Справа № 808/2093/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року о/об 11 год. 59 хв.Справа
№ 808/2093/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у
місті Запоріжжі у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Пологівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (Гуляйпільського відділення)

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1М.)
звернулася з адміністративним позовом
до Пологівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (Гуляйпільського відділення)
(надалі - відповідач або Пологівська
ОДПІ) про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
№81/17 від 06.02.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
11.02.2014 позивач отримала поштового листа
в якому знаходилося податкове
повідомлення №81/17 від 06.02.2014
Гуляйпільського відділення
Пологівської ОДПІ в якому зазначено, що
відповідно до пп.20.1.1 п.20.1 ст.20 розділу І
Податкового кодексу України ОСОБА_1
запрошують як платника податків на
підставі ст.179 Податкового кодексу
України для подачі декларації про
доходи, отримані за 2012 рік. З податковим
повідомленням позивач отримав листа, в
якому йому додатково повідомляли про
те, що Управлінням доходів і зборів з
фізичних осіб ГУ Міндоходів у
Запорізькій області проведено аналіз
наявних відомостей щодо фізичних осіб,
які протягом 2012 року отримували від
банківських установ доходи у вигляді
додаткового блага. Дохід, отриманий як
додаткове благо, згідно з пп.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України
включається до загального
оподаткованого доходу платника
податку. Таким доходом, зокрема, є суми
боргу платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Результати
аналізу відомостей згідно даних
податкового розрахунку за формою 1ДФ,
поданих банківськими установами,
свідчать, що протягом 2012 року ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» нараховував
ОСОБА_1 дохід у вигляді додаткового
блага за ознакою доходу «126» у сумі 54869
грн. 28 коп., при цьому податок на доходи
фізичних осіб не утримувався та не
перераховувався до бюджету. Відповіддю
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»
підтверджено нарахування «доходу у
вигляді анулювання (прощення)
заборгованості у сумі 54869 грн. 28 коп.
Позивач вважає, що висновок
відповідача про порушення ним пп.164.2.17
п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України
не є законним і Повідомлення
Гуляйпільського відділення
Пологівської ОДПІ підлягає скасуванню.
06.07.2012 позивачем погашено кредит у
розмірі 15000 грн. 00 коп., таким чином
перед банком у позивача відсутня
заборгованість (ані за тілом кредиту,
ані за відсотковими ставками). З
незрозумілих позивачу міркувань, ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» нарахував
позивачу заборгованість за пенею у
розмірі 54869 грн. 28 коп. і повідомив
листом, що банком прийнято рішення про
анулювання (прощення) позивачу даної
заборгованості. Пунктом 7 Порядку №172
встановлено, що відшкодування
(списання) за рахунок резерву
безнадійної заборгованості не є
підставою для припинення вимог банку
до позичальника/контрагента. Банк
зобов'язаний продовжувати роботу щодо
відшкодування списаної за рахунок
резерву безнадійної заборгованості.
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» не було
прийнято жодного рішення щодо
припинення зобов'язань за кредитним
договором № від 17.06.2008 шляхом
прощення боргу за пенею. З огляду на
вищевикладене, відсутні підстави
вважати, що позивач отримав додаткові
блага, оскільки списанням
заборгованості за пенею не відбулося
припинення зобов'язань позивача перед
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль».

Сторони у судове засідання не прибули.
Про дату, час і місце судового
засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд з'ясував наступне.

06.02.2014 за вих.№81/17 Гуляйпільським
відділенням Пологівської ОДПІ на
адресу позивача направлено листа про
те, що позивача вдруге запрошено до
контролюючого органу по
вул.Спартаківській, 9 у м.Гуляйполе для
подачі декларації про майновий стан та
доходи, отримані позивачем за 2012 рік,
або надання позивачем підтверджуючих
відповідних документів, що є підставою
для неподачі вищезазначеної
декларації. Перше запрошення про
необхідність подачі декларації про
майновий стан та доходи за 2012 рік
направлено Гуляйпільським відділенням
Пологівської ОДПІ з повідомленням про
вручення 23.10.2013 №322, яке отримано
позивачем 25.10.2013, відповідно до якого
ОСОБА_1 подана до ДПІ в Гуляйпільському
районі письмова заява від 04.11.2013 за
вхідним №666/Г в якій зазначено, що
декларацію про отриманий доход за 2012
рік позивач не заповнює «у зв'язку з
тим, що в банк подано заяву 04.11.2013 про
надання копії договору по кредиту для
з'ясування правильності нарахування і
скасування пені по кредиту». Також,
зазначено, що відповідачем 17.12.2013
отримана відповідь від AT «Райфайзен
Банк Аваль», згідно з якою підтверджено
нарахування позивачу доходу у вигляді
анулювання (прощення) заборгованості у
сумі 54869 грн. 28 коп. 25.12.2013 по телефону
4-19-50 позивача було повідомлено про
отримання контролюючим органом
письмового підтвердження від AT
«Райффайзен Банк Аваль» про списання
позивачу вищезазначеної
заборгованості та вдруге запрошено
позивача подати декларацію про
майновий стан та доходи за 2012 рік, або
надати підтверджуючі документи, які
були б підставою для не подачі
вищезазначеної декларації.

Судом досліджено Повідомлення №81/17 від
06.02.2014, яке є предметом спору по справі.
Цим повідомленням начальник
Гуляйпільського відділення
Пологівської ОДПІ запрошує ОСОБА_1
відповідно до пп.20.1.1 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України як
платника податків до контролюючого
органу на підставі ст.179 Податкового
кодексу України з питань подачі
декларації про доходи, отримані за 2012
рік.

Яким чином вказане Повідомлення №81/17
від 06.02.2014 впливає на права та інтереси
позивача у позові - не зазначено. В який
спосіб суд може поновити порушені, на
думку позивача, права та інтереси
позивач не зазначив.

Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний подавати річну декларацію
про майновий стан і доходи (податкову
декларацію) відповідно до цього
Кодексу.

Як зазначено у п.179.2 ст.179 Податкового
кодексу України, відповідно до цього
розділу обов'язок платника податку
щодо подання податкової декларації
вважається виконаним і податкова
декларація не подається, якщо такий
платник податку отримував доходи: від
податкових агентів, які згідно з цим
розділом не включаються до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу; виключно від одного
податкового агента незалежно від виду
та розміру нарахованого (виплаченого,
наданого) доходу, крім випадків, прямо
передбачених цим розділом; від
операцій продажу (обміну) майна,
дарування, при нотаріальному
посвідченні договорів за якими був
сплачений податок відповідно до цього
розділу; у вигляді об'єктів спадщини,
які відповідно до цього розділу
оподатковуються за нульовою ставкою
податку та/або з яких сплачено податок
відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього
Кодексу; зазначені у пунктах 167.2-167.4
статті 167 цього Кодексу, крім випадків,
коли декларування таких доходів прямо
передбачено відповідними нормами
цього розділу; зазначені у підпункті
«є» пункту 176.1 статті 176 цього Кодексу
від двох і більше податкових агентів, і
при цьому загальна річна сума
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) такими
податковими агентами не перевищує ста
двадцяти розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з п.179.4 ст.179 Податкового кодексу
України Платники податку звільняються
від обов'язку подання податкової
декларації в таких випадках: а)
незалежно від виду та суми отриманих
доходів платниками податку, які: є
малолітніми/неповнолітніми або
недієздатними особами і при цьому
перебувають на повному утриманні інших
осіб (у тому числі батьків) та/або
держави станом на кінець звітного
податкового року; перебувають під
арештом або є затриманими чи
засудженими до позбавлення волі,
перебувають у полоні або ув'язненні на
території інших держав станом на
кінець граничного строку подання
декларації; перебувають у розшуку
станом на кінець звітного податкового
року; перебувають на строковій
військовій службі станом на кінець
звітного податкового року; б) в інших
випадках, визначених цим розділом.

Отже, у відповідача, з урахуванням
обставин справи, були підстави для
виклику позивача до контролюючого
органу.

У пп.20.1.1 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу
України зазначено, що контролюючі
органи мають право: запрошувати
платників податків, зборів, платежів
або їх представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків, зборів,
платежів, дотримання вимог іншого
законодавства, у тому числі
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму, контроль
за додержанням якого покладено на
контролюючі органи. Письмові
повідомлення про такі запрошення
надсилаються в порядку, встановленому
статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дня запрошення
рекомендованими листами, в яких
зазначаються підстави запрошення, дата
і час, на які запрошується платник
податків (представник платника
податків).

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи. У складі
контролюючих органів діють підрозділи
податкової міліції.

Згідно з п.41.3 ст.41 Податкового кодексу
України повноваження і функції
контролюючих органів визначаються цим
Кодексом, Митним кодексом України та
законами України. Розмежування
повноважень і функціональних
обов'язків контролюючих органів
визначається законодавством України.

Компетенція органу доходів і зборів
(контролюючого органу) щодо проведення
перевірок платників податків та
вчинення інших дій, які пов'язані з
реалізацією наданих повноважень щодо
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів, визначена
Податковим кодексом України.

Отже, компетенція органу доходів і
зборів, як і будь-якого іншого органу -
це обсяг прав та обов'язків, які
визначено законодавством, на вчинення
тих чи інших дій (прийняття рішень),
направлених на виконання цим органом
функцій та завдань, які на нього
покладено. Наявність будь-яких
порушень, допущених органом доходів і
зборів під час здійснення перевірки,
звірки, оформлення та підписання
довідки/акту перевірки, довідки звірки,
не може свідчити про відсутність
компетенції у цього органу щодо
вчинення таких дій, як на тому
наполягає позивач.

Як зазначено у п.56.1 ст.56 Податкового
кодексу України, рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Відповідно до пп.14.1.7 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
оскарження рішень контролюючих
органів - це оскарження платником
податку податкового
повідомлення-рішення про визначення
сум грошового зобов'язання платника
податків або будь-якого рішення
контролюючого органу в порядку і
строки, які встановлені цим Кодексом за
процедурами адміністративного
оскарження, або в судовому порядку.

Спосіб і форма оформлення запрошення -
не впливає на права, інтереси та
обов'язки позивача.

З вказаних підстав у задоволенні
позову повинно бути відмовлено.

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги є не обґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
19.05.2014.

Суддя
О.О. Прасов