Справа № 2а-10039/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Справа № 145845/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про виплату
щорічної разової допомоги як учаснику
бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради, в якому просить визнати
бездіяльність відповідача щодо
перерахунку йому щорічної одноразової
грошової допомоги до 5 травня у розмірі,
встановленому статтею 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2009-2011 роки
протиправною; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та нарахувати
йому щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня за 2009-2011 роки відповідно до
статті 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на момент проведених
виплат, яку виплатити із врахуванням
вже проведених виплат у сумі 8660,00 грн.
Позивач просить поновити строк
звернення до суду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3 листопада 2011
року ОСОБА_1 до Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради про
виплату щорічної разової допомоги як
учаснику бойових дій в частині вимог за
період 2009-2010 років залишено без
розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14 грудня 2011
року позов задоволено. Визнано дії
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради щодо виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня
2011 року ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому
ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» неправомірними.
Зобов'язано Департамент соціальної
політики Луцької міської ради провести
перерахунок та виплатити щорічну
разову допомогу до 5 травня ОСОБА_1 як
інваліду 2-ої групи щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14 грудня 2011
року та прийняти нову постанову, якої в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що
Департаментом соціальної політики
Луцької міської ради належним чином і
відповідно до вимог Закону України про
Державний бюджет України на відповідні
роки виконано свій обов'язок перед
позивачем з виплати йому щорічної
разової грошової допомоги, як учаснику
бойових дій. Просить врахувати, що воно
не є головним розпорядником коштів для
виплати спірної допомоги і що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування.

Суд апеляційної інстанції, у
відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1
є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням та
відповідно до вимог ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (далі
- Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня має
право на одержання грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, обов'язок щодо виплати якої, за
правилами ст. 17-1 цього ж Закону,
покладено на органи праці та
соціального захисту населення.

Як слідує із матеріалів справи, у
квітні 2011 році позивачу було виплачено
разову грошову допомогу до 5 травня за
2011 рік в розмірі 460,00 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів - ч.2 ст.99 КАС
України.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів справи не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала - ст.100 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із вищевказаним позовом, а саме - 03.11.2011
року (а.с. 1), відсутність поважних
причин для поновлення строку, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що адміністративний
позов слід залишити без розгляду, в
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197,
ст.198, п.4 ст.202, ст.205, 206, 254 КАС КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради задоволити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14 грудня 2011
року у справі №2а-10039/11/0308 скасувати та
постановити ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про виплату
щорічної разової допомоги як учаснику
бойових дій залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга