Справа № 813/613/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 876/3257/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

УПФ в Сокальському районі Львівської
області 24.01.2014 року звернулося до суду
із позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
просить суд зобов'язати відповідача
включити в Акт звірки та прийняти до
відшкодування виплачені управлінням
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі суми пенсії по
втраті годувальника в сумі 10427,07 грн.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції УПФ в Сокальському районі
подало апеляційну скаргу. В якій
просить постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким зобов'язати
відповідача включити в акт звірки та
прийняти до відшкодування суми витрат
на виплату пенсії по втраті
годувальника з липня 2013 року по грудень
2013 року. Апеляційну скаргу мотивовано
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
актами щомісячної звірки витрат по
особових справах осіб, яким виплачено
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі - акти
звірки) з липня 2013 року по грудень 2013
року Управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області включило до
відшкодування витрати на виплату
громадянам гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в розмірі
10427,07 грн., пенсію, яка отримана у
вказаній сумі. Позивач звернувся з
вищезазначеним позовом до суду,
оскільки відповідач відмовився
прийняти до відшкодування виплачену
пенсію.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003
року, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року №376/7697 «Про
затвердження Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Як правильно визначено судом першої
інстанції відповідно пунктів 5, 6
Порядку, сторони позбавлені права на
проведення розрахунків на своєму
рівні. Згаданий Порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникли щодо
підписання актів звірки, розрахунків, а
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору. У випадку
відсутності згоди на підписання актів
з боку Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
вимоги по відшкодуванню таких сум
вирішуються в судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначені соціальні
послуги та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом. Так, у разі
настання страхового випадку Фонд у
встановленому законом порядку має,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам, які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Водночас зазначені норми права
застосовуються виходячи з того, що
страховиком, який має виплачувати
відповідні суми, а в разі виплати такої
пенсії органами Пенсійного фонду
України - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. При цьому в разі
незгоди Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на підписання
актів звірки в суді мають вирішуватися
спори про стягнення витрат, а не вимоги
про зобов'язання включити в акт звірки
та прийняти до відшкодування виплачені
суми пенсій по втраті годувальника в
сумі 10427,07 грн.

Таким чином, у випадку відсутності
згоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків у судовому порядку мають
вирішуватися вимоги про стягнення,
тоді як пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій шляхом
включення сум у акти звірки в судовому
порядку не повинні здійснюватися,
оскільки правило підписання актів
звірки розрахунків стосується
випадків, коли спір відсутній, що
повністю узгоджується з правовою
позицією, яку Верховний Суд України
неодноразово висловлював у спорах цієї
категорії у постановах від 20 березня 2007
року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року №
21-1161а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від
28 листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності спору
та не спростовано в апеляційній скарзі.

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про спонукання до вчинення дій,
задоволенню не підлягають оскільки,
законодавцем на позивача та
відповідача по справі, покладений лише
обов'язок провести звірку витрат за
особовими справами потерпілих та
скласти відповідний акт щомісячної
звірки відповідних витрат, у якому
визначити загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подати
його відповідно головним управлінням.

Зважаючи на наведені обставини справи
та норми чинного законодавства,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
обраний позивачем у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
є таким, що не відповідає змісту прав
управління Пенсійного фонду України
щодо відшкодування понесених витрат, з
врахуванням того, що позивачем не було
пред'явлено у встановленому законом
порядку позову про проведення
відшкодування відповідачем
відповідних коштів, а вимоги про
зобов'язання відповідача прийняти до
відшкодування виплачені суми пенсії по
втраті годувальника та включити до
щомісячних актів звірок не можуть бути
задоволені через наявність спору між
сторонами із цього приводу.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що у задоволенні позову
слід відмовити, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах справи, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
у справі № 813/613/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар