Справа № 802/37/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/37/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог на стороні позивача -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління
праці та соціального захисту населення
Бершадської РДА, начальника Управління
праці та соціального захисту населення
Бершадської РДА Чорнобай Наталії
Іванівни про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до УПСЗН
Бершадської РДА, начальника управління
праці та соціального захисту населення
Бершадської РДА Чорнобай Н.І. про
визнання дій неправомірними,
зобов`язання вчинити дії. Позовні
вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є
дочкою та спадкоємицею ОСОБА_7, якій
було присвоєно почесне звання
"Мати-героїня". 12 вересня 2013 року
управлінням праці та соціального
захисту населення Бершадської РДА
призначено та нараховано одноразову
винагороду за почесне звання України
"Мати-героїня" в розмірі 11470,00 грн. У
зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 її
матері ОСОБА_2 звернулася до УПСЗН
Бершадської РДА із заявою про виплату
одноразової грошової винагороди, однак
04.11.2013 року отримала відповідь, що вона
не має права на отримання такої
винагороди. Вважаючи таку відмову
протиправною, просила визнати дії
начальника управління неправомірними
та зобов'язати УПСЗН Бершадської РДА
виплатити їй одноразову винагороду у
повному розмірі.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 року
у задоволенні позову відмовлено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники
сторін, третіх осіб не з'явилися, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлялися своєчасно та належним
чином. Про причини неявки в судове
засідання суд не повідомили, клопотань
про відкладення розгляду справи не
направляли.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак направив
на адресу суду письмові заперечення на
апеляційну скаргу, які долучені до
матеріалів справи, з яких вбачається,
що апеляційну скаргу відповідач не
визнає повністю, проти її задоволення
заперечує, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Просив
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
та підтверджується матеріалами справи,
указом Президента України від 24.08.2013
року № 440/2013 ОСОБА_7, яка є матір'ю
позивача, було присвоєно почесне
звання "Мати-героїня", яке є видом
державної нагороди відповідно до
Закону України «Про державні нагороди
України».

Згідно із п. 2 Указу Президента України
№ 1254 від 25.12.2007 року жінкам, яким
присвоєно почесне звання
«Мати-героїня», відповідно до Закону
України «Про державні нагороди
України», виплачується одноразова
винагорода у десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб.

Грошові кошти на виплату одноразової
винагороди перераховані відповідачем
УПСЗН Бершадської РДА на рахунок
Бершадського відділення Ощадбанку
18.10.2013 року.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 10).

ОСОБА_2 звернулася до УПСЗН Бершадської
РДА із проханням виплатити її
одноразову грошову винагороду. Листом
управління праці та соціального
захисту населення Бершадської РДА від
04.11.2013р. № З-146 повідомлено позивачу, що
виплата одноразової винагороди
померлої матері-героїні її спадкоємцям
не передбачена.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини враховуються всі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 11.04.2014 року єдиним
спадкоємцем ОСОБА_7 є позивач - ОСОБА_2

Судом першої інстанції зроблено
висновок про те, що оскільки одноразова
винагорода «Мати-героїня»
призначається безпосередньо особі, яка
має відповідне почесне звання
«Мати-героїня», право на призначення та
виплату одноразової допомоги не може
входити до складу спадщини. За таких
обставин у задоволенні позовних вимог
суд відмовив. Колегія суддів
апеляційного суду вважає такий
висновок помилковим і передчасним,
враховуючи наступне.

Відповідно до пункту Указу Президента
України від 25.12.2007 № 1254 «Про одноразову
винагороду жінкам, яким присвоєно
почесне звання України «Мати-героїня»
з 1 січня 2008 року засновано
одноразову винагороду жінкам, яким
присвоєно почесне звання України
"Мати-героїня" та встановлено, що
винагорода виплачується всім жінкам,
яким присвоєно почесне звання України
"Мати-героїня" відповідно до Закону
України "Про державні нагороди
України" у десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб.

Відповідно до статті 1227 Цивільного
кодексу України суми заробітної плати,
пенсії, стипендії, аліментів, допомоги
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, відшкодувань у
зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, інших соціальних
виплат, які належали спадкодавцеві, але
не були ним одержані за життя,
передаються членам його сім'ї, а у разі
їх відсутності - входять до складу
спадщини.

Аналіз наведених положень
законодавства дає підстави вважати, що
позивач, як спадкоємець ОСОБА_3, має
право на отримання одноразової
винагороди матерям-героїням, що при
житті була призначена його матері,
але яку вона не встигла отримати.
Аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Вищого адміністративного
суду України від 14.11.2013 року у справі
№К9991/47556/12.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
доводів позивача. Разом з тим,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень в ході судового розгляду
не довів обґрунтованість своїх
висновків і правомірності прийнятого
на їх підставі рішення.

За правилами ч. 6 ст. 94 КАС України
апеляційний суд вирішує питання про
розподіл судових витрат. Оскільки
рішення суду ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, на користь позивача
підлягають стягненню всі понесені нею
судові витрати з Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку суб'єкта владних
повноважень-відповідача.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової
постанови, якою адміністративний позов
необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог на стороні позивача -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління
праці та соціального захисту населення
Бершадської РДА, начальника Управління
праці та соціального захисту населення
Бершадської РДА Чорнобай Наталії
Іванівни про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати неправомірними дії начальника
управління праці та соціального
захисту населення Бершадської РДА щодо
відмови у виплаті ОСОБА_2 призначеної
та нарахованої за життя її матері
ОСОБА_7 одноразової винагороди, в
зв`язку з присвоєнням почесного звання
"Мати-героїня".

Зобов`язати управління праці та
соціального захисту населення
Бершадської районної державної
адміністрації виплатити ОСОБА_2
призначену та нараховану за життя її
матері ОСОБА_7 одноразову винагороду в
зв`язку з присвоєнням почесного звання
"Мати-героїня" у розмірі 11470,00 грн.

Присудити на користь ОСОБА_2 понесені
нею судові витрати в сумі 1135 (одна
тисяча сто тридцять п'ять ) грн. 54 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Управління праці та
соціального захисту населення
Бершадської районної державної
адміністрації.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.