Справа № 274/1230/14-а
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/1230/14-а
Провадження № 2-а/0274/66/14
Постанова

Іменем України

20.05.2014
м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді Хуторної
І.Ю.,

при секретарі Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бердичеві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ВДАІ Святошинського району про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, у якому просить
скасувати постанову від 28 листопада 2013
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
провадження у справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
28.11.2013 року об 11 год. 08 хв. він рухався на
автомобілі „Субару", державний
номерний знак НОМЕР_1 на 17 км.
автодороги Київ-Чоп, зі швидкістю 60
км/год. Про це він пояснював працівнику
ДАІ, при складанні протоколу. Швидкість
руху його автомобіля була виміряна
пристроєм „Трукам". Однак цей прилад
мав би бути встановлений автоматично
та мати функцію фото-, відеозйомки.
Оскільки прилад знаходився в руках
працівника ДАІ, показники швидкості
руху, визначені приладом Трукам не
можуть бути доказом у справі. Після
складання протоколу про
адміністративне правопорушення його
працівник ДАІ відпустив. Постанова
була винесена у його відсутність, її
копія йому вручена не була. Про те, що
його притягнуто до адміністративної
відповідальності він дізнався у
державного виконавця.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, пояснив, що він їхав з
дозволеною швидкістю. Про це він
пояснював працівнику ДАІ. Крім його
автомобіля, по дорозі рухалися й інші
авта. Працівник ДАІ прилад тримав у
руках.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином.
Заперечень проти позову до суду не
надійшло.

Дослідивши докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
інспектора ДПС ВДАІ Святошинського
району Шмиги А.М. водія ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 306 гривень.
Згідно постанови ОСОБА_1 28 листопада 2013
року на 17 кілометрі автодороги
Київ-Чоп, керуючи автомобілем Субару
д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлену
швидкість на 30 км/год. Швидкість
вимірювалася приладом "Трукам" № 000790.

З протоколу про адміністративне
правопорушення від 28.11.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 28 листопада 2013
року на 17 кілометрі автодороги
Київ-Чоп, керуючи автомобілем
„Субару” д.н.з. НОМЕР_1 перевищив
встановлену швидкість на 30 км/год, чим
порушив п. 12.4. в Правил дорожнього руху
України. Швидкість вимірювалася
приладом "Трукам" № 000790. В графі
„пояснення особи, що притягується до
адміністративної відповідальності"
зазначено: „ рухався зі швидкістю 70
км/год". В графі „ до протоколу
додаються" вказано „ постанова".

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП
наступає за керування водієм
транспортним засобом з перевищенням
встановленої швидкості.

Відповідно до п. 12.4 в Правил
дорожнього руху України у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Одним із завдань провадження у справах
про адміністративне правопорушення,
відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її у
точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.11 КАС України, розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободі в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ст.69 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

За змістом ст.. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно даних протоколу, фіксація
вищевказаного правопорушення
проводилась за допомогою вимірювача
швидкості «Трукам» № 000790.

Відповідно до п.п. 19.1-19.4 Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 27.03.2009 № 111
технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень ПДР,
складові частини системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків,
прилади для виявлення підробок у
документах застосовуються згідно з
інструкціями про порядок їх
використання. Забороняється
застосування технічних засобів та
приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні у разі якщо
вони підлягають сертифікації
відповідно до чинного законодавства
та які не пройшли метрологічної
повірки або мають свідоцтво про таку
повірку, термін дії якого минув, а
також передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без
здійснення контролю командиром
підрозділу результатів роботи приладу
за зміну. Інформація про
використання технічного засобу чи
приладу працівником
Державтоінспекції заноситься в графу
6 постової відомості (додаток 5).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах» з метою захисту інформації,
яка є власністю держави, або інформації
з обмеженим доступом, вимога щодо
захисту якої встановлена законом,
повинні використовуватися засоби
захисту інформації, які мають
сертифікат відповідності або
позитивний експертний висновок за
результатами державної експертизи у
сфері технічного та /або
криптографічного захисту інформації з
підтвердженою відповідністю.

Із фотознімку, витребуваного судом
неможливо встановити державний
номерний знак та марку автомобіля,
швидкість якого вимірювалася. Зі
знімку не вбачається, що саме
автомобіль марки «Субару», державний
номерний знак НОМЕР_1 рухався зі
швидкістю 90 км/год. На знімку ж
зафіксовано п'ять автомобілів.

Крім того, відповідачем до матеріалів
справи не додано документів, на
підтвердження того, що прилад «Трукам»
№ 000790 сертифікований в Україні. Не
додано інструкції технічного
приладу. Не зрозуміло в якому режимі
цей технічний прилад працював, в
автоматичному чи ручному. Відсутня
будь-яка інформація про використання
технічного засобу чи приладу
працівником Державтоінспекції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд вважає недоведеним
факт керування ОСОБА_1 28.11.2013 року об 11-08
год. автомобілем марки «Субару» зі
швидкістю 90 км/год..

З постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
вбачається, що її копія не вручена
ОСОБА_1 Докази, що постанова
направлялася по пошті та була вручення
адресату в матеріалах справи відсутні.
А тому суд визнає поважною причину
пропуску звернення позивача до суду.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що при винесенні
інспектором відповідачем оскаржуваної
постанови вина особи належним чином
не доведена, доводи позивача не
спростовані, тому з урахуванням
поважності причин пропуску позивачем
строку звернення до суду за захистом
порушеного права, оскаржувана
постанова підлягає скасування.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9 - 11, 69-71, 158 -
163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважною причину пропуску
строку звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС
ВДАІ Святошинського району від 28.11.2013
серії АА2 № 021630 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у
справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 78 гривень 60 копійок
витрат по сплаті судового збору.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.Ю. Хуторна