Справа № 819/753/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/753/14-a

06 травня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання
Мельник А.В.,

за участю представників позивача Лози
В.М., Рибчук Л.П.,

представника відповідача Кивелюк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства «Беркут-Авто»
до управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про скасування
постанов,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Беркут-Авто»
(далі - ПП «Беркут-Авто», позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про скасування постанов про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 09.12.2013 року № 035188, № 035189, № 035190, №
035191, № 035192.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

08.04.2014 року позивач отримав від органів
державної виконавчої служби постанови
про відкриття виконавчих проваджень, з
яких підприємству стало відомо про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до ПП «Беркут-Авто» на підставі
постанов управління Укртрансінспекції
у Тернопільській області від 09.12.2013
року № 035188, № 035189, № 035190, № 035191, № 035192.
Дані постанови містили відомості про
порушення абзацу восьмого частини
першої статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», тобто
порушення режимів праці та відпочинку
водіями транспортних засобів у період
з 10.10.2013 року по 14.10.2013 року. ПП
«Беркут-Авто» не погоджується з
винесеними постановами та зазначає, що
при проведенні перевірки тахокарти
(реєстраційні листи режимів праці та
відпочинку) інспекторам не надавалися,
а тому за їх відсутності інспекція не
могла встановити наявність чи
відсутність порушення режимів праці та
відпочинку водія. Крім того, позивач
вказує на порушення процедури розгляду
справи про порушення законодавства про
автомобільний транспорт, зокрема,
позивач не був повідомлений про
розгляд справи.

У судовому засіданні представники
позивача адміністративний позов
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві, додаткових поясненнях
та зазначили, що в спірному випадку
позивача кілька разів притягнуто до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення,
за дії, які в своїй сукупності
складають єдине триваюче
правопорушення, а тому штраф мав бути
застосований лише один раз. Також
зауважили, що водій ОСОБА_4, зазначений
в акті перевірки, перебував на
відпочинку у період з 08.10.2013 року по
13.10.2013 року включно, що підтверджується
бланком підтвердження діяльності
водія. Представники позивача з
урахуванням уточнення позовних вимог
просили скасувати постанови
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 09.12.2013 року № 035188, № 035189, № 035190, №
035191, № 035192.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнала з підстав, наведених у
запереченні проти позову від 26.04.2014
року, та надала пояснення такого
змісту.

14.10.2013 року інспекторами управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області проведено рейдову перевірку
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень вантажів, а саме:
перевірку транспортного засобу марки
DAF 95 XF 480, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ПП «Беркут-Авто», водій ОСОБА_4
Перевіркою встановлено, що при наданні
послуг з перевезення вантажу
автомобілем з повною масою понад 12
тонн з міста Кривий Ріг до міста
Хмельницький (товарно-транспортна
накладна від 13.10.2013 року) водієм
допущено порушення режимів праці та
відпочинку. Так, водій не надав щоденні
реєстраційні листи режимів праці та
відпочинку (тахокарти) за період з
10.10.2013 року по 14.10.2013 року. У зв'язку з
тим, що тахокарти є носієм інформації
про дотримання водіями режимів праці
та відпочинку, то їх відсутність на
момент перевірки підтверджує
порушення режимів праці та відпочинку
водієм відповідного транспортного
засобу. Відповідальність за вказане
порушення передбачена абзацом восьмим
частини першої статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.,
при цьому при вчиненні однією особою
двох або більше правопорушень штраф
накладається за кожне правопорушення
окремо. Також представник відповідача
зазначила, що позивач належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи про порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт шляхом надіслання
відповідного повідомлення на адресу
підприємства, вказану у свідоцтві про
реєстрацію транспортного засобу,
перевірка якого проводилась.

Представник відповідача в
обґрунтування своїх заперечень
посилалась на положення Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567,
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 року № 340,
Інструкцію з використання контрольних
пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті,
затверджену наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 24.06.2010
року № 385. Вважає оскаржувані постанови
правомірними, просила у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ПП «Беркут-Авто»
зареєстроване як юридична особа,
здійснює діяльність щодо надання
послуг вантажним автомобільним
транспортом, має у власності
транспортні засоби, які використовує
для перевезення вантажів, зокрема,
транспортний засіб марки DAF 95 XF 480,
реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_2 (а. с. 38), у трудових
відносинах з позивачем перебуває
ОСОБА_4, який працює водієм (а. с. 39).

14.10.2013 року інспекторами управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області на підставі завдання на
перевірку № 012100 від 14.10.2013 року
проведено рейдову перевірку
транспортного засобу марки DAF 95 XF 480, що
належить ПП «Беркут-Авто», водій
ОСОБА_4, про що складено акт № 077706 від
14.10.2013 року проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом (а.
с. 28). Під час перевірки встановлено, що
водієм надавались послуги по
перевезенню вантажу згідно з
товарно-транспортною накладною №
від 13.10.2013 року з пункту
навантаження - місто Кривий Ріг до
місця розвантаження - місто
Хмельницький (а. с. 26). В акті перевірки
зазначено про порушення водієм
транспортного засобу режимів праці та
відпочинку. Так, водієм не надані
щоденні реєстраційні листи режимів
праці та відпочинку (тахокарти) за
період з 10.10.2013 року по 14.10.2013 року.
Перевіркою зроблено висновок про
наявність порушень, відповідальність
за які передбачена абзацом восьмим
частини першої статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт». Водій
від надання письмових пояснень про
причини порушень та підписання акту
перевірки відмовився, про що зроблено
відповідний запис в акті.

09.12.2013 року начальником управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області (за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання) на підставі абзацу
восьмого частини першої статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» прийнято постанови № 035188, №
035189, № 035190, № 035191, № 035192 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до ПП «Беркут-Авто» за порушення
режимів праці та відпочинку водіїв
транспортних засобів 10.10.2013 року, 11.10.2013
року, 12.10.2013 року, 13.10.2013 року, 14.10.2013 року
відповідно у розмірі по 340 грн. 00 коп. за
кожен випадок порушення, а всього на
суму 1700 грн. 00 коп. (340 грн. 00 коп. х 5) (а. с.
6-10). Розгляд справ про порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт здійснювався за відсутності
уповноважених представників ПП
«Беркут-Авто». Як встановлено судом
повідомлення позивачу від 11.11.2013 року №
1688/5/04-13-13 про розгляд справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт було
направлено управлінням
Укртрансінспекції у Тернопільській
області рекомендованим листом з
повідомленням про вручення на адресу:
місто Тернопіль, вул. І.Франка, 1
(зазначену в акті перевірки згідно з
відомостями свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу), тоді як
місцезнаходженням підприємства є:
Тернопільський район, село Великі Гаї,
вул. І.Франка, 1. Вказана кореспонденція
повернулась відправнику з довідкою
оператора поштового зв'язку з причиною
повернення «За зазначеною адресою
будинок № 1 не значиться» (а. с. 42).

Як слідує з пояснень представника
позивача про оскаржувані постанови ПП
«Беркут-Авто» стало відомо 08.04.2014 року
після отримання постанов про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
на підставі постанов управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області (а. с. 6). На вимогу суду,
представником відповідача надано лише
докази надсилання позивачу 13.12.2013 року
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення оскаржуваних постанов від
09.12.2013 року (а. с. 30-31), проте відсутні
будь-які докази вручення такої
кореспонденції адресату - ПП
«Беркут-Авто», рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення чи відомості про
повернення кореспонденції представник
відповідача не надав через їх
відсутність. За таких обставин, суд
приходить до висновку, що про порушення
своїх прав та інтересів позивач
дізнався 08.04.2014 року, а тому
адміністративний позов ПП
«Беркут-Авто» подано у строк,
встановлений статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України).

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначені в
Законі України «Про автомобільний
транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III, з
змінами і доповненнями (далі - Закон №
2344-III). Статтею 6 Закону № 2344-III
передбачено, що державному контролю
підлягають усі транспортні засоби
українських та іноземних перевізників,
що здійснюють автомобільні
перевезення пасажирів і вантажів на
території України. Державний контроль
автомобільних перевізників на
території України здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок (перевірок на
дорозі).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III
автомобільний перевізник - це фізична
або юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами; вантажні
перевезення - перевезення вантажів
вантажними автомобілями.

Згідно зі статтями 18, 34 Закону № 2344-III з
метою організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані, зокрема,
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України; здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
безпеки дорожнього руху; забезпечувати
виконання вимог законодавства з питань
охорони праці; виконувати вимоги цього
Закону та інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства.

Відповідно до вимог статті 48 Закону №
2344-III автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів є: для автомобільного
перевізника - документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством; для водія -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством. Зокрема, до інших
документів, що передбачені
законодавством та є необхідними для
водіїв, віднесено протокол про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу, заповнені
тахокарти у кількості, що передбачені
ЄУТР.

Так, відповідно до пункту 6.1 Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07.06.2010
року № 340, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.09.2010
року за N 811/18106, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

Згідно пунктом 1.4 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України 24.06.2010 року № 385, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 20.10.2010
року за № 946/18241(далі - Інструкція),
контрольний пристрій (тахограф) -
обладнання, яке є засобом
вимірювальної техніки, призначене для
встановлення на транспортних засобах
для показу та реєстрації в
автоматичному чи напівавтоматичному
режимі інформації про рух таких
транспортних засобів та про певні
періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта
- бланк, призначений для внесення й
зберігання зареєстрованих даних, який
вводять в аналоговий контрольний
пристрій (тахограф) та на якому
маркувальні пристрої останнього
здійснюють безперервну реєстрацію
інформації, що підлягає фіксуванню
відповідно до положень ЄУТР.

Пунктами 3.3, 3.5 Інструкції передбачено,
що водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом, зобов'язаний
мати при собі: протокол про перевірку
та адаптацію тахографа до
транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у разі
обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом; перевізники
зберігають інформацію, отриману за
допомогою тахографа, кожного водія
протягом 12 місяців з дати останнього
запису, а протоколи перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, свідоцтва про повірку -
протягом одного року з дати закінчення
терміну їх дії.

Як встановлено судом при проведенні
перевірки 14.10.2013 року водієм
транспортного засобу, що належить ПП
«Беркут-Авто», ОСОБА_4 не надані
інспекторам управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області щоденні реєстраційні листи
режимів праці та відпочинку (тахокарти)
за період з 10.10.2013 року по 14.10.2013 року. Не
надані такі тахокарти позивачем і суду
для спростування порушення щодо
недотримання режимів праці та
відпочинку водієм транспортного
засобу за вказаний період. При цьому
суд критично оцінює пояснення
представника позивача про те, що у
період з 08.10.2013 року по 13.10.2013 року
(включно) водій ОСОБА_4 перебував на
відпочинку, та наданий бланк
підтвердження діяльності водія за цей
період від 08.10.2013 року (а. с. 22), оскільки
такий документ не пред'являвся під час
проведення перевірки, а як слідує з
товарно-транспортної накладної №
від 13.10.2013 року послуги з
перевезення у цей період надавались
саме водієм ОСОБА_4, 13.10.2013 року
автомобіль з вантажем виїхав з міста
Кривий Ріг (а. с. 26).

Відповідно до абзацу восьмого частини
першої статті 60 Закону № 2344-III за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів - штраф у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Аналіз змісту вказаної норми дає
підстави для висновку, що зазначена
фінансова санкція встановлена за
порушення вимоги закону щодо обов'язку
дотримання водіями режимів праці та
відпочинку. Вказане порушення
встановлюється контролюючим органом
за допомогою тахокарт (тахограм), які
зобов'язаний мати при собі водій. При
цьому, не дотримуючись протягом
певного періоду режимів праці та
відпочинку, особа вчиняє триваюче
порушення.

Враховуючи, що згідно зі статті 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушення,
відповідальність за яке встановлена
абзацом восьмим частини першої статті
60 Закону № 2344-III, контролюючий орган
може застосувати лише одну фінансову
санкцію в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (340 грн. 00 коп.) незалежно від
кількості днів, за які у водія під час
перевірки виявлено відсутність
тахокарт, так як порушення режимів
праці та відпочинку протягом кількох
днів підряд є одним правопорушенням.

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що у спірному випадку при
виявлені під час рейдової перевірки
множинних порушень щодо відсутності у
водія щоденних реєстраційних листів
режимів праці та відпочинку (тахокарт)
за період з 10.10.2013 року по 14.10.2013 року, до
автомобільного перевізника можливе
застосовування лише одного
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 340 грн. 00 коп. Відповідачем не
доведено та не надано належного
обґрунтування того факту, що за
відсутності тахокарт за кожен день
повинна виноситись окрема постанова
про застосуванням
адміністративно-господарського
штрафу.

Також суд звертає увагу на неналежне
повідомлення відповідачем ПП
«Беркут-Авто» про розгляд справи про
порушення вимог законодавства про
автомобільний транспорт. Відповідно
до пункту 26 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року № 1567, справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання, про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи відповідач
направив повідомлення ПП «Беркут-Авто»
про розгляд справи не за
місцезнаходження підприємства, а за
неіснуючою адресою, а, отримавши
повернуту оператором поштового зв'язку
кореспонденцію, не вжив заходів для
встановлення місцезнаходження
позивача та належного його
повідомлення про час і місце розгляду
справи про порушення. Разом з тим, лише
такі обставини не можуть бути
підставою для скасування прийнятих
постанов за наявності факту порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, оскільки позивач в
подальшому не був позбавлений права на
спростування встановлених перевіркою
порушень та скористався своїм правом
на оскарження постанов.

Таким чином, з наведених вище підстав
та мотивів, враховуючи, що позивач не
спростував факт порушення режимів
праці та відпочинку водієм
транспортного засобу марки DAF 95 XF 480, що
належить ПП «Беркут-Авто», ОСОБА_4
протягом певного періоду, а таке
порушення відноситься до триваючого,
то суд приходить до висновку, що до
юридичної відповідальності суб'єкта
господарювання слід притягнути лише
один раз (а не декілька), саме за
порушення, виявлене у день перевірки
14.10.2013 року. Відтак, виходячи із
повноважень, визначених частиною
другою статті 162 КАС України, де
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,
попередньо визнавши його протиправним,
адміністративний позов підлягає до
задоволення частково шляхом прийняття
постанови про визнання протиправними
та скасування постанов управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 09 грудня 2013 року № 035188, № 035189, №
035190, № 035191. В задоволенні решти
позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Укртрансінспекції у
Тернопільській області про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 09 грудня 2013 року № 035188, № 035189, №
035190, № 035191.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанова складена 08
травня 2014 року.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя
Чепенюк О.В.