Справа № 820/7559/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року м.
Київ К/800/62603/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Харківській області з вимогами про
визнання протиправними дій щодо
відмови у наданні адвокату інформації
на адвокатський запит №24-073 від 24.07.2013р.
та зобов'язання відповідача надати
інформацію, що була викладена в
адвокатському запиті №24-073 від 24.07.2013 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013р. у
задоволенні зазначеного
адміністративного позову було
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2013р.
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.09.2013р. по справі № 820/7559/13-а залишено
без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що відмова
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в Харківській
області у наданні інформації на
адвокатський запит, оформлена листом
№19260/09.03-18 від 01.08.2013р., є правомірною,
здійснена на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, котрі
передбачені Конституцією та законами
України.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Вказує на те, що
судами невірно застосовано чинне
законодавство щодо надання інформації
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень з Державного реєстру.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26.07.2013 р. позивач,
адвокат ОСОБА_2, звернулася до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області із адвокатським запитом №24-073
від 24.07.2013р., в якому просила надати
інформацію стосовно того, чи
зареєстроване за ТОВ «Компанія
«Тімекс» право власності на нерухоме
майно, а також перелік такого майна.

Листом №19260/09.03-18 від 01.08.2013р.
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області у наданні запитуваної
інформації відмовлено з посиланням на
положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Види адвокатської діяльності та
професійні права адвоката закріплені у
положеннях ст.ст. 19, 20 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність». До гарантованих прав
належить, зокрема, право на звернення з
адвокатським запитом стосовно
отримання копій документів, необхідних
для належного виконання договору про
надання правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
адвокатський запит це письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту. До
адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
забороняється.

Разом з тим, правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» спрямовані на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна і які є у даному
спорі спеціальними нормами права.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» вказано, що цей Закон регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 даного Закону,
орган державної реєстрації прав надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом.

Порядок надання інформації про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень з Державного реєстру прав
врегульований положеннями ст. 28 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та деталізований Порядком
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011р.

Так, інформація з Державного реєстру
прав про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень надається у формі витягу,
інформаційної довідки та виписки (ч. 1
ст. 28 Закону).

Відповідно до ч. 1-4 ст.28 Закону Закон №
1952-ІУ інформація з Державного реєстру
прав про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень надається у формі витягу,
інформаційної довідки та виписки.

Витяг з Державного реєстру прав на
підставі заяви мають право отримувати:

1)власник нерухомого майна або
уповноважена ним особа;

2)особа, яка має речове право на чуже
нерухоме майно або уповноважена ним
особа;

3)спадкоємець (правонаступник - для
юридичної особи) або уповноважена, ним
особа.

Інформаційну довідку з Державного
реєстру прав на підставі письмового
запиту мають право отримувати суд,
органи місцевого самоврядування,
органи внутрішніх справ, органи
прокуратури, органи доходів і зборів,
органи Служби безпеки України та інші
органи державної влади (посадові
особи), якщо запит зроблено у зв'язку із
здійсненням ними повноважень,
визначених законом (ч. 3 ст. 28 Закону).

Судами попередніх інстанцій правильно
зазначено, що перелік осіб, які мають
право на отримання витягу та
інформаційної довідки з Державного
реєстру прав, чітко визначений, і
адвокати до даного переліку осіб не
входять.

Орган державної реєстрації прав
відмовляє в наданні витягу та
інформаційної довідки, якщо заявник
відповідно до закону не має права на
отримання такої інформації (ч. 4 ст. 28
Закону).

Відповідно до п.7 Порядку надання
інформації №703, для отримання
інформації з Державного реєстру прав
особа, зазначена у статті 28 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі - заявник), подає
органові державної реєстрації прав
заяву (запит), форму та вимоги до
заповнення якої (якого) встановлює
Міністерство юстиції України.

У пункті 12 вказаного Порядку надання
інформації №703 зазначено, що державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в наданні інформації з Державного
реєстру прав виключно за наявності
таких підстав: із заявою (запитом)
звернулася неналежна особа.

Отже, правовідносини з приводу надання
інформації про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень з Державного
реєстру прав унормовані спеціальними
актами законодавства - Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
та їх обтяжень» та Порядком надання
інформації №703, а тому норми всіх інших
актів законодавства до цих
правовідносин можуть бути застосовані
лише в разі відсутності відповідних
норм права в Законі і Порядку та за
умови, що приписи цих актів не
суперечать характеру та змісту
правовідносин з приводу надання
інформації з Державного реєстру прав,
тобто в субсидіарному порядку.

Таким чином, у правовідносинах з
приводу розгляду та вирішення по суті
запиту адвоката про надання інформації
про зареєстроване право власності на
майно ТОВ "Компанія "Тімекс" та копій
відповідних документів пріоритет
мають спеціальні норми права, тобто
норми тих законодавчих актів, котрі
регламентують створення, існування та
доступ до певних документів чи
відомостей, а норми Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
з даного питання є загальними.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.