Справа № 825/1469/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1469/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Комунального
підприємства "Виробниче управління
комунального господарства" до Відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Виробниче
управління комунального господарства"
(далі - КП "Виробниче управління
комунального господарства") звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області в якому
просить скасувати постанову відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського районного управління
юстиції Чернігівської області від
24.03.2014 року про арешт коштів боржника -
Комунального підприємства "Виробниче
управління комунального господарства"
в частині арешту коштів на окремому
поточному рахунку для зарахування
страхових коштів № 5524 в
центральному Ніжинському відділенні
ЧОД АТ "Райффайзен Банк Аваль".

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постановою відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області від 24
березня 2014 року при виконанні
зведеного виконавчого провадження
було накладено арешт на кошти
підприємства в межах суми боргу 313861,49
грн., які знаходяться на всіх рахунках,
відкритих в банківських установах.
Рахунок, який відкритий в АТ
«Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО
380805) № 5524, використовується
підприємством для зарахування
страхових коштів.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщався завчасно та
належним чином, надав суду заяву, в якій
просив справу розглянути без його
участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
в установленому порядку, в заяві від
16.05.2014 року просив розглядати справу
без участі представника та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
перебуває зведене виконавче
провадження про стягнення з КП
"Виробниче управління комунального
господарства" на користь юридичних
осіб та держави заборгованості на суму
313861,49 грн.

Постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Романченко Р.В.
від 24 березня 2014 року накладено арешт
на кошти боржника у межах суми 313861,49
грн. (а.с. 5).

Закон України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон) визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону передбачено,
що державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з частиною першою та другою
статті 11 Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Статтею 32 Закону передбачено, що
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно з приписами статті 52 Закону,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

Частиною 4 статті 52 Закону передбачено,
що на кошти та інші цінності боржника,
що знаходяться на рахунках, вкладах та
на зберіганні убанках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Статтею 57 Закону встановлено, що арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
серед іншого, шляхом винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах.

Згідно зі статтею 60 Закону особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Як вбачається з постанови про арешт
коштів боржника від 24.03.2014 року арешт
накладено, в тому числі, і на рахунок №
5524 в центральному Ніжинському
відділенні ЧОД АТ "Райффайзен Банк
Аваль" (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що
кошти, які знаходяться на рахунку в
центральному Ніжинському відділенні
ЧОД АТ "Райффайзен Банк Аваль"
використовується підприємством для
зарахування страхових коштів, що
підтверджується довідкою № Р1-В104/067 від
24.04.2014 року центрального Ніжинського
відділення ЧОД АТ "Райффайзен Банк
Аваль" (а.с. 8).

Відповідно до частини другої статті 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
cтрахувальник-роботодавець відкриває
окремий поточний рахунок для
зарахування страхових коштів у банках
у порядку, встановленому Національним
банком України.

Страхові кошти, зараховані на окремий
поточний рахунок у банку або на окремий
рахунок у відповідному органі
Державного казначейства України,
можуть бути використані
страхувальником виключно на надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам.

Страхові кошти, зараховані на окремий
рахунок, не можуть бути спрямовані на
задоволення вимог кредиторів, на
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
закону.

В силу статті 7 Бюджетного кодексу
України, бюджетна система України
ґрунтується, зокрема, на принципі
цільового використання бюджетних
коштів - бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетними призначеннями та
бюджетними асигнуваннями.

Таким чином, грошові кошти, які
надходять на рахунку № 5524 в
центральному Ніжинському відділенні
ЧОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", мають
використовуватися за цільовим
призначенням, та на даний рахунок не
може бути звернуто стягнення органами
державної виконавчої служби і
накладено арешт.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Комунального підприємства
"Виробниче управління комунального
господарства" до Відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області є законними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального
підприємства "Виробниче управління
комунального господарства"
задовольнити повністю.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
районного управління юстиції
Чернігівської області 24.03.2014 року про
арешт коштів боржника - Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» в частині
арешту коштів на окремому поточному
рахунку для зарахування страхових
коштів № в
центральному Ніжинському відділенні
ЧОД АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць