Справа № 826/18640/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Власенкова О.О.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Керівника Київської міської державної
адміністрації, Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання
незаконною бездіяльності, зобов'язання
вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Керівника Київської міської державної
адміністрації, Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання
незаконною бездіяльності, зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ОСОБА_3, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України -
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся до суду
з позовом та просить визнати
незаконною бездіяльність голови
Київської міської державної
адміністрації Попова О.П. та
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо невжиття
заходів для демонтажу незаконно
встановленого каменя з прізвищем
ОСОБА_5 біля підніжжя пам'ятника
Богдану Хмельницькому на Софіївській
площі в м.Києві та зобов'язати
керівника Київської міської державної
адміністрації та Шевченківську
районну в м. Києві державну
адміністрацію вжити відповідних
заходів для демонтажу незаконно
встановленого каменя з прізвищем
ОСОБА_5 біля підніжжя пам'ятника
Богдану Хмельницькому на Софіївській
площі в м.Києві.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 39 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» визначено
повноваження голови місцевих
державних адміністрацій, а статтею 20
даного Закону визначено повноваження
місцевих державних адміністрацій, до
яких належить і Шевченківська районна
в м. Києві державна адміністрація.

Законом України «Про благоустрій
населених пунктів» визначено правові,
економічні, екологічні, соціальні та
організаційні засади благоустрою
населених пунктів і спрямування на
створення умов, сприятливих для
життєдіяльності людини.

Відповідно до ст. 1 Закону - благоустрій
населених пунктів - комплекс робіт з
інженерного захисту, розчищення,
осушення та озеленення території, а
також соціально-економічних,
організаційно-правових та екологічних
заходів з покращання мікроклімату,
санітарного очищення, зниження рівня
шуму та інше, що здійснюються на
території населеного пункту з метою її
раціонального використання, належного
утримання та охорони, створення умов
щодо захисту і відновлення
сприятливого для життєдіяльності
людини довкілля.

Утримання в належному стані території -
використання її за призначенням
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, правил благоустрою
території населеного пункту, а також
санітарне очищення території, її
озеленення, збереження та відновлення
об'єктів благоустрою.

Згідно до ст 9 Закону - до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
сфері благоустрою населених пунктів
належить:

1) забезпечення реалізації державної
політики у цій сфері;

2) участь у розробленні і виконанні
державних і регіональних програм
благоустрою населених пунктів;

3) інформування населення про
здійснення заходів з благоустрою
населених пунктів;

4) участь у проведенні щорічного
всеукраїнського конкурсу "Населений
пункт найкращого благоустрою і
підтримки громадського порядку.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
передбачено, що до повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад, поміж іншого
віднесено:

- організацію забезпечення на
території населеного пункту чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях;

- здійснення самоврядного контролю за
станом благоустрою та утриманням
територій населених пунктів,
інженерних споруд та об'єктів,
підприємств, установ та організацій,
майданчиків для паркування
транспортних засобів (у тому числі щодо
оплати послуг з користування
майданчиками для платного паркування
транспортних засобів), озелененням
таких територій, охороною зелених
насаджень, водних об'єктів тощо.

Разом з тим згідно до ч. 1 цієї ж статті
Закону передбачено, що до повноважень
сільських, селищних і міських рад у
сфері благоустрою населених пунктів
належить, зокрема:

- затвердження правил благоустрою
територій населених пунктів;

- створення в разі необхідності органів
і служб для забезпечення здійснення
спільно з іншими суб'єктами
комунальної власності благоустрою
населених пунктів, визначення
повноважень цих органів (служб);

- визначення на конкурсних засадах
підприємств, установ та організацій
(балансоутримувачів), відповідальних
за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ст. 15 Закону - органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування можуть утворювати
підприємства для утримання об'єктів
благоустрою державної та комунальної
власності. У разі відсутності таких
підприємств органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах своїх повноважень визначають на
конкурсних засадах відповідно до
закону балансоутримувачів таких
об'єктів.

Так, рішенням Київської міської ради №
1051/1051 від 25 грудня 2008 року затверджено
Правила благоустрою міста Києва, які
визначають правові, економічні,
екологічні, соціальні та організаційні
засади благоустрою міста і спрямовані
на створення умов, сприятливих для
життєдіяльності людини.

Відповідно до п. 19.1.1 Правил - контроль
за станом благоустрою міста, а також
контроль за дотриманням та здійсненням
заходів, спрямованих на виконання
вимог Закону України "Про благоустрій
населених пунктів", цих Правил
здійснюється Головним управлінням
контролю за благоустроєм міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), яке виконує функції
інспекції з питань благоустрою в м.
Києві, та управліннями (відділами)
контролю за благоустроєм виконавчих
органів районних у м. Києві рад
(районних у м. Києві державних
адміністрацій), а також Головним
управлінням МВС України в м. Києві,
іншими структурними підрозділами
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), в межах наданих
повноважень, комунальними
підприємствами, установами та
організаціями, які несуть
відповідальність за належне утримання
об'єктів благоустрою.

Пунктом 19.1.2 Правил визначено, що
Головне управління контролю за
благоустроєм надає методичні
рекомендації та координує діяльність
всіх підприємств, установ та
організацій у сфері благоустрою
території міста (Головне управління
охорони культурної спадщини. Головне
управління ритуальних послуг, Головне
управління житлового господарства,
Головне управління комунального
господарства, Управління охорони
навколишнього природного середовища,
Головне управління МВС України у м.
Києві, ККО "Київзеленбуд", КП "Плесо", АК
"ВАТ "Київводоканал", АЕК "Київенерго",
ВАТ "Київгаз" тощо), управлінь (відділів)
контролю за благоустроєм, районних у м.
Києві державних адміністрацій, органів
самоорганізації населення.

Розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) № 94
від 27 січня 2011 року затверджено
Положення про Департамент міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Згідно до п. 1 Положення згаданий вище
Департамент є структурним підрозділом
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), підпорядковується
голові Київської міської державної
адміністрації, підзвітний та
підконтрольний Київській міській раді,
а з питань виконання функцій державної
виконавчої влади - відповідним
центральним органам державної
виконавчої влади.

Підпунктом 5.101 п. 5 Положення
передбачено, що Департамент міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
відповідно до покладених на нього
завдань здійснює у встановленому
порядку демонтаж та очищення території
міста від безхазяйного майна,
самовільно розміщених тимчасових
споруд та елементів благоустрою,
рекламних носіїв, покинутих
будівельних матеріалів і конструкцій,
транспортних засобів тощо.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм,
колегія суддів приходить до висновку,
що голова Київської міської державної
адміністрації, який є її керівником, та
Шевченківська районна в м. Києві
державна адміністрація не наділений
повноваженнями здійснювати демонтаж
будь -яких самовільно розміщених
об'єктів або безхазяйного майна на
території м. Києва, так і вчиняти заходи
щодо демонтажу таких об'єктів.

Доводи апелянта з приводу того, що суд
першої інстанції не з»ясував порушення
Закону України «Про звернення
громадян», мотивуючи тим, що відповідач
не вчасно дав відповідь на його скаргу,
колегія суддів до уваги не приймає, у
зв»язку з тим, що позивач не просив
задовольнити вказані вимоги.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.