Справа № 826/9621/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Кучма
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Коровай» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.08.2013 у справі за
адміністративним позовом Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів до Публічного
акціонерного товариства «Коровай» про
стягнення коштів,-

В С Т А Н
О В И Л А:

Київське міське відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до ПАТ «Коровай» про стягнення
28 367,82 грн., у т.ч. 28 070,49 грн. несплачених
адміністративно-господарський санкцій
та 297,33 грн. нарахованої пені, за
невиконання нормативу робочих місць,
призначених для працевлаштування
інваліда у 2012 році.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.08.2013 вищевказаний адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позову відмовити
повністю.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про правомірність застосування
адміністративно-господарських
санкцій, оскільки відповідач не
виконав у повному обсязі обов'язку
надати державній службі зайнятості
інформацію про наявність вільних
робочих місць для інвалідів, як це
передбачено частиною третьою статті 18
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» №
875-ХII від 21.03.1991 (далі - Закон № 875-XII), а
саме: звіти про наявність вакансій для
інвалідів за формою № 3-ПН відповідач
до центру зайнятості щомісячно
протягом 2012 року не подавав.

Частиною третьою статті 18 Закону №
875-ХII встановлено, що підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною четвертою статті 20
Закону № 803-XII підприємства, установи і
організації незалежно від форми
власності зобов'язані щомісяця
подавати місцевим центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

За змістом статті 19 Закону № 875-ХII для
підприємств, установ, організацій
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів.

Частиною першою статті 20 зазначеного
Закону встановлено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду адміністративно-господарські
санкції, сума яких визначається в
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, фізичної особи,
яка використовує найману працю, за
кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Законом України «Про систему
оподаткування» № 1251-XII від 25.06.1991, а є
заходом впливу на правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення.

Разом з тим відповідно до частини
першої статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою зазначеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин несе відповідальність,
зокрема, за порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що він ужив усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Колегія суддів на підставі аналізу
наведених норм матеріального права
дійшла висновку, що неналежне
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів, а саме неподання звітів за
формою № 3-ПН про наявність вакансій
для інвалідів державній службі
зайнятості за спірний період, є
порушенням вищезгаданих норм
матеріального права та підставою для
застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Згідно відповіді Дарницького
районного центру зайнятості від 16.07.2013
ПАТ «Коровай» не надано інформації по
наданню вакансій для інвалідів по
формі № 3-ПН «Звіт про наявність
вакансій» (а.с. 24-25).

В матеріалах справи містяться копії
звітів Філії «Краснодонський» про
наявність вакансій форма № 3-ПН станом
на 04.01.2012, 06.08.2012, 20.08.2012, однак вказані
звіти не містять відміток про їх
одержання та печатки центру
зайнятості.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд
може дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або нобгрунтованим відхилення їх судом
першої інстанції.

Колегія суддів не бере до уваги, як
докази список працюючих інвалідів в 2012
році по філіалу ПАТ «Коровай»
Краснодонський хлібокомбінат», накази
№ 180 від 18.07.2013, № 176 від 12.11.1997, № 185-Л від
30.11.2000, № 75-Л від 29/у-80г, № 204-л від 01.07.2011,
№ 78-л від 12.03.2013, № 197-л від 03.09.2012, № 271-л
від 19.11.2012, № 93-л від 26.03.2013, № 272-л від
19.11.2012, № 25-л від 31.01.2013, № 40-л від 01.06.1998,
№ 176-л від 31.07.2012, № 252-л від 01.08.2011, № 134-л
від 06.06.2012, оскільки наведена обставина
про те, що менеджер по персоналу філії
ПАТ «Коровай» Краснодонський
хлібокомбінат» Сігней О.Б. знаходилась
у відпустці, а іншого співробітника,
який би міг надати відомості про склад
працівників інвалідів у 2012 році до суду
першої інстанції, є необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції не може
прийняти до уваги зазначені доказ у
справі, оскільки рішення вказані
список та накази під час розгляду
справи у суді першої інстанції
відповідачем не надавалось, і будь-яких
обґрунтованих підстав ненадання цього
рішення позивачем під час судового
розгляду в суді першої інстанції
зазначено не було.

Крім того, апелянт в своїй апеляційній
скарзі необґрунтовано посилається на
Порядок надання форми звітності № 3-ПН
«Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)», затвердженого Наказом
Міністерства соціальної політики
України № 316 від 31.05.2013, так як на момент
виникнення спірних правовідносин
вказаний наказ не набрав чинності.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Коровай» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.08.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 20.05.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

оловуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.