Справа № К/9991/96606/11-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/96606/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Територіального управління державної
судової адміністрації в Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 10
січня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
державної судової адміністрації в
Волинській області, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області,
Державної податкової адміністрації у
Волинській області, Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання дій протиправними та
стягнення неправомірно утриманого
податку з доходів фізичних осіб з
вихідної допомоги судді, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Територіального управління державної
судової адміністрації в Волинській
області, Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області, Державної
податкової адміністрації у Волинській
області, Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання дій
протиправними та стягнення
неправомірно утриманого податку з
доходів фізичних осіб з вихідної
допомоги судді.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року, позовні вимоги задоволено
частково. Визнано дії Територіального
управління державної судової
адміністрації в Волинській області
протиправними та стягнуто з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2
утриманий податок з доходів фізичних
осіб із вихідної допомоги судді при
виході у відставку у розмірі 43247,93 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, Територіальне
управління державної судової
адміністрації в Волинській області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що з 28 серпня 1978 року
ОСОБА_2 обіймав посаду судді
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області.

Наказом Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 25 червня 2009
року № 47/02-04, на підставі постанови
Верховної Ради України від 11 червня 2009
року за № 1515-VІ, ОСОБА_2 звільнено із
займаної посади судді Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області, у зв'язку з поданням заяви про
відставку.

Згідно довідки Територіального
управління державної судової
адміністрації в Волинській області від
01 грудня 2010 року № 57-04-28, позивачу
згідно частини 3 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» нараховано
вихідну допомогу у розмірі 288319,50 грн., з
якої було утримано податок з доходів
фізичних осіб у розмірі 43247,93 грн.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» (чинної на
час виходу позивача у відставку)
вихідна допомога виплачується без
сплати податку у розмірі місячного
заробітку за останньою посадою за
кожен повний рік роботи на посаді
судді, але не менше шестимісячного
заробітку.

Пунктом 4.2 статті 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
(діючого на момент виникнення у
позивача права на отримання вихідної
допомоги) встановлено перелік доходів,
що включаються до складу місячного
оподатковуваного доходу, серед яких
відсутній такий дохід як вихідна
допомога судді, в разі виходу його у
відставку.

Водночас згідно з підпунктом 4.3.1 пункту
4.3 статті 4 цього Закону до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу не
включаються, зокрема, сума державної
матеріальної та соціальної допомоги у
вигляді адресних виплат коштів та
надання соціальних послуг відповідно
до закону.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа
про гарантії незалежності суддів)
зазначено: «Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається» (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002
року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року
№7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004).

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави дійти висновку, що вихідна
допомога судді, в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
зокрема, має разовий характер та
відноситься до державної матеріальної
допомоги, а тому не підлягає
оподаткуванню.

При цьому, у правовідносинах щодо
оподаткування вихідної допомоги судді,
який пішов у відставку, з огляду на
вказану правову позицію
Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закону України «Про статус суддів»,
яка виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Отже, вирішуючи питання колізії
законів щодо оподаткування вихідної
допомоги судді, суди попередніх
інстанцій обґрунтовано, з посиланням
на відповідні Рішення Конституційного
Суду України щодо статусу суддів,
виходили з їх особливого статусу,
гарантій незалежності суддів,
складовою частиною яких є грошове
утримання й умови відставки суддів й
прийшли до правильного висновку про
пріоритетність застосування Закону
України «Про статус суддів» при
вирішенні даного спору.

При цьому, норма частини 3 статті 43
Закону України «Про статус суддів»
втратила чинність, враховуючи зміни
внесені Законом України від 23 грудня 2010
року № 2856-VІ «Про внесення змін до
Бюджетного кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України», 1
січня 2011 року.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2
із займаної посади звільнено 11 червня
2009 року, а зі штату суду виключено 25
червня 2009 року, тобто коли стаття 43 була
чинною, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли вірного висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог та
повернення Територіальним управлінням
державної судової адміністрації у
Волинській області позивачу частини
недоплаченої, у зв'язку із утриманням
податку із доходів фізичних осіб,
вихідної допомоги у розмірі 43247,93 грн.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Територіального
управління державної судової
адміністрації в Волинській області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
державної судової адміністрації в
Волинській області, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області,
Державної податкової адміністрації у
Волинській області, Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання дій протиправними та
стягнення неправомірно утриманого
податку з доходів фізичних осіб з
вихідної допомоги судді - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко