Справа № 759/6114/14-а
Суддя: Заєць Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/6114/14-а
пр. № 2-а/759/189/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві старшого сержанта міліції
Харковенка Романа Васильовича, Відділу
ДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в
м. Києві про визнання дій протиправними
та скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій інспектора ДПС ДАІ
Святошинського РУ ст. сержанта міліції
Харковенка Р.В., визнання протиправною
та скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, серії
ПС 1 №106386 від 06.04.2014 року, закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення. В
обґрунтування вимог посилається на те,
що 06.04.2014 року відповідачем відносно
позивача складено протокол про
адміністративне правопорушення, серії
АВ2 №780015, прийнята постанова у справі
про адміністративне правопорушення,
серії ПС1 №106386, накладено
адміністративне стягнення в розмірі 255
грн. Позивач вважає, що протокол і
постанова складені з порушенням норм
матеріального, процесуального права та
правил оформлення адміністративних
матеріалів, а саме: позивачу не було
роз'яснено його права, передбачені ст.
268 КУпАП, постанова винесена до моменту
оформлення протоколу, що є порушенням
норм КУпАП, у протоколі та постанові не
містяться відомості наявності у
відповідача спеціального звання та
права самостійно виносити постанову.
Відсутня технічна можливість зробити
роздруківку, відповідно до чого,
інспектор не міг об'єктивно по суті
розглянути питання на місці, що
свідчить про формальний підхід до
розгляду справи. Прилад «TruCam», яким
проводився нагляд за дорожнім рухом з
метою фіксації порушень, є
автоматичним засобом фото чи відео
фіксації, проте він знаходився у руках
співробітника ДАІ, а тому відсутні
дані, в якому режимі працював
вимірювальний прилад, що не відповідає
вимогам закону та нормативним актам
МВС України, також відсутні відомості
про те, що вказаний прилад був
укомплектований документами про
сертифікацію, свідоцтвом про повірку, з
вказаним терміном дії до наступної
перевірки.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились. Подали заперечення, в яких
просили відмовити в задоволенні позову
та слухати справу за їхньої
відсутності. до заперечень додані
свідоцтво про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 22-2/1339558 (чинне
до 31.03.2015 року), експертний висновок
лазерного вимірювача швидкості
транспортних засобів «TruCam LTI 20/20» та
фото, на яких зафіксовано перевищення
швидкості автомобілем марки «ВАЗ»
д.н.з. НОМЕР_1.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.04.2014 року о 09:40 в
м. Києві на Кільцевій дорозі, гр. ОСОБА_1
керував автомобілем марки «ВАЗ 2108»
д.н.з. НОМЕР_1.

В цей час його зупинив інспектор ДПС і
повідомив, що ОСОБА_1 рухався зі
швидкістю 106 км/год, чим перевищив
допустиму швидкість руху в населеному
пункті на 46 км/год та порушив п. 12.4 ПДР,
за що передбачена відповідальність ч. 1
ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась
приладом «TruCam» № т.с. 000790. Вказані
обставини зафіксовані в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №780015 від 06.04.2014 року (а. с. 7 - копія
протоколу).

В поясненнях до вказаного протоколу
ОСОБА_1 зазначив, що правил дорожнього
руху не порушував.

Постановою у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №106386 від 06.04.2014 року, ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу 255 грн. (а. с. 8 - копія постанови).

Позивач заперечує факт перевищення
швидкості і посилається на те, що йому
не були роз'яснені його права, у
постанові в справі про адміністративне
правопорушення не містяться відомості
наявності у відповідача спеціального
звання та права самостійно виносити
постанову, відсутні відомості про те,
хто саме проводив фото фіксацію
порушення ПДР, прилад «TruCam», яким
відбувалось вимірювання швидкості, є
автоматичним засобом фото- чи відео
фіксації, проте знаходився у
співробітника ДАІ в руках, а тому
відсутні дані, в якому режимі працював
вимірювальний прилад, також відсутнє
свідоцтво про повірку даного приладу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками. Вказані порушення тягнуть
за собою накладення штрафу від
п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

У підтвердження факту порушення
наведених норм інспектор ДПС склав
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 №78001 від 06.04.2014
року, в якому зафіксував порушення
позивачем швидкісного режиму. До суду
надано свідоцтво про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки № 22-2/1339558
(чинне до 31.03.2015 року), експертний
висновок лазерного вимірювача
швидкості транспортних засобів «TruCam LTI
20/20» та фото, на яких зафіксовано
перевищення швидкості автомобілем
марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді виконання правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

За таких обставин протокол про
адміністративне правопорушення,
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності та
фото з фіксацією порушення ПДР - є
доказами у справі про адміністративне
правопорушення. В поясненнях ОСОБА_1
нічого не зазначив про не перевищення
останнім швидкості і не роз'яснення
йому прав.

Надані докази (постанова, протокол,
фото) свідчать про те, що приладом «TruCam»
було зафіксовано швидкість 106 км/год.,
тобто, перевищення водієм (позивачем)
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів на 46 км/год.

За таких обставин матеріали справи
свідчать про порушення ОСОБА_1 пункту
12.4 ПДР та вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Щодо права відповідача самостійно
виносити постанову в справі про
адміністративне правопорушення, суд
керується наступним. Згідно п. 2.3
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України від
26.02.2009 року N 77 та зареєстрованої в МЮ
України 24.04.2009 року за N 374/16390 (далі -
Інструкція № 77), розглядати від імені
органів Державтоінспекції МВС справи
про адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
мають право: за адміністративні
правопорушення, передбачені частинами
першою, другою, третьою, п'ятою і шостою
статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами
першою, другою і третьою статті 122,
частиною першою статті 123, статтею 125,
частиною першою статті 126, частинами
першою і другою статті 127, частинами
третьою, восьмою, дев'ятою і десятою
статті 133-1 КУпАП, - працівники
Державтоінспекції МВС, які мають
спеціальні звання. Оскаржувану
постанову склав старший сержант
міліції Харковенко Р.В.

Звання «старший сержант міліції»,
згідно постанови ВР України від 22.04.1993
року «Про спеціальні звання, формений
одяг та знаки розрізнення в органах
внутрішніх справ України», відноситься
до спеціальних звань, а тому відповідач
мав право самостійно виносити
постанову в справі про адміністративне
правопорушення.

Не є підставою для скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС 1 №106386 від
06.04.2014 року посилання позивача на те, що
в постанові в справі про
адміністративне правопорушення не
містяться відомості наявності у
відповідача спеціального звання та
права самостійно виносити постанову, а
також відсутність відомостей про те,
хто саме проводив фото фіксацію
порушення ПДР та відсутність свідоцтва
про повірку приладу «TruCam». Чинне
законодавство не передбачає
необхідності зазначення вказаних
відомостей у постанові в справі про
адміністративне правопорушення.
Позивач не спростував обставин
порушення п. 12.4 ПДР та вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вимога про закриття провадження у
справі про адміністративне
правопорушення не ґрунтується на
положеннях чинного законодавства,
оскільки це питання вирішується особою
(органом), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення.
Адміністративний суд перевіряє
прийняте рішення на відповідність
вимогам чинного законодавства, а тому
не наділений повноваженнями на
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваної
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, оскільки відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
матеріалами справи підтверджується
порушення ОСОБА_1 пункту 12.4 ПДР та
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, а тому відсутні підстави для
задоволення позову.

Керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 71, 158-163,
171-2 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Постанова місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено
20.05.2014 року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ