Справа № 2а-127/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-127/12
Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка О.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 30 березня 2012 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
з урахуванням уточнених позовних
вимог, просив визнати протиправними
дій щодо невиплати пенсії за період з 01
листопада 2011 року по 01 січня 2012 року та
зобов'язати нарахувати та виплатити
суму невчасно виплаченої пенсії за
листопад та грудень 2011 року.

Постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 30 березня 2012 року
адміністративний позов задоволено
частково

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та винести нове
рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва.

Позивач отримував пенсію по
інвалідності 2 групи відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», яка була йому встановлена
до 01 листопада 2011 року.

17 жовтня 2011 року за результатами
переогляду позивачу була встановлена 3
група інвалідності довічно та видана
відповідна довідка МСЕК.

У зв'язку із припиненням дії довідки
МСЕК про встановлення позивачу 2-ої
групи інвалідності, позивачу було
припинено нарахування пенсії.

Не погоджуючись із даними діями
відповідача та вважаючи їх
протиправним, позивач звернувся з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється: 1) якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості; 2) на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; 3) у разі смерті
пенсіонера; 4) у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; 5) в інших випадках,
передбачених законом.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону
передбачено, що у разі зміни групи
інвалідності пенсія в новому розмірі
виплачується з дня зміни групи
інвалідності. Якщо особа визнана
інвалідом нижчої групи, пенсія
виплачується за попередньою групою до
кінця місяця, в якому змінено групу
інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Згідно п. 12 ч. 2 ст. 64 вищевказаного
Закону, виконавча дирекція Пенсійного
фонду зобов'язана попереджати
пенсіонера в письмовій формі за місяць
до закінчення строку, на який
призначена пенсія, про дату та підстави
припинення її виплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 отримував пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Відповідно до довідки МСЕК від 11 жовтня
2010 року, позивачу встановлена 2-а група
інвалідності на строк до 01 листопада 2011
року.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року
за результатами переогляду позивачу
була встановлена 3 група інвалідності
довічно та видана відповідна довідка
МСЕК.

Так, з 01 листопада 2011 року Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва припинило
нарахування позивачу пенсії у зв'язку
із закінченням довідки МСЕК та з
підстав несвоєчасного подання
позивачем всіх документів, необхідних
для виплати пенсії, як інваліду 3-ї
групи.

Разом з тим, як вбачається з відповіді
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва від 14
лютого 2012 року, довідку МСЕК від 17
жовтня 2011 року відповідачем отримано 29
жовтня 2011 року, тобто, до закінчення
строку дії попередньої довідки МСЕК
про встановлення позивачу 2-ої групи
інвалідності.

Таким чином, відповідачем було
завчасно отримано довідку МСЕК, якою
позивачу було встановлено 3-ю групу
інвалідності, що є підставою для
своєчасного здійснення нарахування та
виплати пенсії позивачу.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що дії
відповідача щодо припинення
нарахування та виплати ОСОБА_3 пенсії
за період з 01 листопада 2011 року по 01
січня 2011 року є протиправними.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
ОСОБА_3 є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 30 березня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 02.04.2014
року

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.