Справа № 2а-1075/11
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/39538/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Голяшкіна О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 13 грудня 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
управління з контролю за використанням
та охороною земель в Одеській області,
державного підприємства «Одеський
науково-дослідний інститут
землеустрою», треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Одеська регіональна філія
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», відділ земельних
ресурсів в Біляївському районі
Одеської області, про визнання
незаконними рішень, актів
індивідуальної дії, визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -в с т а
н о в и л а:ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, Усатівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області, управління з
контролю за використанням та охороною
земель в Одеській області, державного
підприємства «Одеський
науково-дослідний інститут
землеустрою», треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Одеська регіональна філія
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», відділ земельних
ресурсів в Біляївському районі
Одеської області, про визнання
незаконними рішень, актів
індивідуальної дії, визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 13 грудня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року постанову Біляївського районного
суду Одеської області від 13 грудня 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та постановити
нове рішення, яким позов задовольнити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи проводиться в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з позовом до ОСОБА_5,
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
управління з контролю за використанням
та охороною земель в Одеській області,
державного підприємства «Одеський
науково-дослідний інститут
землеустрою», треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Одеська регіональна філія
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», відділ земельних
ресурсів в Біляївському районі
Одеської області, уточнивши який (том 1,
а.с. 160-165) просив:

- скасувати рішення Усатівської
сільської ради від 21 травня 2000 року №
490-ХХІІІ про передачу ОСОБА_5 в приватну
власність земельної ділянки;

- скасувати рішення Усатівської
сільської ради від 23 січня 2008 року № 744-V
про передачу ОСОБА_5 у власність
земельної ділянки;

- визнати незаконним акт встановлення
(відновлення) в натурі меж земельної
ділянки та визначення її розміру,
переданої у власність ОСОБА_5 від 10
травня 2007 року;

- визнати недійсним Державний акт на
землеволодіння ОСОБА_5 (серія ЯЖ

№ 309552) від 22 липня 2008 року та
кадастровий номер земельної ділянки
:02:001:0390;

- заборонити приватизацію земель
загального користування в розмірі 0,0413
га. - заїзд по вул. Вернидуба до садиб
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6;

- зобов'язати управління з контролю за
виконанням та охороною земель у
Одеській області усунути допущені
порушення законодавства шляхом
проведення належним чином
позапланової перевірки та внести
клопотання до Усатівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області щодо приведення у
відповідність із законодавством
рішення цієї ради від 23 січня 2008 року №
744-V;

- зобов'язати управляння з контролю за
використанням та охороною земель в
Одеській області усунути порушення
земельного законодавства шляхом
проведення позапланової перевірки за
фактом дій стосовно складення
технічної документації із землеустрою
на земельну ділянку, на підставі якої
здійснюється незаконна передача у
приватну власність земель загального
користування;

- визнати противоправною бездіяльність
управління з контролю за використанням
та охороною земель у Одеській області.

Постановляючи рішення у справі, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що права позивача та третіх осіб
рішенням Усатівської сільської ради №
490-ХХІІІ не порушені.

При цьому судами першої та апеляційної
інстанцій решта позовних вимог

ОСОБА_4 розглянута не була.

Положеннями статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень, а
також спори, які виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування та визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом; спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму.

Згідно зі статтею 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем в адміністративній
справі є суб'єкт владних повноважень,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що фізична особа ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом, зокрема, до
фізичної особи ОСОБА_5, що суперечить
вищезазначеним положенням Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, відповідно до статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України

(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Разом з тим, постановляючи рішення у
справі, суд першої інстанції зазначив
про пропуск позивачем строку звернення
до суду, встановлений частиною 2 статті
99 Кодексу адміністративного
судочинства України, не уточнивши, щодо
яких позовних вимог позивачем
пропущено строк звернення до суду та
позицію сторін з цього приводу, як того
вимагають положення статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України

(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

При цьому суд апеляційної інстанції не
надав оцінку рішенню суду першої
інстанції в цій частині.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі
постановлене судом рішення не є
обґрунтованим.

Разом з тим, відповідно до статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
рішень судів першої та апеляційної
інстанції і направлення справи на
новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не
можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Виходячи з наведеного, постановлені у
справі рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а справа - поверненню на
новий розгляд суду першої інстанції
для виконання вимог статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевірки всіх доводів сторін
і постановлення законного та
обґрунтованого рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 13 грудня 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року у справі - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
управління з контролю за використанням
та охороною земель в Одеській області,
державного підприємства «Одеський
науково-дослідний інститут
землеустрою», треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Одеська регіональна філія
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», відділ земельних
ресурсів в Біляївському районі
Одеської області, про визнання
незаконними рішень, актів
індивідуальної дії, визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
повернути на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: