Справа № К/9991/14801/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/14801/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.06.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.12.2010 по справі №2а-13520/08/0470 за
позовом Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
фінансових санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.06.2009, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15.12.2010,
позовні вимоги Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
фінансових санкцій - задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідачем рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій не оскаржено, заборгованість в
добровільному порядку не сплачено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 11.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 20.09.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.06.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.12.2010 та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 посилається
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 11, 111, 112 Закону України
«Про податкову службу в Україні»,
частини першої статті 128, статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Регіональним
управлінням Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у
Дніпропетровській області на підставі
наказу від 31.07.2008 №259 проведено виїзну
позапланову перевірку господарської
одиниці - магазину, за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіркою встановлено порушення
відповідачем статей 15, 153 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а саме:
реалізація алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності
відповідних ліцензій та здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями на розлив підприємством, яке не
має статусу підприємства громадського
харчування.

За результатами перевірки складено акт
від 29.08.2008 №040242 та прийнято рішення від
11.09.2008 №040127 про застосування до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
5100,00грн., в тому числі за реалізацію
алкогольних напоїв без наявності
відповідної ліцензії - 1700,00грн., за
реалізацію тютюнових виробів без
наявності відповідної ліцензії -
1700,00грн., за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями на розлив для
споживання на місці підприємством, яке
не має статусу підприємства
громадського харчування - 1700,00грн.

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 11.09.2008 №040127
відповідачем отримано 19.09.2008.

Відповідно до частини десятої статті 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» роздрібна торгівля
алкогольними напоями або тютюновими
виробами може здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм
власності, у тому числі їх виробниками,
за наявності у них ліцензій.

Згідно з частиною четвертою статті 153
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці
дозволяється тільки підприємствам
громадського харчування та
спеціалізованим відділам, що мають
статус підприємств громадського
харчування, підприємств з
універсальним асортиментом товарів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29.08.2008 в магазині за
адресою: АДРЕСА_1, продавцем ОСОБА_2
продано пачку цигарок та алкогольні
вироби на розлив, касовий чек не видано,
оскільки в магазині відсутній касовий
апарат.

Продавцем ОСОБА_2 підписано опис
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, реалізація яких здійснювалась
в магазині.

Згідно з частиною другою статті 17
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафів у разі
оптової (включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень; у разі
порушення вимог статті 153 цього Закону -
1700 гривень, у разі повторного протягом
року порушення - 3400 гривень;

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку щодо правомірності
застосування до відповідача штрафних
(фінансових) санкцій згідно з рішенням
від 11.09.2008 №040127.

Відповідно до пункту 10 Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.06.2003 №790, у разі невиконання
суб'єктом підприємницької діяльності
рішення про застосування фінансових
санкцій протягом 30 днів після його
отримання сума санкцій стягується на
підставі рішення суду.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 11.09.2008 №040127 не
оскаржувалося, у передбачені
законодавством строки суми штрафних
(фінансових) санкцій не сплачено.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про
порядок застосування та стягнення сум
штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби,
затвердженої Наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.03.2001 №110 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 23.03.2001 за
№268/5459, відповідальність за повноту і
своєчасність сплати донарахованих
податків, інших платежів, застосованих
сум штрафних (фінансових) санкцій
несуть платники податків.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення суми фінансових санкцій у
розмірі 5100,00грн.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.06.2009 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.12.2010 по справі №2а-13520/08/0470
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв