Справа № 2а-903/10/1870
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/2201/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м.Суми

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 23.04.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010

у справі № 2а-903/10/1870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еквіла»

до Державної податкової інспекції в
м.Суми

про визнання рішення про застосування
фінансових санкцій протиправними та
нечинними, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 23.04.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010,
позов задоволено повністю. Визнано
рішення ДПІ у м.Суми від 30.11.2009 №
/82162 про застосування фінансових
санкцій в сумі 33500,00 грн. протиправним
та нечинним.

ДПІ в м.Суми подала касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

Посилаючись на п. 2.6 ст. 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320,
наголошує на тому, що оприбуткуванням
готівки в касі є щоденне виконання
записів про рух готівки і суми
розрахунків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для застосування до позивача
за рішенням відповідача від 30.11.2009 №
/82162 штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 33500 грн. відповідно до вимог абз.
3 ст. 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» від 12.06.1995 № 436/95 слугували
висновки перевірки, викладені в акті
від 23.11.2009 № 8126/18/19/23/36333628/1332, про
порушення вимог п. 2.6 ст. 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320.

Згідно з висновками акта перевірки
порушення полягало в тому, що позивач
неоприбуткував готівку в сумі 6700 грн. в
книзі обліку розрахункових операцій, а
саме: не здійснив запису в розділі 2
«Облік руху готівки та сум
розрахунків» книги обліку
розрахункових операцій про
надходження коштів на підставі
фіскального звітного чеку - Z-звіту від
26.10.2009 № 1659.

Визнаючи протиправним оспорюване
позивачем рішення відповідача, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що готівка була фактично оприбуткована
позивачем, оскільки її проведено через
касу з оформленням прибуткових касових
ордерів.

Суд касаційної інстанції вважає, що
позиція судів попередніх інстанцій не
відповідає правильному застосуванню
норм матеріального права.

Відповідно до п. 2.6. Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 7.5. Порядку реєстрації
та ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000 № 614 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за
№ 106/5297, визначено, що використання
книги ОРО, зареєстрованої на РРО,
передбачає, зокрема щоденне виконання
записів про рух готівки та суми
розрахунків.

Виходячи з того, що законодавством під
«оприбуткуванням готівки» у разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО розуміється
своєчасне (у день одержання готівкових
коштів) здійснення обліку таких коштів
у повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО,
то не здійснення відповідних записів у
книзі обліку розрахункових операцій
згідно із Z-звітом у день одержання
готівкових коштів у порядку,
встановленому законодавством, не може
вважатися «оприбуткуванням готівки».

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО
оприбуткуванням готівки є сукупність
дій з фіксації повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО (даних розрахункової
книги) та відображення на їх підставі
готівки у книзі обліку розрахункових
операцій. При цьому невідображення
готівки у книзі обліку розрахункових
операцій після їх проведення із
застосуванням РРО є порушенням порядку
оприбуткування готівки.

Така позиція узгоджується з позицією
Верховного Суду України, який
неодноразово висловився з цього
питання, зокрема в постановах від 02.04.2013
у справі № 21-76а13 позовом ДП «Клінічний
санаторій «Місхор» ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» до ДПІ у м. Ялті
Автономної Республіки Крим про
визнання протиправним та скасування
рішення, від 02.04.2013 у справі № 21-439а13
позовом ПП «Регіон-Юг» до ДПІ у м.
Євпаторії Автономної Республіки Крим
про визнання протиправним та
скасування рішення, від 12.11.2013 у справі
№ 21-370а13 за позовом ТОВ
«Ресурс-Сервіс» до ДПА в Київській
області, Васильківської ОДПІ Київської
області (про визнання дій
неправомірними та скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх судів України.
Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Зважаючи на те, що позивачем не було
оприбутковано готівкових коштів в сумі
6700 грн. в порядку, передбаченому п. 2.6.
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, шляхом
внесення відповідних записів згідно з
фіскальним звітним чеком - Z-звітом до
книги обліку розрахункових операцій,
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у п'ятикратному
розмірі неоприбуткованої суми є
обґрунтованим.

Виходячи з того, що обставини у справі
встановлені судами попередніх
інстанцій правильно, але суди дійшли
помилкових висновків, що зумовило
ухвалення незаконних судових рішень,
суд касаційної інстанції вважає за
необхідне скасувати останні та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м.Суми задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 23.04.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010
скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, за заявою, поданою
через Вищий адміністративний суд
України у порядку, встановленому
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун