Справа № 712/13971/13-а; 2а/712/23/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Романенко
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління соціального захисту
населення Соснівського району
департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 23.01.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Соснівської районної у м. Черкаси ради
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду
першої інстанції з позовом, в якому з
урахуванням заяв про зміну позовних
вимог, просила: визнати неправомірними
дії управління праці та соціального
захисту населення Соснівської
районної у м. Черкаси ради щодо відмови
у здійсненні перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240; стягнути на користь
ОСОБА_2 з управління праці та
соціального захисту населення
Соснівської районної у м. Черкаси ради
недоотриману внаслідок невиконання
останнім вимог законодавства України
суму допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 13646, 83 грн. за період з 01.01.2007 по
25.05.2009; зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Соснівської районної у м. Черкаси ради
провести індексацію недоотриманих сум
допомоги та нарахувати 3 % річних від
простроченої суми на момент
остаточного вирішення справи
відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», Цивільного кодексу
України.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 23.07.2009, залишеною без
змін постановою апеляційного суду
Черкаської області від 17.06.2011, позов
задоволено частково: визнано дії
управління праці та соціального
захисту населення Соснівської
районної у м. Черкаси ради щодо виплат
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
стягнення заборгованості по виплатам
даного виду за період з 09.07.2007 по 31.12.2007
неправомірними; зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Соснівської районної у м. Черкаси ради
провести перерахунок та виплату ОСОБА_2
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, виходячи з фактичного розміру
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» за
період з 09.07.2007 по 31.12.2007; в решті
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15.10.2013 постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 23.07.2009 та постанову апеляційного
суду Черкаської області від 17.06.2011
скасовано та направлено справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційний інстанції, скасовуючи
вказані судові рішення, звернув увагу
на те, що суд апеляційної інстанції в
оскаржуваному рішенні не надав правову
оцінку рішенню суду першої інстанції в
частині залишення позовних вимог без
розгляду відповідно до ст. 99, 100 КАС
України.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 23.01.2014 поновлено
строк звернення до суду, а позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії управління
соціального захисту населення
Соснівського району департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради щодо призначення та
виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у заниженому розмірі за період з
01.01.2007 по 25.05.2009; стягнуто з управління
соціального захисту населення
Соснівського району департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради на користь ОСОБА_2 грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.01.2007 по 25.05.2009 в сумі 13646, 83 грн.
з урахуванням індексації.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач є матір'ю малолітньої дитини
ОСОБА_3, що підтверджується наявним в
матеріалах справи свідоцтвом про
народження (том 1, а.с. 11).

До 01.01.2008 - дати набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № (далі - Закон №
107-VI) - правовідносини щодо виплати
допомоги регулювалися Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст. 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
зазначеного Закону було передбачено,
що допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - Фонд), але не
менше розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Станом на 01.01.2008 також діяли Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок-1) та
Порядок призначення і виплати допомоги
при народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11.01.2007 № 13 (далі -
Порядок-2).

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, згідно зі змінами, внесеними
до ст. 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», дію цього
Закону поширено на всіх осіб, які є
учасниками правовідносин, пов'язаних
із виплатою допомоги, а згідно зі
змінами, внесеними до ст. 15 та п. 3
Прикінцевих положень цього Закону,
встановлено розмір допомоги та
алгоритм її визначення у 2008-2010 роках.
Водночас, із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було, зокрема, виключено ст. 43. Пункт 2
розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31.12. 2008 року.

Кабінет Міністрів України постановою
від 22.02.2008 № 57 «Питання призначення і
виплати допомоги сім'ям з дітьми»
визнав таким, що втратив чинність
Порядок-2 та вніс зміни до Порядку-1,
уніфікувавши у ньому умови призначення
та виплати допомоги застрахованим та
не застрахованим у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особам.

Конституційний Суд України рішенням
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
у тому числі й п. 25 розділу II
зазначеного Закону, згідно з яким із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
зокрема, було виключено ст.43.
Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію положення
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», а з
01.01. 2009 відновили свою дію попередні
редакції ст.ст. 13, 15 та п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», які діяли до
внесення до них змін Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Аналіз наведених норм матеріального
права дає підстави для висновку, що у 2008
році внаслідок більш пізнього введення
в дію загальної норми, яка визначала
розмір допомоги (стаття 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в редакції Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»), у
законодавстві виникла складна колізія
через збіг темпоральної (часової) та
змістової колізій, оскільки з 22.05.2008 на
відносини щодо виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширювалися
норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Колегія суддів вважає, що пріоритетним
у застосуванні до відносин щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у 2007
та 2008 роках є норми спеціального
закону, яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
хоча положення останнього (ст. 43) і
прийнято у часі раніше.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України у
справі № 21-268а13 від 08.10.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 237 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що судом першої інстанції
вірно задоволено позовні вимоги щодо
визнання протиправними дій управління
соціального захисту населення
Соснівського району департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради щодо призначення та
виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» у
заниженому розмірі за період з 01.01.2007 по
31.12.2008.

В свою чергу, дійшовши висновку про
необхідність часткового скасування
оскаржуваної постанови, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до висновку Верховного Суду
України у справі № 21-268а13 від 08.10.2013
виплата, передбачена ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
2009-2010 роках здійснюється у розмірах і
порядку, визначених Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 (у редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
частиною другою статті 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» установлено, що у 2009-2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма Закону про Державний
бюджет на відповідний рік
неконституційною не визнавалась.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми» від
27.12.2001 № 1751.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що оскільки у 2009
році застосуванню підлягала постанова
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27.12.2001 № 1751, то позивач
протиправно просить здійснити такі
виплати згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а тому позовні вимоги в
частині виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01.01.2009 по 25.05.2009 задоволенню не
підлягають, що не було враховано судом
першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянтом надано докази, що частково
спростовують правомірність
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційних скарг на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її
частково та ухвалити нове рішення,
оскільки судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Соснівського району департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 23.01.2014 - скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
визнання протиправними дій управління
соціального захисту населення
Соснівського району департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради щодо призначення та
виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у заниженому розмірі за період з
01.01.2009 по 25.05.2009 та стягнення з
управління соціального захисту
населення Соснівського району
департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради на користь
ОСОБА_2 грошову допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.01.2009 по 25.05.2009 -
скасувати та ухвалити в цій частині
нову постанову, якою у задоволенні
даних позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23.01.2014
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.,

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.