Справа № 2а-12563/09/2570
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю мекретаря
Рипік О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3
районного центру зайнятості - робочий
орган виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття до ОСОБА_4, третя особа на
стороні відповідача:
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Страус»
про стягнення суми виплаченого
матеріального забезпечення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 районного
центру зайнятості - робочий орган
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 року,
-

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення з відповідача
суми виплаченого матеріального
забезпечення в розмірі 10568,47 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що кошти
по безробіттю, виплачені відповідачу
ОСОБА_3 РЦЗ, були отримані ним
протиправно, оскільки відповідач в
період 2008-2009 р. відносився до категорії
зайнятого населення.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального права, та прийняти
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В засідання з'явилися представник
апелянта, який наполягав на
задоволенні апеляційної скарги та
представник відповідача, який просив
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким та наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу надано статус
безробітного та виплачена допомога по
безробіттю в сумі 10568,47 грн., що
підтверджується наказом ОСОБА_3 РЦЗ від
04.11.2008 № НТ081104 та даними про виконані
платежі.

12.11.2009 посадовими особами ОСОБА_3 РЦЗ
проведено розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

За результатами якого складено акт № 213
та встановлено, що ОСОБА_4 під час
перебування на обліку в центрі
зайнятості працював у СТОВ «Страус»
неповний робочий день та отримував
доходи.

Відповідно до наказу ОСОБА_3 РЦЗ від
12.11.2009 № 61 ОСОБА_4 запропоновано
повернути виплачені кошти в сумі
10568,47грн. на рахунок позивача в
добровільному порядку.

Однак, з матеріалів справи встановлено,
що кошти на даний час відповідачем не
повернуто.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 5 ч.2 ст. 12
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» виконавча дирекція Фонду
та її робочі органи, зокрема,
контролюють правильність витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
проводять розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, державної
податкової політики, Пенсійним фондом
України за погодженням з правлінням
Фонду. Розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
здійснюється шляхом звіряння даних,
зазначених у документах
страхувальника, з базою даних
Пенсійного фонду України та Державної
податкової адміністрації України, а в
разі необхідності - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Відповідно до п.5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 № 307 виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами.

Згідно п. 6, 7 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13.02.2009 № 7-1, у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Рішення про повернення коштів
особою чи роботодавцем оформлюється
наказом. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» встановлено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, як обов'язкову умову
повернення незаконно отриманих коштів
особою визначено встановлення центром
зайнятості відповідно до вказаного
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих.

Матеріалами справи встановлено, що
СТОВ «Страус» припинено діяльність
15.12.2009, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

За змістом статей 21 та 24 Кодексу
законів про працю України оформлення
трудових відносин є трудовій договір,
який укладається, як правило, в
письмовій формі та оформлюється
наказом чи розпорядженням власника.

Наказом Державного комітету
статистики України від 05.12.2008 № 489 «Про
затвердження типових форм первинної
облікової документації зі статистики
праці» затверджена типова форма № П-1
наказу (розпорядження) про прийняття на
роботу та про припинення трудового
договору (контракту), в якому міститься
запис про те, що працівник з наказом
ознайомлений.

Наказом Міністерства статистики
України від 09.10.1995 № 253 «Про
затвердження типових форм первинного
обліку» зазначено, що табель обліку
використання робочого часу та
розрахунку заробітної плати,
застосовується для обліку
використання робочого часу всіх
категорій працюючих, для контролю за
дотриманням працюючими встановленого
режиму робочого часу, для отримання
даних про відпрацьований час,
розрахунку заробітної плати, а також
для складання статистичної звітності з
праці.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 № 1533,
роботодавець зобов'язаний подавати
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, в установленому порядку
відповідно до законодавства відомості
про прийняття на роботу працівників;
розмір заробітної плати та
використання робочого часу
працівників; виплату застрахованим
особам допомоги по частковому
безробіттю; використання коштів Фонду
за іншими визначеними цим Законом
напрямами.

Колегія суддів встановила, що доказів
про укладення трудового договору між
відповідачем та СТОВ «Страус»,
позивачем суду не надано. В наказі СТОВ
«Страус» про прийняття на роботу
ОСОБА_4 від 01.09.2008 № 1 та звільнення його
з роботи від 05.09.2009 № 4 відсутній запис
про ознайомлення.

До того ж, позивачем також не надано
відомості СТОВ «Страус» про розрахунок
заробітної плати за період 2008 - 2009 роки
та табель обліку використання робочого
часу відповідачем.

Відсутність даних документів
підтверджується інформацією, яка
міститься в листі Комунальної установи
ОСОБА_3 районної ради «Трудовий архів
Коропського району» Чернігівської
області від 06.03.2014 № 01-19/6 на запит
ОСОБА_3 РЦЗ у зв'язку з припиненням
діяльності СТОВ «Страус».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що є помилковим
твердження позивача про те, що ОСОБА_4 в
період надання йому статусу
безробітного (2008-2009р.), отримана
заробітна плата в сумі 765,04 грн.,
оскільки вказане підтверджується
касовим ордером СТОВ «Страус» від
10.05.2009 № 6.

У вказаному ордері йдеться про
заборгованість заробітної плати, але з
матеріалів наглядового провадження №80
прокуратури Коропського району
Чернігівської області вбачається, що
відповідач звертався до прокуратури з
питань невиплати заробітної плати в
сумі 765,00грн. за період 2006-2007 року і
станом на 03.06.2009 йому виплачена
заборгованість саме по цій сумі.

Колегія суддів погоджується з тим, що
пояснення СТОВ «Страус» про те, що
відповідач був працевлаштований у СТОВ
«Страус» як інвалід, не слід брати до
уваги, оскільки п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону
України «Про зайнятість» та приписами
ч. 9 ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено обов'язок
роботодавців реєстрації у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щорічного подання цим відділенням та
центрам зайнятості звітів про
зайнятість, працевлаштування
інвалідів і попит на робочу силу
(вакансії).

Однак, апелянтом не надано суду доказів
на підтвердження подання СТОВ «Страус»
таких звітів.

Отже, дослідивши обставини справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги
зазначених вище висновків суду
попередньої інстанції не спростовують
і не дають підстав для висновку, що
судом першої інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позовних вимог,
через що постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013
року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 районного
центру зайнятості - робочий орган
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 районного центру зайнятості -
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_4, третя
особа на стороні відповідача:
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Страус»
про стягнення суми виплаченого
матеріального забезпечення - залишити
без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 20.05.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 20.05.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.