Справа № 815/502/14 
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/502/14
УХВАЛА

15 травня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Завальнюка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
заявою ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 07.02.2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2014 року по справі за його
позовом до Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації (далі - Управління) про
визнання дій протиправними,
зобов'язання надати інформацію на
запит на публічну інформацію.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив,
що під час судового розгляду справи
йому не було відомо про факт існування
Порядку акредитації закладу охорони
здоров'я та про те, що згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 15.07.1997
року № 765 «Про затвердження Порядку
акредитації закладу охорони здоров'я»
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації, як
установа, яка згідно Положення про
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації,
затверджене розпорядженням голови
Одеської обласної державної
адміністрації від 15.02.2013 року № 129/А-2013,
проводить акредитацію медичних
закладів, у тому числі й Одеської
обласної клінічної лікарні, мало
інформацію про копію свідоцтва про
атестацію територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії Одеської
обласної клінічної лікарні. Серед
документів, які медичний заклад надає
для проведення акредитації до
Управління, є копія свідоцтва про
акредитацію клініко-діагностичної
та/або контрольно-аналітичних та інших
вимірювальних лабораторій (у разі їх
наявності у структурі закладу). Тобто
Управління, як установа, яка проводила
акредитацію КУ ООКЛ, мало у своєму
розпорядженні копію свідоцтва про
атестацію територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ ООКЛ та
інформацію про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ ООКЛ, про
отримання свідоцтва про атестацію цієї
лабораторії у сфері поширення
державного метрологічного нагляду у 2013
році, а також інформацію про термін дії
вищевказаного свідоцтва про атестацію
в сфері поширення державного
метрологічного нагляду. Отже
Управління, як розпорядник інформації
про свідоцтво про атестацію
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ ООКЛ,
мало надати інформацію на запит
позивача до публічної інформації,
проте не надало. У зв'язку із цим ОСОБА_1
просить скасувати постанову та
прийняти рішення про задоволення його
позову.

Заявник до суду не з'явився, про час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином; в заяві
про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами просив
розглянути останню без його участі.

До суду з'явилася представник
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації до
суду, яка у задоволенні заяви ОСОБА_1
просила відмовити з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
заяви та відсутність підстав для її
задоволення.

Судом встановлено, що у січні 2014 року
ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації, в якому просив визнати
протиправними дії Управління в частині
ненадання інформації на запит до
публічної інформації; зобов'язати
надати інформацію на запит до
публічної інформації у термін
передбачений Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 30.07.2013 року він направив на
адресу Управління запит до публічної
інформації, в якому просив надати
інформацію про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» (далі - КУ
ООКЛ) та надати інформацію про
отримання свідоцтва про атестацію
вищевказаної лабораторії у сфері
поширення державного метрологічного
нагляду у 2013 році, а також вказати
термін дії вищевказаного свідоцтва про
атестацію в сфері поширення державного
метрологічного нагляду. Зазначив, що
відповіді на свій запит до публічної
інформації не отримував, але у листі
Управління від 01.11.2013 року № інф 48 вих.
вказано, що лист позивача було отримано
01.08.2013 року, та у тому ж листі вказано, що
Управління, спираючись на ч.3 ст. 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», надіслало його
запит розпоряднику інформації, який, на
думку Управління, володіє вищезгаданою
інформацією, а саме: до КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня». При цьому КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня»
входить до сфери управління
вищевказаного Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації, що випливає з листа
Управління від 05.09.2013 року № інд. 37 вих.
Крім того, згідно Положення про
управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації
основним завданням цього управління,
серед іншого, є управління закладами
охорони здоров'я, які утримуються за
рахунок коштів обласного бюджету. Отже
управління комунальною установою
«Одеська обласна клінічна лікарня»
здійснює Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації, більш того, КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня»
фінансується з обласного бюджету. У
зв'язку із цим КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» є розпорядником
інформації у цілях та визначенні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», а тому
переадресуванням запиту до не
розпорядника інформації Управлінням
порушено вимоги ч.3 ст.22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
чим, в свою чергу, порушено визначені у
ст.2 Закону України «Про інформацію»
основні принципи інформаційних
відносин.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного господарського
суду від 10 квітня 2014 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що
запитувана ОСОБА_1 інформація про
галузь атестації територіальної
повірочної дозиметричної лабораторії
КУ «Одеська обласна клінічна лікарня»
та про отримання свідоцтва про
атестацію вищевказаної лабораторії у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду у 2013 році, а
також щодо терміну дії вищевказаного
свідоцтва про атестацію в сфері
поширення державного метрологічного
нагляду, - є суспільно необхідною
інформацією, тому у даному випадку КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня»
прирівнюється до розпорядників
інформації відповідно до п.4 ч.2 ст.13
Закону, при розгляді запиту ОСОБА_1 від
30.07.2013 року.

Крім того, суди обох інстанцій дійшли
вичерпного висновку про те, що КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня» є
суб'єктом господарювання, а тому
підпадає під ознаки осіб, що
прирівнюються до розпорядників
інформації згідно п.4 ч.2 ст.13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації». У розумінні п.3 ч.1 ст.13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» КУ ООКЛ є
розпорядником інформації для цілей
цього закону як комунальна установа, що
надає безоплатні медичні послуги, та є
самостійною юридичною особою з моменту
державної реєстрації, що самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.

Отже суди дійшли єдиного висновку про
те, що Управлінням, яке не володіє
запитуваною ОСОБА_1 інформацією,
правомірно було направлено його запит
від 30.07.2013 року для розгляду до
належного розпорядника інформації - КУ
ООКЛ.

В заяві про перегляд вищевказаного
судового рішення ОСОБА_1 зазначив, що 11
квітня 2014 року засобами електронного
зв'язку він отримав лист Управління від
09.04.2014 року № 3ПІ-15/вих, з якого дізнався
про існування постанови Кабінету
Міністрів України від 15.07.1997 року № 765
«Про затвердження Порядку акредитації
закладу охорони здоров'я», яку, в свою
чергу, витребував запитом від 15.04.2014
року. Зазначену Постанову Управлінням
було роздруковано з офіційного сайту
Верховної Ради України та направлено
ОСОБА_1 листом від 18.04.2014 року. Отже про
існування вказаної Постанови він
дізнався поза межами судового розгляду
справи № 815/502/14; цю обставину заявник
вважає істотною та достатньою для
скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
доводи та заперечення сторін, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами та
необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 статті 245 КАС України
встановлено вичерпний перелік підстав
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, зокрема:
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками
нововиявлених обставин є: існування
цих обставин на час розгляду справи та
що ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається
на увазі фактична обставина, яка має
істотне значення і яка об'єктивно
існувала на час розгляду справи, але не
була і не могла бути відома усім особам,
які брали участь у справі та суду.

Нововиявлені обставини - це факти, від
яких залежить виникнення, зміна чи
припинення прав і обов'язків осіб, що
беруть участь у справі, тобто юридичні
факти. Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Для визнання обставини нововиявленою
недостатньо щоб особа просто не знала
про наявність певної істотної
обставини, а потрібно, щоб вона і не
могла знати про неї. Якщо вона все-таки
могла знати про певну обставину за
добросовісного ставлення до справи,
тоді ця підстава для перегляду
відсутня (ухвала ВАС України від 25.11.2010
р., справа № К-45458/09).

Предметом судового розгляду по справі
№ 815/502/14 були обставини у сфері доступу
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єкта владних
повноважень, визначених Законом
України «Про доступ до публічної
інформації», та інформації, що
становить суспільний інтерес.

Таким чином, покладені ОСОБА_1 в основу
даної заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами доводи
ґрунтуються на хибному тлумаченні
законодавства, оскільки вказані
заявником обставини не є
нововиявленими.

Так, нормативно-правовий акт, про який
позивачу стало відомо у 2014 році,
прийнятий Кабінетом Міністрів України
у 1997 році та опублікований у Офіційному
віснику України (1997, число 29, № с.61) і
знаходиться у вільному доступі;
необізнаність позивача про його
існування в умовах наявного спору
свідчить лише про недостатній рівень
юридичної кваліфікації.

При цьому дізнання позивача про
нормативно-правовий акт, зміст цього
акту не є фактом, від якого залежить
виникнення, зміна чи припинення прав і
обов'язків осіб, що брали участь у
справі; не спростовує факти, які було
покладено в основу судового рішення.

Крім того, в силу положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 15.07.1997
року № 765, Положення про Головну
акредитаційну комісію при
Міністерстві охорони здоров'я України,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 14.03.2011 року
№ 142, Статуту КО ООКЛ, затвердженого
розпорядженням голови Одеської
обласної ради від 02.02.2009 року № 28/2009-ОР,
рішення Одеської обласної ради від
22.09.2006 року № 73-V «Про майно спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області, управлінням яким
здійснює обласна рада», розпорядження
Одеської обласної адміністрації від
12.02.2007 року № 47/А-2007 «Про майно спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області, повноваження з
управляння яким делеговані обласній
державній адміністрації», Положення
про управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації, затвердженого
розпорядженням голови Одеської
обласної державної адміністрації від
15.02.2013 року № 129/А-2013, акредитація КУ
ООКЛ здійснюється Головною
акредитаційною комісією при
Міністерстві охорони здоров'я України,
про що ОСОБА_1 було доведено в листі
Управління від 09.04.2014 року, що в свою
чергу, спростовує помилкові уявлення
заявника про порядок акредитації КУ
ООКЛ, які покладені ним в основу
поданої заяви.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про необґрунтованість заяви
ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
07.02.2014 року по справі № 815/502/14, у зв'язку
із чим остання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 245, 253 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Залишити заяву ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
07.02.2014 року без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя
І.В.
Завальнюк