Справа № 629/1385/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р. Справа № 629/1385/14-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 11.04.2014р. по
справі № 629/1385/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просить суд: визнати
протиправним рішення управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області про відмову
в перерахунку пенсії з 11 жовтня 2013 р., з
урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Лозівському районі
Харківської області здійснити їй
перерахунок пенсії з 11 жовтня 2013 р. з
урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Постановою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 11 квітня
2014 р. у задоволені позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області та прийняти нове рішення яким
задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
судом першої інстанції при винесенні
зазначеного рішення порушено вимоги
Закону України «Про державну слубу»,
КАС України та не відповідність
висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що вони необґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області з 11 жовтня 2013 р.

Та отримує пенсію згідно Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» на
підставі ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

20 лютого 2014 р. позивачка звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з 11 жовтня 2013 р. з урахуванням
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань, у задоволенні якої їй було
відмовлено, згідно рішення відповідача
№ 188/19-02 від 28 лютого 2014 р.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про
державну службу ", на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років,
та які на час досягнення пенсійного
віку працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 6 ст. 37 цього Закону
передбачено, що пенсія по інвалідності
у розмірах, передбачених частиною
першою цієї статті, призначається за
наявності страхового стажу,
встановленого для призначення пенсії
по інвалідності відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", особам,
визнаним інвалідами I або II групи у
період перебування на державній
службі, які мають стаж державної служби
не менше 10 років, а також особам з числа
інвалідів I або II групи незалежно від
часу встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону, до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст. 37 Закону України "Про державну
службу " до складу заробітної плати
державного службовця, з розміру якої
обчислюється чи перераховується
пенсія, підлягають включенню всі суми
виплат, в тому числі матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, щомісячна
індексація заробітної плати та грошова
компенсація за невикористану
відпустку, з яких були нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Враховуючи, що в даних спірних
правовідносинах перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
а саме, стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", колегія
суддів вважає необхідним: визнати
протиправним рішення відповідача №
188/19-02 від 28 лютого 2014 р. яким відмовлено
позивачці перерахувати її пенсію з 11
жовтня 2013 р., з урахуванням індексації,
матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань, з яких були нараховані та
сплачені позивачкою страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування; зобов'язати
відповідача провести позивачці
перерахунок пенсії з урахуванням
вищезазначених соціальних виплат.

Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 28 травня 2013 року, яка в силу
ч.1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою
для суду при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 11.04.2014р. по
справі № 629/1385/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Визнати протиправним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області № 188/19-02 від 28 лютого 2014 р. про
відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з
11 жовтня 2013 р., з урахуванням
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії з 11 жовтня 2013 р., з
урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.