставою для
позбавлення позивача права на бюджетне
відшкодування, так як у разі
невиконання контрагентом платника
податків зобов'язань по сплаті податку
до бюджету негативні наслідки
(відповідальність) настають лише для
нього.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій, стосовно
того, що оскільки судами попередніх
інстанцій встановлено та вбачається з
матеріалів справи позивач надав
належним чином оформлені податкові
накладні, що підтверджують його право
на податковий кредит та докази
здійснення фактичної оплати товару, в
тому числі і податку на додану
вартість, то податкове-повідомлення
рішення відповідача є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Рівне на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
16.03.2011 та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21.07.2011 у справі 2а/1770/109/11 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне
відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.07.2011 у
справі 2а/1770/109/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Г.К.
Голубєва Н.Є. Маринчак