Справа № 2-а-3/14/2407
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3/14/2407
Головуючий у 1-й інстанції: Оленчук І.В.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 17 січня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Топорівської
сільської ради Новоселицького району
Чернівецької області, третя особа -
ОСОБА_3, про визнання неправомірним
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з адміністративним позовом до
Топорівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання неправомірним рішення ХІІІ
сесії VІ скликання №26 від 19 вересня 2012
року щодо надання дозволу громадянину
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у особисту приватну власність
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1.

17 січня 2014 року Новоселицький районний
суд Чернівецької області прийняв
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Непогоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
вказану постанову та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Сторони в судове засідання не
з`явилися. Про дату, час і місце
судового засідання повідомлені
завчасно і належним чином, а відтак
судом апеляційної інстанції у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України розглянуто справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши, суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що згідно витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності №7826669 від 12 серпня 2013 року
позивачу належить на праві приватної
спільної часткової власності житловий
будинок у розмірі 1/8 частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

При цьому, право власності на 1/8 частку
вказаного будинку зареєстроване за
позивачем на підставі рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 27 листопада
2012 року.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що на підставі рішення
Топорівської сільської ради №26 від 19
вересня 2012 року ОСОБА_3 було надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у особисту власність площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Також, ОСОБА_3 були встановлені межі
земельної ділянки в натурі у
відповідності до акту встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Більше того, із змісту довідки
Топорівської сільської ради №484 від 19
серпня 2013 року встановлено, що згідно
даних по господарської книги №4
особовий рахунок НОМЕР_1 за
господарством по АДРЕСА_2 рахуються
земельні ділянки загальною площею 1,64
га, з яких за ОСОБА_3 - 0,25 га по АДРЕСА_1,
за ОСОБА_2 земельні ділянки загальною
площею 1,11 га у власності.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
місцеве самоврядування» питання
регулювання земельних відносин
належить до компетенції селищних рад
відповідно до закону.

Згідно ст. 40 Земельного кодексу України
(ЗК України) громадянам України за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть передаватися безоплатно у
власність земельні ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
гаражного будівництва в межах норм,
визначених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

При цьому, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Відповідно до ст. 126 ЗК України право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до ст. 18 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається, зокрема,
фізичним та юридичним особам у разі
безоплатної передачі їм земельної
ділянки із земель державної чи
комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування.

Статтею 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

При цьому, для здійснення державної
реєстрації прав власності, з подальшою
видачею відповідного свідоцтва про
право власності, на об'єкти
(індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них), що
розташовані на територіях сільських
рад та які закінчені будівництвом до 5
серпня 1992 року, проведення технічної
інвентаризації не потребується.
Документом, що замінює технічний
паспорт у разі його відсутності, є
виписка з погосподарської книги, яка
надається виконавчим органом
сільської ради (у разі, якщо такий орган
не створений, - сільським головою) або
відповідною архівною установою.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції про те, що позивачем не
надано документів, а саме державного
акту на право власності, договір
оренди, у підтвердження її права
власності чи права користування
земельною ділянкою площею 0,25 га по
АДРЕСА_1, тоді як матеріалами, які
знаходяться у справі підтверджується
надання ОСОБА_3 у користування вказаної
земельної ділянки.

Таким чином, оскаржене рішення
Топорівської сільської ради прийнято в
межах повноважень та у спосіб, що
передбаченні Конституцією та законами
України, а відтак відсутні підстави для
його скасування.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, однак
помилково зазначив про те, що спори, які
виникають із земельних відносин не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, що не
може слугувати підставою для
скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Гонтарук В. М.

Біла Л.М.