Справа № 821/1340/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1340/1414
год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
Марченко Г.С.,

представника відповідача - Костіка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Каланчацького
району Херсонської області до
Каланчацької селищної ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Прокурор Каланчацького району
Херсонської області (далі - позивач)
звернувся до суду із позовом до
Каланчацької селищної ради (далі -
відповідач), в якому просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
укладання із суб'єктами господарювання
угод про сплату орендної плати за
фактичне використання земельних
ділянок та договорів про використання
території селища, а також зобов'язати
відповідача ініціювати питання про
розірвання вказаних угод.

У судовому засіданні представник
позивача, підтримавши позовні вимоги,
пояснила, що при проведенні перевірки
додержання відповідачем вимог
земельного законодавства України при
розпорядженні земельними ділянками
житлової та громадської забудови в смт.
Каланчак, позивачем встановлено, що
протягом 2012-2014 рр. між Каланчацькою
селищною радою та приватними
підприємцями і юридичними особами
укладено 9 тимчасових угод про сплату
орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок та 5
договорів про використання території
селища без прийняття селищною радою
будь-яких рішень щодо виділення
земельних ділянок та проведення
земельних торгів. Тобто, відповідач
розпорядився землями територіальної
громади, порушуючи при цьому норми
Земельного законодавства, які
регулюють порядок надання земельних
ділянок у користування.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив,
посилаючись на ті обставини, що на
земельних ділянках, які
використовуються фізичними
особами-підприємцями для здійснення
ними підприємницької діяльності
змонтовані тимчасові споруди, дозвіл
на розміщення яких надано підприємцям
органом з питань містобудування та
архітектури райдержадміністрації. При
наданні такого дозволу не передбачено
обов'язкове оформлення прав за землю
під тимчасовими спорудами, оскільки
даному випадку офомляється паспорт
прив'язки тимчасових споруд, зважаючи
на що відповідач не мав підстав для
зобов'язання приватних підприємців
подавати заяви про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
надання земельних ділянок в оренду.
Також представник відповідача
відмітив, що оскільки приватні
підприємці фактично використовували
земельні ділянки під розміщення
тимчасових споруд, селищною радою, з
метою забезпечення надходження до
місцевого бюджету коштів за
користування землею, укладено із
вказаними суб'єктами господарювання
договори, якими врегульовано питання
користування землею та сплати коштів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

Так, у період з липня 2012 року по лютий 2014
року Каланчацькою селищною радою
укладено 9 тимчасових угод про сплату
орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок та 5
договорів про використання території
селища із фізичними-особами
підприємцями та юридичними особами.

13.03.2014 р. прокурором Каланчацького
району прийнято постанову № 27 про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
органами контролю та органами
виконавчої влади при реалізації ними
своїх повноважень.

Перевіркою встановлено, що протягом
2012-2014 рр. відповідач без прийняття
будь-яких рішень щодо виділення
земельних ділянок та проведення
земельних торгів надав у користування
земельні ділянки фізичним
особам-підприємцям та юридичним
особам, чим порушив ст.ст. 125, 126
Земельного кодексу України. Як
встановлено перевіркою, розпорядження
землями територіальної громади
відбулося у спосіб укладання між
Каланчацькою селищною радою та
приватними підприємцями і юридичними
особами 9 тимчасових угод про сплату
орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок та 5
договорів про використання території
селища. За результатами перевірки
прокурором Каланчацького району
внесено подання голові Каланчацької
селищної ради про усунення порушень
шляхом вжиття заходів щодо розірвання
угод про сплату орендної плати за
фактичне використання земельних
ділянок та договорів про використання
території селища.

Листом від 03.04.2014 р. за № 265/07-21/07
відповідач відхилив протест прокурора.

Надаючи оцінку обгрунтованості вимог
позивача про визнання протиправними
дій відповідача щодо укладання угод та
зобов'язання ініціювати питання
розірвання таких угод, суд вважає за
необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Статтею 104 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
суб'єкт владних повноважень має право
звернутись до адміністративного суду у
випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про прокуратуру" предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право: вносити подання;
у встановленому законом порядку
ініціювати притягнення особи до
дисциплінарної, адміністративної
відповідальності, складати протокол
про адміністративне правопорушення та
починати досудове розслідування;
звертатися до суду в передбачених
законом випадках.

Позивач просить визнати протиправними
дії відповідача щодо укладання із
суб'єктами господарювання угод про
сплату орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок та
договорів про використання території
селища. Зі змісту вказаних угод та
договорів слідує, що предметом цих угод
є земельні ділянки, на яких розміщені
тимчасові споруди, без прилеглих до цих
споруд територій.

Як стверджує відповідач, дані угоди та
договори укладені Каланчацькою
селищною радою з метою отримання плати
за фактичне користування землею.

Отже, даними угодами врегульовано
правовідносини між сторонами щодо
справляння плати за землю, тобто ці
договори не визначають умов надання
земельних ділянок у користування чи у
власність.

Таким чином, угоди про сплату орендної
плати за фактичне використання
земельних ділянок та договори про
використання території селища жодним
чином не закріплюють за суб'єктами
господарювання права на землю,
оскільки користування земельними
ділянками можливе тільки на підставі
договорів оренди, чи інших угод, які
укладені та зареєстровані у порядку та
у спосіб, що передбачені
законодавством, яке регулює такі
правовідносини.

Разом з тим, суд відмічає, що обов'язок
сплачувати земельний податок виникає у
суб'єкта господарювання з дня
фактичного користування земельною
ділянкою, оскільки закон не передбачає
звільнення від сплати цього податку
землекористувачів у разі відсутності
документів, що підтверджують право
користування.

Тобто, незалежно від того, чи
землекористувач оформив право
користування земельною ділянкою
відповідно до вимог земельного
законодавства чи ні, з дня фактичного
використання землі у нього виникає
обов'язок сплачувати за землю.

Аналогічна позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 24.12.2010 р. № 21-54а10.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" сільські, селищні та міські
ради, зокрема, наділені повноваженнями
щодо справляння плати за землю.

Таким чином, оскільки відповідач
наділений повноваженнями щодо
справляння плати за землю, та,
реалізуючи такі повноваження,
забезпечив надходження до місцевого
бюджету коштів у спосіб укладання угод
про сплату орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок та
договорів про використання території
селища, суд не вбачає у таких діях
відповідача ознак протиправності.

За таких обставин суд дійшов висновку
про відсутність підстав для визнання
протиправними дій відповідача, а
відтак - відмовляє прокурору в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити прокурору Каланчацького
району Херсонської області у
задоволенні позовних вимог до
Каланчацької селищної ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 20 травня 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 6.2.1