Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/9933/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційні скарги державної податкової
інспекції в м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим (далі - ДПІ) та
Державної податкової адміністрації
України (далі - ДПА)

на постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.11.2011

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2012

у справі № 2а-8137/11/0170/25

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Ника-опт" (далі -
Товариство)

до ДПІ

та ДПА,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів -державного
реєстратора виконавчого комітету
Сімферопольської міської Ради,

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційних
скарг Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.11.2011, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2012, позовні вимоги Товариства
задоволено; визнано протиправним та
скасовано рішення ДПІ від 29.06.2011 № 338/15-2
про анулювання реєстрації Товариства
платником ПДВ; ДПА зобов'язано внести
до Реєстру платників ПДВ запис про
відміну анулювання реєстрації
відповідача платником ПДВ.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що позбавлення відповідача
статусу платника ПДВ на підставі
неправомірного запису про його
відсутність за місцезнаходженням є
незаконним.

У касаційних скаргах до Вищого
адміністративного суду України ДПІ та
ДПА просять скасувати оскаржувані
рішення попередніх судових інстанцій
та відмовити у позові, посилаючись на
те, що реєстрацію Підприємства
платником ПДВ було анульовано на
підставі підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України.
Крім того, ДПА наголошує на
передчасності позовних вимог щодо
зобов'язання внести до Реєстру
платників ПДВ відповідного запису.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційних скарг, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що згідно
з рішенням ДПІ від 29.06.2011 № 338/15-2 було
анульовано реєстрацію Товариства
платником податку на додану вартість з
причин його відсутності за
місцезнаходженням (згідно з
відомостями з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Підставою для вчинення державним
реєстратором відповідного запису від
24.06.2011 став факт направлення податковим
органом 21.06.2011 на адресу державного
реєстратора виконавчого комітету
Сімферопольської міської Ради
повідомлення про відсутність позивача
за юридичною адресою, у зв'язку з чим
Товариству було надіслано запит від
22.06.2011 про необхідність підтвердження
реєстраційних відомостей про юридичну
особу.

24.06.2011 зазначений лист був повернутий
державному реєстраторові з відміткою
пошти «по вказаній адресі адресат
відсутній», однак 08.07.2011 позивач
направив державному реєстратору
необхідні документи, а саме -
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу
Товариства.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців наявний
запис про відсутність юридичної особи
або фізичної особи за її
місцезнаходженням (місцем проживання)
або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Наведена законодавча норма та
установлені судами обставини справи
свідчать про те, що на час прийняття
оспорюваного рішення про анулювання
реєстрації Товариства платником ПДВ
існувала підстава, з якою підпункт «ж»
пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України пов'язує можливість
анулювання такої реєстрації, а саме -
відповідний запис у Єдиному державному
реєстрі.

Згідно з абзацом другим частини
дванадцятої статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» у
разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Частиною чотирнадцятою цієї ж статті
Закону передбачено, що у разі неподання
юридичною особою протягом місяця з
дати надходження їй відповідного
повідомлення реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Якщо державному реєстратору повернуто
рекомендованого листа, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Таким чином, Закон пов'язує можливість
внесення до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням у разі
непідтвердження особою реєстраційних
відомостей на вимогу державного
реєстратора, надіслану рекомендованим
листом.

Однак у справі, що переглядається, суди
встановили, що відповідний запит не
надсилався Товариству рекомендованою
кореспонденцією, а тому позивача не
можна вважати особою, яка не
підтвердила свої реєстраційні
відомості в установленому порядку.

До того ж, як з'ясували суди, факт
перебування позивача за юридичною
адресою підтверджується і листуванням
Товариства з ДПІ протягом травня -
липня 2011 року.

З урахуванням викладеного суди дійшли
цілком об'єктивного висновку про
протиправний характер рішення ДПІ про
анулювання реєстрації позивача
платником ПДВ та правомірно
задовольнили позов.

Доводи ДПА про передчасність вимог
Товариства щодо зобов'язання внести до
Реєстру платників ПДВ запис про
відміну анулювання реєстрації
відповідача платником ПДВ також не
можна визнати слушними, позаяк така
вимога має похідний характер від
вимоги про скасування рішення про
анулювання реєстрації платником ПДВ.

Оскільки висновки судів відповідають
правильному застосуванню норм
матеріального права, а обставинам
даної справи надана об'єктивна
юридична оцінка, то підстав для
скасування оскаржуваних судових актів
не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим та
Державної податкової адміністрації
України залишити без задоволення.

2. Постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.11.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2012 у
справі № 2а-8137/11/0170/25 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з через
п'ят днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько