Справа № 813/4789/13а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.
Справа № 876/2745/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

представника позивача:
Заленіна С.С.

представника відповідача:
Зінкевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Сколівського районного управління
юстиції в особі відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014 року
у справі за заявою компанії з обмеженою
відповідальністю «Четлайн Лімітед»
про визнання протиправними дій
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області в особі
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Сколівського районного
управління юстиції по умисному
невиконанні рішення суду,-

встановила:

У грудні 2013 року позивач подав до
Львівського окружного
адміністративного суду заяву в порядку
ст. 267 КАС України у якій просить:
визнати протиправними дії
Сколівського районного управління
юстиції в особі відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції, спрямовані на умисне
невиконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
17.07.2013 року у справі №813/4789/13-а, визнати
дії Сколівського районного управління
юстиції в особі відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції щодо невиконання постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
у справі № 813/4789/13-а такими, що порушують
положення ч. 5 ст. 124 Конституції
України.

Позивач мотивував вимоги заяви тим, що
просить визнати протиправною
бездіяльність Сколівського районного
управління юстиції по невиконанні
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
у справі №813/4789/13-а та зобов'язати
Сколівське районне управління юстиції
в особі відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Сколівського
районного управління юстиції протягом
10 (десяти) календарних днів з дня
набрання постановою суду законної сили
подати суду звіт про виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
у справі № 813/4789/13-а. Просив заяву
задоволити.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014 року
заяву задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність Сколівського районного
управління юстиції Львівської області
в особі відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Сколівського
районного управління юстиції по
невиконанню постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
17.07.2013 року у справі №813/4789/13-а.
Зобов'язано Сколівське районне
управління юстиції Львівської області
в особі відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Сколівського
районного управління юстиції протягом
10 (десяти) календарних днів з дня
набрання постановою суду законної сили
подати суду звіт про виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
у справі № 813/4789/13-а.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило Сколівське районне
управління юстиції в особі відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у задоволені заяви
відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
у справі 813/4789/13-а за позовом компанії з
обмеженою відповідальністю "Четлайн
Лімітед" про визнання протиправним
рішення Сколівського районного
управління юстиції в особі відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції, скасування рішення і
зобов'язання прийняти рішення позовні
вимоги задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано рішення №
2048204 від 29 квітня 2013 року про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме про відмову у
державній реєстрації права власності
на земельну ділянку, що розташована:
Львівська обл., Сколівський район, смт.
Славське, вул. Устиновича, кадастровий
номер :01:009:0087, за Компанією з
обмеженою відповідальністю "Четлайн
Лімітед" та зобов'язано Сколівське
районне управління юстиції в особі
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Сколівського районного
управління юстиції зареєструвати за
Компанією з обмеженою
відповідальністю "Четлайн Лімітед"
право власності на земельну ділянку, що
розташована: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
Устиновича, кадастровий номер
:01:009:0087, про що прийняти
відповідне рішення.

Постанова згідно ч.3 ст. 254 КАС України
набрала законної сили відповідно до
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.09.2013 року,
якою повернуто апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.255 КАС України,
постанова або ухвала яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Умисне невиконання службовою особою
вироку, рішення, ухвали, постанови суду,
що набрали законної сили, або
перешкоджання їх виконанню, є ознакою
складу злочину передбаченого ст. 382
Кримінального кодексу України як
невиконання судового рішення.

Відтак, судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, відповідно до ч.2 ст.257
КАС України є підставою для його
виконання.

Судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
за заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, відповідно до ч.1 ст. 258 КАС
України видається один виконавчий
лист.

Разом з тим, у рішенні Європейського
суду з прав людини від 29 червня 2004 року
(справа «Жовнер проти України») Суд
відзначив, що право на судовий розгляд,
гарантоване статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
також захищає і виконання остаточних
та обов'язкових судових рішень, які у
країні, яка поважає верховенство права,
не можуть залишатися невиконаними,
завдаючи шкоди одній із сторін.

При цьому Європейський суд з прав
людини виходить з того, що
правовідносини сторін, що виникають
під час та у зв'язку із виконанням
постанови суду, є частиною судового
провадження.

Європейський Суд з прав людини звертав
увагу, що судове та виконавче
провадження є першою та другою
стадіями у загальному провадженні
("Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy) (N 1)
[ВП], № 36813/97, п. 197). Таким чином,
виконання рішення не відокремлюється
від судового розгляду і провадження
повинно розглядатися загалом (див.
рішення у справі "Сіка проти
Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27,
від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення
"Ліпісвіцька проти України" N 11944/05 від 12
травня 2011 року).

Відтак, саме на державу покладено
обов'язок дбати про те, щоб остаточні
рішення, винесені проти її органів,
установ чи підприємств, які
перебувають у державній власності або
контролюються державою, виконувалися
відповідно до зазначених вище вимог
Конвенції (див. згадане вище рішення у
справі Войтенка; рішення у справі
"Ромашов проти України" (Romashov v. Ukraine), №
67534/01, від 27 липня 2004 року; у справі
"Дубенко проти України" (Dubenko v. Ukraine), №
74221/01, від 11 січня 2005 року; та у справі
"Козачек проти України" (Kozachek v. Ukraine), №
29508/04, від 7 грудня 2006 року).

У Рішенні Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням 54
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", Кримінально-процесуального
кодексу України, Господарського
процесуального кодексу України,
Цивільного процесуального кодексу
України, Кодексу адміністративного
судочинства України від 13.12.2011 р. №
17-рп/2011, зокрема, зазначено, що
посилення судового контролю за
виконанням судових рішень та наділення
суду з цією метою правом накладати
штрафні санкції є заходом для
забезпечення конституційного права
громадян на судовий захист.

Судовий контроль є спеціальним видом
провадження в адміністративному
судочинстві, відмінним від позовного,
що має спеціальну мету та полягає не у
вирішенні нового публічно-правового
спору, а у перевірці усіх обставин, що
перешкоджають виконанню постанови
суду та реальному відновленню
порушених прав.

Аналізуючи наведені норми та
міжнародну практику, судова колегія
апеляційного суду прийшла до
переконання, що оскільки рішенням у
справі відповідача зобов'язано
зареєструвати за Компанією з обмеженою
відповідальністю "Четлайн Лімітед"
право власності на земельну ділянку, що
розташована: Львівська область,
Сколівський район, смт. Славське, вул.
Устиновича, кадастровий номер
:01:009:0087, про що прийняти
відповідне рішення, то невиконання
відповідачем рішення суду яке набрало
законної сили є протиправною
бездіяльністю.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
заяви позивача яка подана в порядку ч.9
ст.267 КАС України.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Сколівського
районного управління юстиції в особі
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014 року
у справі №813/4789/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С.Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 21.05.2014 року