Справа № 2а-6063/12/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/67818/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державного агентства
земельних ресурсів України про
визнання вчинити певні дії, стягнення
коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом про
зобов'язання Державного агентства
земельних ресурсів України нарахувати
до посадового окладу доплату за
науковий ступінь доктора економічних
наук у розмірі 20 відсотків від
посадового окладу, починаючи з квітня
2006 року та доплату за почесне звання
«заслужений» у розмірі 5 відсотків
посадового окладу, починаючи з червня
2009 року. Здійснити перерахунок
невиплаченої заробітної плати,
стягнення невиплачених грошових сум.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.07.2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Позивач ОСОБА_4 не погодився з ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, і звернувся до суду з касаційною
скаргою, в який просить скасувати
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 з 27 квітня 1998 року працював в
ДАЗР України, а з 20 вересня 1999 року по 09
лютого 2000 року займав посаду
начальника
адміністративно-контрольного
управління ДАЗР України.

Рішенням Ради Українського
Науково-дослідного інституту
економіки і організації сільського
господарства ім. А.Г. Шліхтера від 29
січня 1975 року позивачу присуджено
науковий ступінь кандидата
економічних наук.

З 09 лютого 2000 року ОСОБА_4 звільнений за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію.

З моменту призначення пенсії позивачу
здійснювався перерахунок заробітної
плати для обчислення пенсії на
підставі виданих відповідачем довідок
№154 від 26 вересня 2005 року; №121 від 25
квітня 2006 року; №139 від 20 липня 2007 року;
№ 58 від 24 березня 2008 року.

Перебуваючи на пенсійному
забезпеченні, а саме: 8 червня 2006 року
позивач захистив докторську
дисертацію та отримав науковий ступінь
доктора економічних наук.

Указом Президента від 23 червня 2009 року
№475 позивачу присвоєно почесне звання
«Заслужений діяч науки і техніки
України».

9 листопада 2011 року позивач звернувся
до Голови ДАЗР України із проханням
нарахувати доплату за науковий ступінь
доктора економічних наук у розмірі 20
відсотків та зробити з квітня 2006 року
перерахунок невиплаченої заробітної
плати, з якої йому призначено пенсію з
урахуванням доплати за науковий
ступінь доктора наук.

Листом за вх. №19380/16/13-11 від 14 грудня 2011
року позивачу надано відповідь, у якій
зазначено про відсутність підстав для
видачі довідки з перерахунком
заробітної плати з квітня 2006 року по
теперішній час, виходячи із розміру
доплати за науковий ступінь доктора
економічних наук 20 відсотків
посадового окладу.

Вважаючи відмову відповідача
незаконною, ОСОБА_4 звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства,
оскільки здобуття особою наукового
ступеня або звання, під час перебування
її на пенсійному забезпеченні, не
впливає на відповідні обрахунки з
огляду на те, що здобуття таких
ступенів дає права на отримання
різного роду доплат та надбавок, які
включаються до заробітної плати
виключно цих осіб і виключно під час їх
роботи на посаді.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Право на матеріальне забезпечення
шляхом надання трудових і соціальних
пенсій гарантує Закон України «Про
пенсійне забезпечення» від 05 листопада
1991 року №1788-ХІІ.

Питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії врегульовано постановою КМ
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року №865

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, на дату звернення 09 лютого
2000 року позивач мав фактично
встановлену надбавку за науковий
ступінь кандидата наук.

Постановою КМ України від 23 квітня 2003
року №581 до постанови КМ України від 31
травня 2000 року №865 внесено зміни, якими,
серед іншого постанову доповнено
пунктами 4-7.

Зокрема, пунктом четвертим встановлено
порядок визначення заробітної плати
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям
відповідно до рішень КМ України після
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу»від 16 січня 2003 року
№432-IV.

Так, підпунктом першим наведеного
пункту визначено порядок перерахунку
заробітної плати пенсіонерам, які на
момент перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, а пунктом другим - здійснення
відповідного перерахунку іншим
пенсіонерам, до яких і відноситься
позивач, оскільки з 2000 року не працює на
посаді, з якої йому призначено пенсію.

З моменту призначення пенсії позивачу
здійснювався перерахунок заробітної
плати для обчислення пенсії на
підставі довідок відповідача №154 від 26
вересня 2005 року, №121 від 25 квітня 2006
року, №139 від 20 липня 2007 року, №58 від 24
березня 2008 року, виданих на підставі
вказаної Постанови №865.

Головним моментом у врегулюванні
питання визначення розмірів заробітку
для перерахунку пенсіонерам, які не
продовжують працювати на посаді, з якої
їм призначено пенсію, є те, що такий
перерахунок здійснюється на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок.

Таким чином, визначальними, як при
призначенні пенсії, так і при
проведенні її перерахунку, є
врахування при обрахунках тих виплат,
що виплачуються на день звільнення з
роботи.

Оскільки на час існування трудових
відносин між позивачем і Державним
агентством земельних ресурсів України
доплата за науковий ступінь доктора
економічних наук (набутий позивачем у
2006 році) та доплата за почесне звання
«заслужений» (набутий позивачем у 2009
році) ОСОБА_4 вже не перебував з
відповідачем у трудових відносинах,
суд касаційної інстанції погоджується
з правомірністю дій відповідача та
необґрунтованістю позовних вимог.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року ґрунтується на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін