Справа № 815/6185/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6185/13-а

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою до Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України, третя особа - голова
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України ОСОБА_3, про визнання не
чинним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Державної санітарно-епідеміологічної
служби (далі ДСЕС) України про визнання
нечинним та скасування наказу №16-кд
від 12 серпня 2013 року про оголошення
догани ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка вказувала, що спірний наказ є
протиправним, оскільки підставою для
його прийняття став акт перевірки №4
від 02 серпня 2013 року, дані якого не у
повній мірі відповідають дійсності,
обставини щодо встановлених порушень у
ньому досліджені неповно, а порушення
визначені формально без прийняття до
уваги мотивованих пояснень позивача.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що спірний наказ є правомірним,
оскільки начальником Головного
управління (далі ГУ) Держсанепідслужби
України в Одеській області ОСОБА_2 були
здійснені порушення, які зафіксовані у
акті перевірки №4 від 02 серпня 2013 року.

Постановою адміністративний Одеського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013 року позов - задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано наказ Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України №16-кд від 12 серпня 2013 року «Про
оголошення догани». Судові витрати
розподілено відповідно до ст. 94 КАС
України.

В апеляційній скарзі ДСЕС України
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДСЕС України,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Відповідно до наказу голови ДСЕС
України ОСОБА_3 №16-кд від 12 серпня 2013
року за неналежне виконання службових
обов'язків, порушення яких виявлені та
описані в акті №4 про проведення
перевірки правової роботи юридичної
служби Головного управління
Держсанепідслужби України в Одеській
області від 02 серпня 2013 року перевірки
кадрової роботи та організації надання
адміністративних послуг, начальнику
Головного управління
Держсанепідслужби України в Одеській
області, головному Державному
санітарному лікарю Одеської області -
ОСОБА_2 оголошено догану.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що наказ ДСЕС України
№16-кд від 12 серпня 2013 року «Про
оголошення догани» є протиправним,
оскільки позивач не здійснював
порушень, зазначених у акті перевірки
№4 від 02 серпня 2013 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про державну
службу», Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».

В апеляційній скарзі ДСЕС України
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з відмовою у задоволенні
позовних вимог, оскільки спірний наказ
№16-кд від 12 серпня 2013 року про
оголошення догани ОСОБА_2 є
правомірним, так як позивачем було
вчинено ряд порушень, які зазначені в
акті перевірки №4 від 02 серпня 2013 року.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 14 Закону України «Про
державну службу» дисциплінарні
стягнення застосовуються до державною
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює. До
державних службовців можуть
застосовуватися дисциплінарні
стягнення, передбачені чинним
законодавством про працю України.

Згідно ст.147 КЗпП України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано такий від стягнення
як догана.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
СІЯІ ненця. При обранні вид) стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу було оголошено догану за
порушення, виявлені у акті перевірки №4
від 02 серпня 2013 року.

Колегія суддів вважає, що спірний наказ
№16-кд від 12 серпня 2013 року про
оголошення догани ОСОБА_2 є
протиправним, виходячи з наступного.

Головне управління Держсанепідслужби
України в Одеській області утворено
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№1382 та наказу Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України №33-0 від 07 червня 2012 року. До
структури ГУ Держсанепідслужби
України в Одеській області входить
сектор правового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається що, у
період з 30 липня 2013 року по 02 серпня 2013
року Держсанепідслужбою України було
проведено перевірку правової роботи
юридичної служби ГУ Держсанепідслужби
України в Одеській області, про що
складено акт №4 від 02 серпня 2013 року.

Так, відповідно до вказаного акту
перевірки, номенклатуру справ на 2013 рік
розроблено та листом направлено на
погодження до Державного архіву
Одеської області лише у липні 2013 року.
При цьому, слід зазначити, що
відповідно до Правил роботи архівних
підрозділів органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій, затверджених
Наказом Державного комітету архівів
України №16 від 16 березня 2001 року,
номенклатура справ, яка ведеться в
установах направляється на погодження
до Державного архіву, однак конкретних
термінів для погодження не
встановлено. З урахуванням відсутності
законодавчо визначеного строку
направлення вказаних документів до
Державного архіву, колегія суддів
вважає, що відповідачем не
обґрунтовано зазначено у акті
перевірки про наявність вказаних
порушень.

З акту перевірки №4 від 02 серпня 2013 року
вбачається, що у положенні про сектор
не в повній мірі відображені
функціональні напрямки діяльності
Відділу, а саме повноваження Відділу
щодо апеляційного та касаційного
оскарження рішень, прийнятих не на
користь Головного управління. Колегія
суддів вважає цей висновок акту
перевірки помилковим, оскільки право
оскарження відповідних рішень суду у
апеляційному та касаційному порядку
визначається чинним процесуальним
законодавством.

Судова колегія критично відноситься до
висновків зазначених у акті перевірки,
відносно того, що помилково позовні
заяви, пред'явлені до Головного
управління, та позовні заяви,
пред'явлених Головним управлінням,
претензії, подані до Головного
управління, та претензії, подані
Головним управлінням, ведуться у
відповідних Журналах ДЗ «Одеська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція», оскільки у журналах обліку
позовних заяв Головного управління
міститься посилання на ДЗ «Одеська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція», у зв'язку з наявністю судових
справ щодо повноважень та функцій
санітарно епідеміологічної служби та
ліквідацією ДЗ «Одеська обласна
санітарно-епідеміологічна станція» і
створенням Головного управління
Державної санітарно-епідеміологічної
служби в Одеській області у результаті
проведення реорганізації органів
санітарно епідеміологічної служби
України з урахуванням
правонаступництва органів публічної
влади, що підтверджується матеріалами
справи.

Посилання відповідача в акті перевірки
на невізування юридичною службою
договорів, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки юридична
служба погоджує (візує) лише проекти
зазначених договорів, що передбачено
п.п.11 п.10 Загального положення про
юридичну службу міністерства, іншого
органу виконавчої влади, державного
підприємства, установи та організації,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 листопада 2008
року №1040, а у акті перевірки зазначено
про відсутність підпису юриста на
договорах незважаючи на те, що єдиною
уповноваженою особою на підпис
договорів від імені Головного
управління, є начальник Головного
управління.

У висновках акту перевірки зазначено,
що у плані заходів з систематизації
законодавства не враховано норми п.4.19
Положення про Головні управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 23 червня 2011 року
№1707/5.

Пунктом 4.19 зазначеного Положення
визначено, що головне управління
юстиції відповідно до покладених на
нього завдань організовує підвищення
кваліфікації працівників юридичних
служб територіальних органів
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади, органів виконавчої
влади Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
державних підприємств, установ,
організацій та державних
господарських об'єднань, проводить
стажування, семінари й наради з
працівниками юридичних служб спільно з
іншими органами виконавчої влади.

Тому, колегія вважає вищезазначений
висновок необґрунтованим, оскільки
здійснення таких заходів залежить
безпосередньо від Головного
управління юстиції. Крім того, у Плані
заходів ГУ Держсанепідслужби в
Одеській області з питань
систематизації законодавства у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя, затвердженого 20 березня
2013 року №66адм заплановано проведення
роботи щодо підвищення кваліфікації
працівників Сектору правового
забезпечення спрямовані на підвищення
рівня їх правових знань через
Міністерство юстиції України.

Також перевіркою було встановлено, що в
ГУ не здійснюється переплата бюлетеня
«Офіційний вісник України», що
свідчить про порушення пп.19 п.10
Загального положення про юридичну
службу та доручення Премєр-мінісгра
України Азарова М.ІГ від 12 липня 2010 року
№42125/1/1-10 про забезпечення міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, підвідомчих підприємств,
установ та організацій бюлетенем
«Офіційний вісник України».

Відповідно до пп.19 п. 10 Загального
положення про юридичну службу юридична
служба органу виконавчої влади
відповідно до покладених на неї
завдань збирає інформацію про офіційне
оприлюднення актів законодавства в
друкованих виданнях.

Як вбачається з матеріалів справи,
передплата бюлетеня «Офіційний вісник
України» не здійснювалась у зв'язку із
обмеженим асигнувань на 2013 рік по коду
2240.

Таким чином, судова колегія не
погоджується з зазначеним висновком,
оскільки відсутність передплати
зазначеного видання не спростовує
можливість працівників юридичної
служби здійснювані збір інформації про
офіційне оприлюднення актів
законодавства.

В акті перевірки зазначено про
порушення вимог ст. 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», а саме проведення заходів
нагляду (контролю) без згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення. Зазначене
порушення було встановлено у зв'язку з
отриманням скерованих до Головного
управління органами прокуратури для
здійснення відповідних заходів
звернень Народного депутата України
Ківалова С.В. та депутата Одеської
обласної ради Гринченка К.М. При цьому,
відповідно листа №04.01-25/920/28 від 20
лютого 2013 року Державна
санітарна-епідеміологічпа служба
України розглянула лист ГУ
Держсанепідслужби України в Одеській
області від 31 січня 2013 року щодо
надання згоди на проведення
позапланових заходів та повідомила, що
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» дія цього Закону
поширюється на відносини, що виникають
під час здійснення
оперативно-розшукової діяльності,
прокурорської о нагляду, досудового
розслідування, правосуддя, у зв'язку з
чим, отримання згоди центральної о
органу виконавчої влади на проведення
позапланового заходу в даному випадку
не потрібно.

У акті перевірки зазначено про
порушення п.34 Типової інструкції з
діловодства щодо індексації
документів, п.105 Типової інструкції з
діловодства, оскільки в Головному
управлінні мала місце реєстрація
наказів з повторною порядковою
нумерацією шляхом дописування знаку та
цифри «/1».

Як вбачається з матеріалів справи,
вказана інформація була прийнята до
уваги позивачем та під час здійснення
перевірки наказом начальника
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
№129-адм від 07 серпня 2013 року було
призначено проведення службового
розслідування з цих підстав і
відповідно до наказу №605-ос від 02
вересня 2013 року секретаря ГУ ОСОБА_7
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності.

У висновках акту перевірки зазначено
порушення п.12 Положення про ГУ
Держсанепідслужби в Одеській області,
а саме, начальник ГУ щомісяця не
інформувала Держсанепідслужбу України
про перелік підписаних наказів. При
цьому, слід зазначити, що вказану
інформацію направлено до
Держсанепідслужби України листами від
18 липня 2013 року №07/2424 та від 22 липня 2013
року №07/2464 до проведення перевірки.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання відповідача в акті перевірки
на наявність вакантної посади
завідувача сектору правового
забезпечення як на порушення, оскільки
відповідно Положення про сектор
правового забезпечення ГУ
Держсанепідслужби України в Одеській
області, затвердженого наказом ГУ
Держсанепідслужби України в Одеській
області від 03 січня 2013 року №02-адм.
даний сектор підпорядковується
начальнику ГУ.

Судова колегія не приймає до уваги
висновки, зазначені у акті перевірки
відносно того, що сектором заплановані
заходи виконуються не в повній мірі та
формально, оскільки у акті перевірки не
зазначено, яким саме чином було
встановлено дане порушення та не
надано доказів до суду на
підтвердження цього.

У висновках акту перевірки зазначено,
що до Держсанепідслужби України не
надіслано інформацію щодо здійснення
перевірки прокуратурою Болградського
району Болградського міжрайонного
управління Головного управління, чим
порушено п.п.1.1,1.2 наказу
Держсанепідслужби України від 06
березня 2013 року №21 «Про інформування
щодо перевірок». Колегія суддів не
погоджується з даним висновком,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, що Головне управління не було
проінформовано про таку перевірку
начальником Болградського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідслужби в
Одеській області, у зв'язку із чим
відповідно до наказу начальника ГУ
Держсанепідслужби в Одеській області
№128-адм від 07 серпня 2013 року начальника
Болградського міжрайонного управління
ГУ Держсанепідслужби в Одеській
області ОСОБА_8 було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності. Тому,
зазначені обставини не можуть бути
підставою для застосування
дисциплінарної відповідальності до
начальника ГУ Держсанепідслужби в
Одеській області ОСОБА_2

Також, до акту перевірки №4 від 02 серпня
2013 року була складена довідка.

З зазначеної довідки вбачається, що
перевіркою кадрових питань
встановлено не у повному обсязі
заповнення особових справ державних
службовців, відсутність посилання на
накази щодо проходження служби,
відсутність ознайомлення з наказом
усіх зазначених у ньому осіб,
незасвідчення копій документів
кадровою службою, не сформовано на час
перевірки список осіб, зарахованих до
кадрового резерву на 2013 рік, поодинокі
випадки неналежного заповнення
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік та не забезпечення
висвітлення результатів виконання
Плану заходів Головною управління
Держсанепідслужби в Одеській області
щодо запобігання та протидії корупції
на 2013 рік.

Колегія суддів вважає даний висновок
необґрунтованим, оскільки наявність
таких наказів перевіряючими не
заперечувалась, результати виконання
плану заходів ГУ Держсанепідслужби в
Одеській області щодо запобігання та
протидії корупції на 2013 рік висвітлено
на веб-сайті ГУ, а обов'язок заповнення
декларацій про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру
покладений на осіб декларантів.

У довідці щодо стану організації
надання адміністративних послуг ГУ
Держсанепідслужби в Одеській області у
ході перевірки виявлено відсутність
інформаційних та технологічних карток
адміністративних послуг, проте по
закінченню перевірки інформаційні та
технологічні картки надані та
оприлюднені на офіційному веб-сайті ГУ
Держсанепідслужби в Одеській області.

Відповідно до п.6 Загального положення
про юридичну службу міністерства,
іншого органу виконавчої влади,
державного підприємства, установи та
організації юридична служба
міністерства, іншого центрального
органу виконавчої влади спрямовує,
координує правову роботу, здійснює
методичне керівництво та перевіряє її
проведення у територіальному органі
міністерства, іншого центрального
органу виконавчої влади.

Слід зазначити, що при вирішенні
питання про застосування
дисциплінарного стягнення до позивача
повинно бути враховано нетривалий час,
що пройшов з моменту створення ГУ
Держсанепідслужби в Одеській області
до проведення перевірки,
неукомплектованість штату сектору
правового забезпечення та сектору
кадрового забезпечення, незначний
характер встановлених порушень щодо
усунення яких позивачем здійснювались
дії, зокрема, під час проведення
перевірки. Крім того, повинна бути
врахована також бездоганна робота
позивача в органах санітарно
епідеміологічної служби України з
неодноразовими нагородженнями з 1977
року.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено): добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надану суду належних
та необхідних доказів відносно
правомірності прийняття спірного
наказу ДСЕС України №16-кд від 12 серпня
2013 року «Про оголошення догани».

Виходячи з всього вищевказаного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв