Справа № 872/2745/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокусправа №
441/7792/2012(2а/832/2012)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття в особі Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу на постанову Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 26 грудня
2012 року у справі №441/7792/2012 (2а/832/2012) за
позовом Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття в особі
Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу до ОСОБА_1 про
стягнення допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И В:

Фонд загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття в особі Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення на користь відповідача 4987,31
грн. виплаченої допомоги по безробіттю
за період з 17 квітня 2006 року по 23 квітня
2007 року як незаконно отриманих коштів.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач,
перебуваючи на обліку в Тернівському
районному центрі зайнятості м.Кривого
Рогу, був зареєстрований як фізична
особа-підприємець, починаючи з 15 травня
1995 року, про що не повідомив позивача.

Постановою Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 26 грудня 2012 року у
задоволенні адміністративного позову
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття в особі
Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття в особі
Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу звернувся з
апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 отримав
допомогу по безробіттю незаконно,
оскільки при поданні заяви на
оформлення допомоги по безробіттю
приховав інформацію про зайняття
підприємницькою діяльністю.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули, про
причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
звернувся до Тернівського районного
центру зайнятості м.Кривого Рогу із
заявою від 17 квітня 2006 року про надання
статусу безробітного з призначенням
виплати допомоги по безробіттю.
Відповідно до Наказу Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу від 17 квітня 2006 року відповідачу
наданий статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю. Наказом від 24
квітня 2007 року відповідачу було
припинено виплату допомоги по
безробіттю за закінченням строку
виплати.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для стягнення суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі відповідачу у
зв'язку з відсутністю факту умисного
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. У разі неможливості надати
підходящу роботу безробітному може
бути запропоновано пройти професійну
перепідготовку або підвищити свою
кваліфікацію. Не можуть бути визнані
безробітними громадяни: а) віком до 16
років, за винятком тих, які працювали і
були вивільнені у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці,
реорганізацією, перепрофілюванням і
ліквідацією підприємства, установи і
організації або скороченням
чисельності (штату); б) які вперше
шукають роботу і не мають професії
(спеціальності), в тому числі
випускники загальноосвітніх шкіл, у
разі відмови їх від проходження
професійної підготовки або від
оплачуваної роботи, включаючи роботу
тимчасового характеру яка не потребує
професійної підготовки; в) які
відмовились від двох пропозицій
підходящої роботи з моменту реєстрації
їх у службі зайнятості як осіб, які
шукають роботу; г) які мають право на
пенсію за віком, у тому числі на
пільгових умовах, на пенсію за вислугу
років та скористалися цим правом або
досягли встановленого законом
пенсійного віку.

За приписами частини 3 статті 36 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції,
17 квітня 2006 року відповідач подав заяву
про надання статусу безробітного, в
якій зазначив, що в даний час не є
підприємцем, трудовою діяльністю не
займається і пенсію не отримує (а.с.5). Ця
обставина підтверджується довідкою
Північної міжрайонної Державної
податкової служби від 28 січня 2005 року
про зняття особи з обліку як платника
податків, та прийняття рішення про
ліквідацію. Згідно трудової книжки
серії НОМЕР_1 до подання заяви до
Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу, відповідач
працював на Відкритому акціонерному
товаристві «КЗРТ», «ПівГЗК», «ЦГЗК», що
підтверджується відсутність
діяльності та доходів довідкою
Північної міжрайонної Державної
податкової служби від 22 травня 2009 року,
якою прямо встановлено відсутність
діяльності та доходів. Таким чином, в
поданій заяві від 17 квітня 2006 року
відповідач не надавав завідома
неправдивих відомостей.

Отже висновки суду першої інстанції, що
дії відповідача не носили навмисного
характеру відповідають обставинам
справи. Крім того, матеріали справи
містять докази, які підтверджують
відсутність роботи та доходу у
відповідача. Згідно наданої позивачем
довідки Єдиного державного реєстру
юридичних осіб, відповідач не
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, ідентифікаційний
номер платника податку йому не наданий.
Надана представником Центру довідка
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб свідчить, що дані про відповідача,
як фізичну особу-підприємця включені
до реєстру вперше 23 квітня 2009 року, та в
цей же день проведена реєстрація
припинення підприємницької
діяльності.

Таким чином, відсутність належних
доказів зайняття підприємницькою
діяльністю, та відсутність доходу
виключає наявність підстав щодо
стягнення з ОСОБА_1, коштів, отриманих
як допомога по безробіттю.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття в особі: Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 26 грудня 2012 року у справі
№441/7792/2012 (2а/832/2012) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко