Справа № 2а-4957/12/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/1198/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Маринчак Н.Є.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 10.04.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.09.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012

у справі № 2а-4957/12/2070

за позовом Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з

великими платниками
податків у м. Харкові Державної
податкової

служби

до Приватної фірми „Кібела",

Публічного акціонерного
товариства „Всеукраїнський
Акціонерний

банк"

про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна
податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби
(правонаступник - Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів) звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Приватної фірми „Кібела",
Публічного акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк" про
стягнення суми заборгованості по 47
податковим векселям, що були видані при
імпорті товарів на митну територію
України за період серпень 2007 року, на
загальну суму 1087459, 99 грн.

Справа розглядалася судами
неодноразово, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
14.03.2012 були скасовані постанова
Харківського апеляційного
адміністративного від 15.10.2008, постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.01.2008, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
13.09.2012 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2012 постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
13.09.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції позивач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішенні спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при імпорті товарів на
митну територію України за серпень 2007
року ПФ „Кібела" оформлено 47 простих
векселів, які підтверджені авалем
Харківської філії Відкритого
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний Банк", та
відповідають вимогам п.11.5 ст.11 Закону
України „Про податок на додану
вартість".

Загальна сума, на яку були видані
прості векселі, склала 1087459,99 грн.

Сума, на яку ПФ „Кібела" видані
податкові векселі, включена
підприємством до складу податкових
зобов'язань в декларацій за серпень 2007
(рядок 19.2) на погашення векселів та
відповідно є узгодженою платником
податку самостійно.

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовом
оскільки ПФ „Кібела" непогашені
зазначені векселі у визначений законом
строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Цивільного
кодексу України до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Згідно з п. 1.16 ст. 1 Закону України
„Про податок на додану вартість"
податковий вексель - це письмове
безумовне грошове зобов'язання
платника податку сплатити до бюджету
відповідну суму коштів у порядку та
терміни, визначені цим Законом, що
підтверджене комерційними банками
шляхом авалю, який видається платником
на відстрочення сплати податку на
додану вартість, що справляється при
імпорті товарів на митну територію
України.

Протест податкового векселя не
здійснюється, сума, зазначена у
непогашеному векселі, розглядається як
податкова заборгованість, яка
погашається у порядку, передбаченому
законодавством для погашення
податкового боргу.

За змістом п. 11.5 ст. 11 Закону
України „Про податок на додану
вартість" платники податку при імпорті
товарів на митну територію України, за
умови оформлення митної декларації (за
винятком тимчасової чи неповної,
періодичної чи попередньої
декларації), можуть за власним бажанням
надавати органам митного контролю
податковий вексель на суму податкового
зобов'язання зі строком погашення на
тридцятий календарний день з дня його
поставки органу митного контролю, один
примірник якого залишається в органі
митного контролю, другий надсилається
органом митного контролю на адресу
органу державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку, а
третій залишається платнику податку;
податковий вексель підлягає
обов'язковому підтвердженню
комерційними банками шляхом авалю;
комерційні банки зобов'язані оплатити
податковий вексель у разі його
непогашення платником у строк; платник
податку може за самостійним рішенням
достроково погасити вексель шляхом
перерахування коштів до бюджету або
шляхом заліку сум бюджетного
відшкодування, підтвердженого
податковим органом. Пунктом 5
Порядку випуску, обігу та погашення
векселів, які видаються на суму податку
на додану вартість при імпорті товарів
на митну територію України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1104 від 01.10.1997,
передбачено, що обов'язки з погашення
податкового векселя не можуть
передаватися іншим особам, незалежно
від їх взаємовідносин з векселедавцем.

За користування податковим
векселем не нараховуються відсотки або
інші види плати, передбачені
законодавством для інших видів
векселів.

Таким чином, податкові векселі в
Україні погашаються в указаний термін
без їх пред'явлення векселедержателем -
податковим органом. На випадок
несвоєчасної оплати суми податкового
векселя його опротестування не
вчиняється. Якщо податковий вексель
гарантований авалем комерційного
банку, то в разі відсутності необхідних
коштів на розрахунковому рахунку
платника несплачена сума стягується з
банку-аваліста в судовому порядку.

Наведене з огляду на установлені
судами обставини справи щодо
невиконання ПФ „Кібела" обов'язку зі
своєчасної сплати спірних веселів
законність позовних вимог позивача.

Так, згідно з п. 1.16 ст. 1 Закону
України „Про податок на додану
вартість" податковий вексель - це
письмове безумовне грошове
зобов'язання платника податку сплатити
до бюджету відповідну суму коштів у
порядку та терміни, визначені цим
Законом, що підтверджене комерційними
банками шляхом авалю, який видається
платником на відстрочення сплати
податку на додану вартість, що
справляється при імпорті товарів на
митну територію України.

Отже, у спірних правовідносинах
комерційний банк є лише вексельним
поручителем, який виконує функцію
забезпечення обов'язку векселедавця -
сплатити нічим не обумовлену суму
коштів, визначену у векселі.

А відтак правило щодо поширення
порядку погашення податкового боргу на
погашення заборгованості за
неоплаченим податковим векселем
застосовується виключно до
векселедавця (тобто платника).

Що ж стосується банка-аваліста, то
юридичним фактом, з яким Закон пов'язує
його обов'язок оплатити податковий
вексель, є непогашення цього векселя
платником у визначений строк без
будь-яких додаткових умов (як-от
вчинення векселедержателем будь-яких
дій з приводу погашення податкового
боргу, можливість виконання
зобов'язання безпосередньо
векселедавцем тощо).

Чинним податковим законодавством
не передбачено обставин, за яких
аваліст звільняється від виконання
свого обов'язку сплатити за податковим
векселем визначену ним суму коштів.
Зазначене судами попередніх
інстанцій при постановленні
оскаржуваних судових рішень взято до
уваги не було.

За правилами ч. 1 ст. 229 КАС України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.09.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012 у
справі № 2а-4957/12/2070 задовольнити, судові
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові Державної податкової
служби задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.09.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012 у
справі № 2а-4957/12/2070 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби
(правонаступник - Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів) до Приватної
фірми „Кібела", Публічного
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк" про
стягнення суми заборгованості по 47
податковим векселям, що були видані при
імпорті товарів на митну територію
України за період серпень 2007 року, на
загальну суму 1087459, 99 грн. задовольнити
частково.

Стягнути до Державного
бюджету України з Публічного
акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний Банк"
суму заборгованості по 47 податковим
векселям на загальну суму 1087459 (один
мільйон вісімдесят сім тисяч чотириста
п'ятдесят дев'ять) грн. 99 коп., виданих
Приватною фірмою „Кібела" при імпорті
товарів на митну територію України в
серпні 2007 року.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення, але може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та порядку,
передбачених статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді Г.К.
Голубєва Н.Є. Маринчак