Справа № 698/296/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
698/296/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Баранов О.І.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Катеринопільському районі
Черкаської області на постанову
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 03 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Катеринопільському районі
Черкаської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
виплату недоотриманих сум пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року, позивач звернувся до
Катеринопільського районного суду
Черкаської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Катеринопільському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та виплату недоотриманих сум
пенсії. Свої позовні вимоги мотивував
тим, що з жовтня 2006 року він отримує
пенсію за вислугу років відповідно до
ч.1 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від
суми місячного заробітку працівника
прокуратури, який працює на
відповідній посаді. Позивачу 12.03.2014
року стало відомо, що з 13.08.2012 року йому
було проведено перерахунок пенсії у
зв'язку з черговим підвищенням
зарплати працівникам прокуратури та
внесенням змін до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру». Стверджував, що при
цьому розмір нарахування пенсії
відповідачем було протиправно
зменшено 90 відсотків до 80 відсотків від
суми місячного заробітку працівника
прокуратури, який працює на
відповідній посаді. Крім того,
зазначив, що причиною пропущення
строку звернення до суду стало
невиконання відповідачем обов'язку
щодо повідомлення про зміну розміру
пенсії.

Постановою Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
03 квітня 2014 року позов задоволено
повністю.

Визнано поважними причини пропуску
ОСОБА_2 строку звернення до суду та
поновлено йому пропущений строк для
звернення до суду.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Катеринопільському
районі Черкаської області щодо відмови
ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з 1 липня 2012
року, виходячи з розміру 90% місячного
заробітку та виплаті заборгованості
неправомірними. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Катеринопільському районі Черкаської
області здійснити перерахунок та
виплатити пенсію ОСОБА_2, починаючи з 01
липня 2012 року, відповідно до довідки
від 22.08.2012 року №18-302 вих.12, виданої
прокуратурою Черкаської області,
виходячи з розміру 90% від суми
місячного заробітку, із виплатою
заборгованості, що утворилася, з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1
виданого Катеринопльським управлінням
Пенсійного фонду України вбачається,
що позивачу ОСОБА_2 з 01.04.2007 року
призначено пенсію за вислугою років на
підставі статті 50-1 «Закону України
«Про прокуратуру» від 5 листопада 1991
року №1789-XII.

З відповіді Управління ПФ України в
Катеринопільському районні Черкаської
від 12.03.2014 року вбачається, що з 01.07.2012
року позивачу, згідно поданої ним
довідки від 22.08.2012 року №18-302 вих.12
проведено перерахунок пенсії
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури і умов оплати труда
працівників органів прокуратури» від 31
травня 2012 року №505 та з урахуванням
змін внесених до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" основний
розмір пенсії зменшено з 90 відсотків до
80 відсотків від заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників, що у
грошовому виразі складає 3829,20 грн..

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру"(в редакції, чинній на
час призначення пенсії), призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Згідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру" "(в редакції, чинній на час
призначення пенсії) (положення цієї
статті поширюються також на
пенсіонерів з числа працівників
прокуратури, яким до набрання чинності
цим Законом призначена пенсія за віком,
за вислугою років або за інвалідністю
безпосередньо з прокурорсько-слідчих
посад і посад у науково-навчальних
закладах, незалежно від часу виходу на
пенсію, за умови наявності у них стажу
роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру""(в редакції, чинній на
час призначення пенсії), прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної за місяць до звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Згідно до ч.2 ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру"(в редакції, чинній на час
призначення пенсії), розмір виплат
(крім посадових окладів, надбавок за
класний чин, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії, визначається за вибором того,
хто звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяці такої роботи підряд
перед зверненням за пенсією незалежно
від наявності перерв протягом цього
періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 3 статті 50-1 "Про
прокуратуру" (в редакції, чинній на час
призначення пенсії), середньомісячна
сума зазначених виплат за 24 чи 60
календарних місяців визначається
шляхом ділення загальної суми цих
виплат за 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією чи
за 60 календарних місяців роботи підряд
відповідно на 24 або на 60. Коригування
зазначених виплат проводиться шляхом
застосування коефіцієнта загального
підвищення розмірів посадового окладу,
надбавок до нього за класний чин.
Посадовий оклад, надбавки за класний
чин та вислугу років при призначенні
пенсії враховуються в розмірах,
постановлених на день звільнення з
роботи, що дає право на даний вид
пенсії.

Системний аналіз наведених правових
норм дає підстави для висновку, що
коригування виплат можливе лише при
виникненні права на пенсію, під час її
призначення, а не під час перерахунку
її розміру.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005,
зазначив, що в Україні як соціальній,
правовій державі політика
спрямовується на створення умов, які
забезпечують достатній життєвий
рівень, вільний і всебічний розвиток
людини як найвищої соціальної
цінності, її життя і здоров'я, честь і
гідність. Утвердження та дотримання
закріплених у нормативно-правових
актах соціальних стандартів є
конституційним обов'язком держави.
Діяльність її правотворчих і
правозастосовчих органів має
здійснюватися за принципами
справедливості, гуманізму,
верховенства і прямої дії норм
Конституції України, а повноваження - у
встановлених Основним Законом України
межах і відповідно до законів.

Зазначені конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачають за змістом
статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина
друга). 22, 23, 24 (частина перша)
Конституції України правові гарантії,
правову визначеність і пов'язану з ними
передбачуваність законодавчої
політики у сфері пенсійного
забезпечення, необхідні для того, щоб
учасники відповідних правовідносин
мали можливість завбачати наслідки
своїх дій і бути впевненими у своїх
законних очікуваннях, що набуте ними на
підставі чинного законодавства право,
його зміст та обсяг буде ними
реалізовано та не може бути скасоване
чи звужене.

З 01 жовтня 2011 року частина 2 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» діє у
редакції, згідно якої пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з яких було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Отже, зміни, внесені до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», стосуються
саме призначення пенсії, а не її
перерахунку.

Згідно із частиною 17 статті 50-1 цього
Закону призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Постановою КМУ України №505 від 31 травня
2012 року «Про впорядкування структури
та умов праці працівників органів
прокуратури» підвищено заробітну
плату працівників прокуратури.

Таким чином, з прийняттям постанови КМ
України «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
органів прокуратури» від 31 травня 2012
року №505 виникли підстави для
перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.12 ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру", обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність законних підстав для їх
задоволення, оскільки встановлено, що
перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_2
повинен здійснюватися на підставі
документів пенсійної справи та
документів, додатково поданих ним, в
даному випадку - за довідкою про
заробітну плату від 22.08.2012 року №18-302
вих. 12, виданою прокуратурою Черкаської
області, виходячи з розміру 90% від суми
місячного заробітку.

За таких обставин, суд першої інстанції
також дійшов вірного висновку, що
відмова Управління ПФ України у
проведенні позивачу перерахунку
пенсії у розмірі 90 відсотків є
протиправною, тому позивач ОСОБА_2 має
право на отримання пенсії у розмірі, що
діяв на час призначення йому пенсії.

Враховуючи невиконання відповідачем
обов'язку повідомляти позивача про
проведену зміну у нарахуванні пенсії,
можливо прийняти до уваги наведені
позивачем причини пропуску строку
звернення до суду, визнає їх поважними
та ухвалює про поновлення пропущеного
строку, оскільки такі твердження
позивача відповідачем не спростовані.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Катеринопільському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
03 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 27
травня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.