Справа № 817/675/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"21" травня 2014 р.
Справа № 817/675/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Рівненської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" квітня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сарницембуд" до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Рівненській області,
Рівненської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
відмови протиправною та стягнення
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сарницембуд"
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Рівненської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Рівненській області про визнання
протиправною відмови Рівненської
митниці Міндоходів у відновленні
режиму вільної торгівлі по ВМД
№204020000/2012/012291 від 07.12.2012, викладеної у
листі №01.1/2-06-259 від 20.01.2014; стягнення з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Рівненській області суми надмірно
сплаченого ввізного мита у розмірі 970,29
грн.

В обґрунтування позову зазначає, що
Рівненська митниця Міндоходів
рішенням від 20.01.2014 №01.1/2-06-259
безпідставно відмовила у відновленні
режиму вільної торгівлі з тих підстав,
що при виробництві вапна операції
"збагачення вугіллям" та "обрізання" не
застосовуються, а тому Рівненська
митниця Міндоходів рішенням від 20.01.2014
№01.1/2-06-259 безпідставно відмовила у
відновленні режиму вільної торгівлі.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.04.2014 позов
задоволено повністю.

Відмову Рівненської митниці
Міндоходів у відновленні режиму
вільної торгівлі по ВМД № 204020000/2012/012291
від 07.12.2012, викладену в листі № 01.1/2-06-259
від 20.01.2014, - визнано протиправною.

Стягнуто з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Рівненській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сарницембуд" суму надмірно сплаченого
ввізного мита в розмірі 970,29 грн.
(дев'ятсот сімдесят грн. 29 коп.).

Присуджено на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сарницембуд" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 255,78 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач, Рівненська
митниця Міндоходів, подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі зазначив, що Рівненською
митницею Міндоходів рішенням від 20.01.2014
№01.1/2-06-259 правомірно відмовлено
позивачу у відновленні режиму вільної
торгівлі щодо товару - вапна
будівельного з тих підстав, що при його
виробництві не застосовано
технологічні операції "збагачення
вугіллям" та "обрізання". Таким чином,
"вапно будівельне повітряне негашене
кальцієве швидкого гасіння грудкове,
ІІІ ґатунку" не відповідає критерію
достатньої обробки/переробки товару,
що є порушенням Правил визначення
країни походження товарів. Оскільки
товар не відповідає критерію
достатньої обробки/переробки товару,
що є порушенням Правил визначення
країни походження товарів, підстави
для застосування преференційної
ставки мита відповідно до Угоди про
Правила визначення країни походження
товарів у Співдружності Незалежних
Держав, підписаної 20.11.2009,
ратифікованої Законом України №3592-VІ
від 06.07.2011, відсутні. Митне оформлення
відповідно до заявленої країни
походження товарів правомірно
здійснено із застосуванням ставки мита
2%. Суд першої інстанції не звернув
уваги на зазначені обставини та
ухвалив незаконне рішення.

Головне управління Державної
казначейської служби України у
Рівненській області судове рішення не
оскаржувало.

Представники сторін в судове засідання
не з"явились, про час та місце судового
розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності представників сторін, в
порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
розглянувши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сарницембуд"
зареєстроване як юридична особа
Сарненською районною державною
адміністрацією Рівненської області
11.08.2011; види діяльності за КВЕД: оптова
торгівля деревиною, будівельними
матеріалами та санітарно-технічним
обладнанням; інші види роздрібної
торгівлі поза магазинами; інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах;
діяльність посередників у торгівлі
деревиною, будівельними матеріалами та
санітарно-технічними виробами;
неспеціалізована оптова торгівля;
роздрібна торгівля залізними виробами,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічними виробами в
спеціалізованих магазинах (а.с.6-9).

06.03.2012 між ОАО
"Красносельскстройматериалы",
Республіка Білорусь (Продавець) та ТОВ
"Сарницембуд", Україна (Покупець)
укладено контракт №804/016, предметом
якого, з урахуванням додаткових угод
від 09.07.2012 №4 та від 06.09.2012 №5, є поставка
вапна будівельного повітряного
негашеного кальцієвого швидкого
гасіння грудкового 3 ґатунку навалом у
кількості 800 т за ціною 108,00 дол. США/т,
загальною вартістю 86400,00 дол. США у
строк до 31.12.2012 на умовах DAP (INCOTERMS 2010),
перехід ст. Горинь-Удрицьк (Білоруська
залізниця) (а.с.25-28).

На виконання умов контракту ТОВ
"Сарницембуд" імпортовано на митну
територію України та заявлено до
митного оформлення товар - вапно
будівельне повітряне негашене
кальцієве швидкого гасіння грудкове 3
ґатунку ГОСТ 9179-77 навалом у кількості
56200 кг загальною вартістю 6069,60 дол. США,
що складає 48514,31 грн.

07.12.2012 Рівненською митницею винесено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№204020000/2012/00130 за митною декларацією
№204020000.2012.012277 від 07.12.2012, в якій
зазначено: "До митного оформлення
товару з заявленим в графі 36 кодом
пільги в обкладенні товару ввізним
митом-400 (Міжурядові угоди України з
країнами СНД про вільну торгівлю)
надано сертифікат про походження
товару форми СТ-1. При перевірці
наявності підстав для надання товару
режиму вільної торгівлі в Республіці
Білорусь виявлено, що в графі 12
"Засвідчення" сертифіката про
походження товару форми СТ-1 №
неможливо однозначно ідентифікувати
дату видачі сертифіката, чим порушено
вимоги ст.257, 266 Митного кодексу України.
Виходячи з вищевикладеного, на
підставі п.7.4 розділу 7 Угоди про
Правила визначення країни походження
товарів у Співдружності Незалежних
Держав від 20.11.2009, яка ратифікована
Законом України №3592-VІ від 06.07.2011, до
заявленого до оформлення товару
неможливо застосувати режим вільної
торгівлі з Республікою Білорусь.
Застосування Режиму вільної торгівлі з
Республікою Білорусь можливе при
наданні оригінала сертифіката СТ-1,
заповненого відповідно до розділу 7
Угоди про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20.11.2009". (а.с.58-59).

Митне оформлення товару відбулося на
підставі митної декларації від 07.12.2012
№204020000/2012/012291 зі сплатою ТОВ
"Сарницембуд" митних платежів в сумі
10888,11 грн., в тому числі ввізного мита в
сумі 970,29 грн. (а.с.30-31).

Після одержання від постачальника
товару сертифіката форми СТ-1,
звернулось до Рівненської митниці з
заявою №608/04 від 08.04.2013 про відновлення
режиму вільної торгівлі до партії
товару - вапно будівельне повітряне
негашене кальцієве швидкого гасіння
грудкове 3 ґатунку в кількості - 56200 кг,
що був випущений по ВМД від 07.12.2012
№204020000/2012/012291 (а.с.57), з долученням
оригіналу сертифіката форми СТ-1 від
11.01.2013 №BYU 3420737 (а.с.42).

Рівненською митницею надіслано запит
до компетентних органів країни
погодження товарів від 18.04.2013 №01/06-2392
стосовно підтвердження факту видачі
сертифіката, достовірності даних,
зазначених в сертифікаті, надання
копій документів, що підтверджують
виконання критерію достатньої
обробки/переробки товарів. У відповідь
на даний запит Рівненською митницею
отримано лист від Департаменту митної
справи Міністерства доходів і зборів
України від 09.01.2014 №180/7/99-99-24-02-08-17 (а.с.94),
яким направлено копію листа Державного
митного комітету Республіки Білорусь
від 26.11.2013 №08-17/18181-П про результати
перевірки сертифіката походження
товару форми СТ-1 від 11.01.2013 №BYU.

За результатами розгляду документів,
наданих до митного оформлення товарів
за МД від 07.12.2012 №204020000/2012/012291, заяви ТОВ
"Сарницембуд" з наданими документами та
копій документів, отриманих від
Державного митного комітету
Республіки Білорусь, надісланих на
запит Міністерства доходів та зборів
України, Рівненською митницею
Міндоходів листом від 20.01.2014 №01.1/2-06-259
"Про результати розгляду заяви"
відмовлено ТОВ "Сарницембуд" у
відновленні режиму вільної торгівлі
щодо товару "вапно будівельне
повітряне гашене" за МД від 07.12.2012
№204020000/2012/012291, оскільки згідно з
наданою інформацією Гродненського
відділення БТПП при виробництві вапна
не застосовано технологічні операції
"збагачення вугіллям" та "обрізання"
(а.с.10-11).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов вважав відмову митного органу у
встановлені режиму вільної торгівлі
безпідставною, такою, що не ґрунтується
на нормах закону.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Україна та Республіка Білорусь є
сторонами Договору про зону вільної
торгівлі, який підписано
державами-учасницями Співдружності
Незалежних Держав 18.10.2011 та
ратифіковано Законом України "Про
ратифікацію Договору про зону вільної
торгівлі" від 30.07.2012 №5193-VI (надалі -
Договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Договору сторона
не застосовує мита та інших платежів,
еквівалентних миту, стосовно експорту
товару, призначеного для митної
території іншої Сторони, та/або імпорту
товару, що походить з митної території
іншої Сторони, за винятком випадків,
передбачених в додатку 1, що є
невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.36 Митного кодексу
України країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі. Країною походження товару
вважається країна, в якій товар був
повністю вироблений або підданий
достатній переробці відповідно до
критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 40 Митного кодексу
України встановлено, що в разі якщо у
виробництві товару беруть участь дві
або більше країн, країною походження
товару вважається країна, в якій були
здійснені останні операції з
переробки, достатні для того, щоб товар
отримав основні характерні риси
повністю виготовленого товару, що
відповідають критеріям достатньої
переробки згідно з положеннями цієї
статті.

Критеріями достатньої переробки є:

1) виконання виробничих або
технологічних операцій, за
результатами яких змінюється
класифікаційний код товару згідно з
УКТ ЗЕД на рівні будь-якого з перших
чотирьох знаків;

2) зміна вартості товару в результаті
його переробки, коли відсоткова частка
вартості використаних матеріалів або
доданої вартості досягає фіксованої
частки у вартості кінцевого товару
(правило адвалорної частки);

3) виконання виробничих та/або
технологічних операцій, які в
результаті переробки товару не ведуть
до зміни його класифікаційного коду
згідно з УКТ ЗЕД або вартості згідно з
правилом адвалорної частки, але з
дотриманням певних умов вважаються
достатніми для визнання товару
походженням із тієї країни, де такі
операції мали місце.

В силу вимог частини 1 статті 43 Митного
кодексу України, документами, що
підтверджують країну походження
товару, є сертифікат про походження
товару, засвідчена декларація про
походження товару, декларація про
походження товару, сертифікат про
регіональне найменування товару.

У частині 3 статті 43 Митного кодексу
України визначено, що сертифікат про
походження товару - це документ, який
однозначно свідчить про країну
походження товару і виданий
компетентним органом даної країни або
країни вивезення, якщо у країні
вивезення сертифікат видається на
підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.4
Договору, для визначення країни
походження товарів, що походять із
Сторін і знаходяться в торговельному
обороті між ними, Сторони керуються
Правилами визначення країни
походження товарів, що є невід'ємною
частиною Угоди про Правила визначення
країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009.

Згідно з п. 5.1 розділу 5 Правил, товар
користується режимом вільної торгівлі
на митних територіях держав-учасниць
Угоди, якщо він відповідає критеріям
походження, установленим цими
Правилами.

Відповідно до п.5.3 Правил товари,
походження яких не встановлено або
походження яких установлено, але при
цьому стосовно їх не може бути
застосований режим вільної торгівлі
через відсутність необхідних для цих
цілей документів, пропускаються до
країни ввезення відповідно до вимог
тарифного й нетарифного регулювання
країни ввезення.

Пунктом 6.1 розділу 6 Правил передбачено,
що для підтвердження країни походження
товару в конкретній державі-учасниці
Угоди для цілей надання режиму вільної
торгівлі необхідне надання митним
органам країни ввезення оригіналу
сертифіката форми СТ-1 чи декларації
про походження товару.

Пунктом 9.1 розділу 9 Правил встановлено,
що сертифікат може бути не визнаний
митними органами країни ввезення для
цілей надання товарам режиму вільної
торгівлі в разі, якщо товар, зазначений
у сертифікаті, не відповідає умовам,
передбаченим п.5.1 цих Правил.

Таким чином, товар, імпортований на
митну територію України може
користуватися режимом вільної
торгівлі у разі, коли декларантом для
органу доходів і зборів подано
сертифікат про його походження, який
підтверджує, що країною походження
товару є одна з держав-учасниць
Договору.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Правил,
країною походження товару вважається
держава-учасниця Угоди, на території
якої товар було цілком вироблено чи
піддано достатній обробці (переробці)
відповідно до цих Правил.

Згідно з п. 2.3 розділу 2 Правил, для цілей
визначення країни походження товару,
виготовленого в державі-учасниці
Угоди, може застосовуватися
кумулятивний принцип, який визначає
походження того чи того товару під час
його послідовної обробки (переробки).
Якщо у виробництві кінцевого товару в
одній з держав-учасниць Угоди
використовуються матеріали, що
походять з іншої або інших
держав-учасниць Угоди, які
підтверджені сертифікатом
(сертифікатами) про походження товару
форми СТ-1 та піддаються поетапній
подальшій обробці (переробці) в іншій
або інших державах-учасницях Угоди, то
країною походження такого товару
вважається країна, на території якої
він востаннє був підданий обробці
(переробці). За відсутності сертифіката
(сертифікатів) форми СТ-1 про походження
матеріалів з інших держав-учасниць
Угоди визначення країни походження
кінцевого товару здійснюється на
підставі критерію достатньої обробки
(переробки) (підпункти "а", "б", "в" пункту
2.4 цих Правил).

Пунктом 2.4 розділу 2 Правил передбачено,
що в разі участі у виробництві товару
третіх країн, крім держав - учасниць
Угоди, країна походження товару
визначається відповідно до критерію
достатньої обробки (переробки) товару.

Критерій достатньої обробки
(переробки) може виражатися виконанням
таких умов:

а) зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на
рівні принаймні одного з перших
чотирьох знаків, що сталася в
результаті обробки (переробки);

б) виконання необхідних умов,
виробничих і технологічних операцій,
під час виконання яких товар
уважається таким, що походить з тієї
країни, на території якої ці операції
мали місце;

в) правило адвалорної частки, коли
вартість використовуваних матеріалів
іноземного походження досягає
фіксованої процентної частки в ціні
кінцевої продукції.

Основною умовою критерію достатньої
обробки (переробки) є зміна товарної
позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні
одного з перших чотирьох знаків. Ця
умова застосовується до всіх товарів,
за винятком товарів, уключених до
Переліку умов, виробничих і
технологічних операцій, під час
виконання яких товар уважається таким,
що походить з тієї країни, у якій вони
мали місце (далі - Перелік) (додаток 1,
який є невід'ємною частиною цих Правил).

Оскільки вапно включене до групи 25
товарів, зазначених у Переліку, то при
визначенні країни походження такого
товару застосовується критерій
достатньої обробки/переробки, вказаний
у підпункті "б" пункту 2.4 розділу 2
Правил.

Зокрема, належність товару до групи 25
Переліку передбачає, що у разі його
виготовлення з матеріалів будь-яких
позицій в умовах спеціалізованого
виробництва відповідно до технології
обробки/переробки; збагачення
вугіллям, очищення, мелення твердих
кристалів, обрізання, кальцинування
(графа 3), такий товар набуває статусу
країни походження за місцем виконання
цих умов і операцій.

Пунктом 2.5 Примітки 2 до Переліку, на
який відповідач посилається як на
обґрунтування правомірності
оспорюваного рішення, встановлено, що
умови й операції, наведені в графі
третій цього Переліку, встановлюють
мінімальний обсяг виконання
виробничих чи технологічних операцій.
Виконання встановлених виробничих або
технологічних операцій у меншому
обсязі не визначає походження
продукту.

З наявного у матеріалах справи акту
експертизи походження товарів від
05.04.2012 №39, складеного Білоруською
торгово-промисловою палатою,
встановлено, що відомості щодо
здійснення операцій "збагачення
вугіллям" та "обрізання" під час
виготовлення вапна будівельного
повітряного негашеного кальцієвого
без додавань швидкого гасіння
грудкового 3 ґатунку відсутні.

Органом доходів і зборів також не було
враховано ту обставину, що відповідно
п. 2.1 Примітки 2 до Переліку, умови й
операції, зазначені в графі третій
цього Переліку, повинні здійснюватися
лише стосовно використовуваних для
виготовлення продукту матеріалів
іноземного походження. Обмеження,
визначені умовами й операціями в графі
третій, також поширюються лише
стосовно використовуваних для
виготовлення продукту матеріалів
іноземного походження.

У свою чергу, згідно з абз. 7 п. 1 розділу 1
Правил, матеріалом іноземного
походження є матеріал, що не походить з
територій держав-учасниць Угоди, або
матеріал, походження якого не
встановлено.

Актом експертизи походження товарів
від 05.04.2012 №39, складеного Білоруською
торгово-промисловою палатою
підтверджено, що для виготовлення
вапна будівельного повітряного
негашеного кальцієвого без додавань
швидкого гасіння грудкового 3 ґатунку
використовувались матеріали - крейда
та пісок, з власних кар'єрів ОАО
"Красносельскстройматериалы",
внаслідок чого торгово-промисловою
палатою зроблено висновок, що даний
товар відповідає вимогам для товарів
групи 25 Переліку та критерію
достатньої переробки, передбаченому
Правилами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
графі 3 групи 25 Переліку визначено, які
умови, виробничі або технологічні
операції необхідні для того, щоб
визначити його походження:
виготовлення з матеріалів будь-яких
позицій в умовах спеціалізованого
виробництва відповідно до технологій
обробки (переробки); збагачення
вугіллям; обчищення; помел твердих
кристалів; обрізання; кальцинування,
тобто для кожного конкретного
продукту графи 2 (сіль, сірка, землі та
камінь, штукатурні матеріали, вапно,
цемент), а не для всіх однаково
зазначено умови, виробничі або
технологічні операції, а також
технології обробки, що визначають його
походження, оскільки для кожного виду
товарів застосовується різна
технологія.

Відповідно до листа №4333 від 22.03.2013 ОАО
"Красносельскстройматериалы" операції
"збагачення вугіллям" та "обрізання" при
виготовленні вапна не застосовуються
(а.с.83).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
імпортований позивачем товар
відповідає критерію достатньої
обробки (переробки), що передбачено
підпунктом "б" пункту 2.4 Розділу 2 Правил
щодо виконання необхідних умов,
виробничих і технологічних операцій,
під час виконання яких товар
уважається таким, що походить з тієї
країни, на території якої ці операції
мали місце. Зазначені обставини
підтверджені належно оформленим
сертифікатом форми СТ-1 та не
спростовані матеріалами перевірки
його достовірності, отриманими митним
органом.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
визнання відмови Рівненської митниці
Міндоходів у відновленні режиму
вільної торгівлі по ВМД № 204020000/2012/012291
від 07.12.2012, викладеної в листі № 01.1/2-06-259
від 20.01.2014, протиправною.

Що стосується стягнення з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Рівненській області
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сарницембуд" суми
надмірно сплаченого ввізного мита в
розмірі 970,29 грн., то рішення в цій
частині не оскаржується, а тому колегія
суддів судове рішення в цій частині не
переглядає.

Разом із тим судова колегія вважає, що
невиконання підприємством правових
механізмів, передбачених Порядком
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, що затверджений наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року №618 та статтею 301 МК
України, не є підставою для відмови в
задоволенні вимоги про стягнення
шкоди, понесеної позивачем внаслідок
винесення суб'єктом владних
повноважень неправомірного рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Сарницембуд" вул. 17-го
Вересня,109-В,м.Сарни,Сарненський район,
Рівненська область,34500

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Державної казначейської
служби України у Рівненській області
вул.С.Петлюри,13,м.Рівне,33028 Рівненська
митниця Міністерства доходів і зборів
України вул. Соборна,104,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,