Справа № 2-а-4605/08
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м. Київ К/9991/4885/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Південної міжрайонної державної
податкової інспекції у м.Кривому Розі

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2010

у справі №2-а-4605/08

за позовом Прокурора м. Кривого Рогу в
інтересах держави в особі Криворізької
міської ради

до Південної міжрайонної державної
податкової інспекції у м.Кривому Розі

третя особа 1) Управління комунальної
власності ВК Криворізької міської
ради, 2) УЖКГ ВК Криворізької міської
ради, 3) КП «Кривбасводоканал»

про звільнення майна з податкової
застави, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03.10.2008 в задоволенні позову про
спонукання Південної МДПІ звільнити
активи КП «Кривбасводоканал» з
податкової застави відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2010 постанову суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково. Зобов?язано Південну МДПІ у
м.Кривому Розі здійснити дії щодо
приведення розміру податкової застави
активів комунального підприємства
«Кривбасводоканал» в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна згідно
з нормами ст.8 Закону України «Про
порядок погашення зобов?язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» з
урахуванням Рішення Конституційного
Суду України від 24.03.2005 №2-рп/2005 та
розміру податкового боргу платника
податків Комунального підприємства
«Кривбасводоканал». В решті позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові
повністю, з підстав невірного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судовими інстанціями під час розгляду
справи встановлено, що внаслідок
існування у позивача податкового
боргу, щодо розміру якого спір між
сторонами відсутній, податковим
органом були винесені перша №1/140 від
05.03.2003 та друга №2/194 від 06.06.2003 податкові
вимоги та все майно передано до
посадкової застави, яка зареєстрована
в Державному реєстрі застав із строком
дії до 27.12.2010.

Вимоги прокурора та позивача до
податкового органу про звільнення
активів Комунального підприємства
«Кривбасводоканал» з податкової
застави мотивовані тим, що майно
комунальних підприємств не може бути
об?єктом податкової застави.

Пунктом 1.17 статті 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов?язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкову заставу визначено як спосіб
забезпечення податкового зобов?язання
платника податків, не погашеного у
строк. Податкова застава виникає в силу
закону. У силу податкової застави орган
стягнення має право в разі невиконання
забезпеченого податковою заставою
податкового зобов?язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами у порядку, встановленому
законом. Пріоритет заставодержателя на
задоволення вимог із заставленого
майна встановлюється відповідно до
закону.

В силу вимог підпункту 8.2.1 пункту 8.2
статті 8 вказаного Закону право
податкової застави виникає, зокрема, у
разі несплати платником податків суми
узгодженого податкового зобов?язання у
законодавчо встановлені строки.

Відповідно до підпункту 8.2.8 пункту 8.2
цієї ж статті Закону право податкової
застави поширюється на будь-які види
активів платника податків, які
перебували в його власності (повному
господарському віданні) у день
виникнення такого права, а також на
будь-які інші активи, на які платник
податків набуде прав власності у
майбутньому, до моменту погашення його
податкових зобов?язань або податкового
боргу з урахуванням суми його
податкового боргу.

Зі змісту наведених правових норм
випливає, що підставою для виникнення
права податкової застави визначено
несплату платником податку суми
узгодженого податкового зобов?язання у
встановлені строки. При цьому Закон не
містить будь-яких виключень щодо
накладення податкової застави на
активи такого платника в залежності
від частки держави у його статутному
фонді або від режиму належного йому
майна.

Водночас Рішенням Конституційного
Суду України від 24.03.2005 року №2-рп/2005
підпункт 8.2.8 пункту 8.2 статті 8 Закону
України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» було визнано
неконституційним в частині поширення
права податкової застави на будь-які
види активів платника податків без
урахування суми його податкового
боргу. При цьому Конституційний Суд
України зазначив, що розмір податкової
застави, виходячи із загальних
принципів права, повинен відповідати
сумі податкового зобов'язання, що
забезпечувало б конституційну вимогу
справедливості та розмірності.
Розмірність, як елемент принципу
справедливості, передбачає
встановлення публічно-правового
обмеження розпорядження активами
платника податків за несплату чи
несвоєчасну сплату податкового
зобов'язання та диференціювання такого
обмеження залежно від розміру несплати
платником податкового боргу.

Таким чином, як вірно зазначив суд
апеляційної інстанції, з моменту
прийняття цього Рішення право
податкової застави позивача підлягало
трансформації з метою приведення у
відповідність до правової позиції
Конституційного Суду України. Тобто з
24.03.2005 податкова застава могла
поширюватися лише на ті активи
підприємства, що еквівалентні розміру
його податкового боргу, а відтак суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
зобов?язав Південну МДПІ звільнити з
податкової застави активи позивача
понад суму його податкової
заборгованості.

Доводи касаційної скарги
вищезазначених висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують.

Не можна погодитися і доводами
касаційної скарги про пропуск
позивачем строку звернення до
адміністративного суду з позовом з
огляду на триваючий характер спірних
правовідносин.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд апеляційної інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, підстав для його скасування, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Південної
міжрайонної державної податкової
інспекції у м.Кривому Розі відхилити, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун