Справа № 194/2670/13-а(2а/194/25/14)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа №
194/2670/13-а(2а/194/25/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М.
Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року у справі №194/2670/13-а (2а/194/25/14) за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати дії Управління праці
та соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області
протиправними та зобов'язати
перерахувати, нарахувати і виплати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
період з 20 липня 2013 року по 20 грудня 2013
року. В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що перебуває на
обліку у відповідача відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім `ям з дітьми» як застрахована особа
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
має малолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вона
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку не
вище 130 грн.

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління праці та
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області звернулось
з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
має малолітню дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вона
перебуває на обліку в Управлінні
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області як працююча
особа в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
з 02 грудня 2011 року отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Розмір допомоги, яку
отримала позивач, складає: в грудні 2011
року у розмірі 125,81 грн., з січня 2012 року
по грудень 2013 року у розмірі 130,00 грн., що
підтверджується довідками УСЗН № 2155
від 19 грудня 2013 року, довідкою УСЗН про
доходи, довідкою КЗ «Тернівська
центральна міська лікарня» ДОР» №86
від 20 грудня 2013 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги. Відповідно до статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» в редакції з 01 січня 2002 року,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно з частини 1 статті 15, пункту 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» зі змінами, внесеними
пункту 23 розділу 2 VIII Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року -
50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
недійсними деякі положення VIII Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» стосовно
внесення змін до деяких законодавчих
актів, але відповідно до зазначеного
Рішення положення п. 23 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» не було
предметом розгляду Конституційного
Суду України, і відповідно
неконституційним не визнавались.
Проте, відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», Розділ І цього Закону
набирає чинності з 01 січня 2008 року і діє
по 31 грудня 2008 року. Отже, з 01 січня 2009
року стаття 15 «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» відновила попередню
редакцію, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з частини 3 статті 46 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2009 рік»,
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 3 статті 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року,
допомога при народженні дитини та
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 1 пункту 22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінетом Міністрів
України № 1751 від 27 грудня 2001 року, з
наступними змінами, відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009
року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130,00 гривень. Розміри і порядок
виплати допомоги відповідно до Закону
України № 2240-III на виконання статті 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік», статті 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Таким чином, з аналізу цієї
норми не вбачається, що Кабінету
Міністрів України делеговані функції
щодо встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Правові,
організаційні та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням».

Відповідно до статей 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Це
право виникає з настанням страхового
випадку в період роботи (включаючи і
час випробування та день звільнення),
якщо інше не передбачено
законодавством. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку здійснюються на постійній основі,
один раз на місяць, тому обмеження
періоду, протягом якого суб'єкт владних
повноважень має здійснювати
обчислення допомоги відповідно до
вимог закону, є безпідставним та
суперечить вимогам статті 19
Конституції України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо визнати протиправними
дій відповідача про відмову позивачу
у перерахувати та виплаті державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 20 липня 2013 року та зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахування та нарахування
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 20 липня 2013 року по 27
січня 2014 року, в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись, пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року у справі №194/2670/13-а (2а/194/25/14) -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко