Справа № 1407/905/2012
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1407/905/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Старжинська О.Є.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 23 березня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про визнання
незаконними дій та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області
здійснити перерахунок і виплату
пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивачка з листопада 2007 року отримує
пенсію за віком, а при зверненні в 2010
році до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням страхового стажу та
заробітку, останній не застосував при
проведенні перерахунку пенсії на
підставі статті 40, пункту 4 статті 42
Закону України від 09.07.2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон 1058) показник
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузі
економіки України за 2009 рік.

Постановою Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 23 березня 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, їй
призначена та виплачується пенсія
Управлінням Пенсійного фонду у м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області з 04 листопада 2007
року, отримує пенсію за віком.

14.01.2010 року звернулася за перерахунком
пенсії за віком по стажу і заробітку.

Відповідачем на підставі п. п. 3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 перераховано
пенсію ОСОБА_1 з січня 2010 року із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік (1197 грн. 91
коп.).

23 листопада 2011 року позивач повторно
звернулася до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії із застосування
показника середньої заробітної плати
за 2010 рік.

Проте, листом від 05 грудня 2011 року
відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у
такому перерахунку.

Обставини справи сторонами не
оспорюються.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що під час
перерахунку пенсії на підставі ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір середньої
заробітної плати враховується той,
який використовувався під час
призначення пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до частини четвертої
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведених вище положень частини
четвертої статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» свідчить, що цією нормою
встановлено можливість перерахунку
пенсії застрахованій особі, яка
продовжувала працювати, з урахуванням
додатково набутого нею страхового
стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера,
може здійснюватись або лише з
урахуванням додатково набутого
страхового стажу за умови перерахунку
пенсії із заробітної плати (доходу), з
якої ця пенсія була обчислена, або з
урахуванням як зазначеного стажу, так і
заробітної плати, яку пенсіонер
отримував уже після призначення
пенсії.

За змістом частини другої статті 40 та
частини четвертої статті 42 названого
Закону передбачений у формулі
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К))
показник середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (Зс), який
використовується при призначенні
пенсії, є величиною незмінною і не
підлягає коригуванню при перерахунку
пенсії з урахуванням страхового стажу,
набутого після її призначення.

З огляду на викладене під час
здійснення такого перерахунку у
формулі визначення заробітної плати
для обчислення пенсії можуть
змінюватися лише показники суми
коефіцієнтів заробітної плати за
кожний місяць (Ск) та кількості місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати
застрахованої особи (К).

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
24 квітня 2012 року у справі № 21-98а12, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

З урахуванням викладеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні відсутні.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав у задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував.

З огляду на викладене колегія
суддів вважає висновки суду першої
інстанції правильними і такими, що
відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи зазначене колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 23 березня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов