Справа № 872/12320/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 804/9258/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
р. по справі за позовом публічного
акціонерного товариства
"Дніпровагонмаш" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду, в якому просив
скасувати податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби № від 15 березня 2013 року,
яким публічному акціонерному
товариству "Дніпровагонмаш" зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 35
041 (тридцять п'ять тисяч сорок одна) грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2013 р. адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення - рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби № від 15.03.2013р.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
публічне акціонерне товариство
"Дніпровагонмаш" зареєстроване як
юридична особа 19.04.1995 року виконавчим
комітетом Дніпродзержинської міської
ради та перебуває на обліку в
Спеціалізованій державній податковій
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби.

Посадовими особами Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби, в період з 08.02.2013
року по 26.02.2013 року проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
публічним акціонерним товариством
"Дніпровагонмаш" від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за вересень, жовтень та
листопад 2012 року та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
грудень 2012 року за результатами якої
складено акт від 26.02.2013 року № 128/14-05669819.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення податкове
повідомлення - рішення № від 15
березня 2013 року, яким публічному
акціонерному товариству
"Дніпровагонмаш" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 35 041 (тридцять
п'ять тисяч сорок одна) грн.

За висновками винесеного акту
перевірки податковим органом
встановлені наступні порушення ПАТ
"Дніпровагонмаш": порушення п.198.1, 198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України ПАТ "Дніпровагонмаш" завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податковою зобов'язання і сумою
податкового кредиту всього на суму 35041
грн. у т.ч. за вересень 2012 року на суму
14891 грн., за жовтень 2012 року на суму 8568
грн. та за листопад 2012 року на суму 11582
грн.; порушення п.46.5 ст. 46, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI, п.2 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 №1246 та пп.
4.6.5 п. 4.6 розділу V Про затвердження форм
та Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25.11.11 №1492
зареєстрованого в Мін'юсті України
20.12.11 №1490/20228 ПАТ "Дніпровагонмаш"
порушено порядок ведення податкового
обліку, а саме не зареєстровано у ЄРПН
податкову накладну та включено до
складу податкових зобов'язань за
листопад 2012 року га в частині невірного
заповнення заяви про повернення суми
бюджетного відшкодування (додаток 4 до
декларації) за вересень 2012р.

Такі висновки податкового органу
ґрунтуються на актах перевірок
Лівобережної МДПІ у м.
Дніпропетровську (акт від 15.01.13 №
157/22-7/36962760 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "Альтекс Еко Груп"
щодо підтвердження господарських
відносин з ТОВ "РИВС" за період липень,
серпень, вересень 2012 року) та ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська (акт від 23.01.13 №
132/229/35164503 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Термаш" щодо не
підтвердження господарських відносин
з ТОВ "Ферріт-Д" за період грудень 2011
рок, за період січень,
березень-вересень 2012 року, ПП «АТМ» за
період серпень - жовтень 2012 року, ТОВ
«Ліга» за період лютий, квітень-липень
2012 року»), якими встановлено, що
діяльність зазначених підприємств є
незаконною, фінансово-господарською
діяльністю дані підприємства не
займались, то оформлення операцій ПАТ
"Дніпровагонмаш" здійснювалось на
підставі дефектних первинних
документів без наміру фактичного
отримання товарів та відповідно
компенсації їх вартості

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості висновків
податкового органу, які зроблені на
підставі актів перевірок контрагентів
позивача, якими встановлено
відсутність факту реального
здійснення господарських операцій, і
тому за висновком податкового органу
операції з ПАТ "Дніпровагонмаш" не є
господарською діяльністю

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Так, судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що між позивачем та ПП
"Альтекс Еко Груп" було укладено
договір на надання послуг утилізації
відходів № 120 від 19.12.2011р.

За даним договором, Замовник (позивач)
доручає, а Виконавець (ПП "Альтекс Еко
Груп") зобов'язується надати послуги по
збиранню, перевезенню та передачі
відходів до подальшого їх оброблення,
утилізації, видалення, знешкодження і
захоронення. Утилізація вищевказаних
відходів буде здійснюватись за місцем
знаходження потужностей по
знешкодженню відходів, або за місцем
знаходження контрагентів Виконавця на
підставі цивільно - правових договорів
між Виконавцем і особою, яка буде
здійснювати утилізацію, у разі, якщо ця
операція буде виконуватись не на
потужностях Виконавця. Пунктом 2.3
договору передбачено, що Виконавець
власним транспортним засобом чи
використовуючи потужності третіх осіб
на договірній підставі збирає відходи
у Замовника. По завершенню надання
послуг Сторони підписують Акт
прийому-передачі наданих послуг.

ПП "Альтекс Еко Груп" виконало всі
передбачені договором послуги, а
позивач оплатив надані послуги, що
підтверджується Актами
прийому-передачі наданих послуг,
довіреностями на отримання ТМЦ,
матеріальними перепустками на вивіз
(виніс) матеріалів, даними вагових,
платіжними дорученнями.

Між Позивачем та ТОВ "Термаш" було
укладено договір № 1093 від 15.10.2010р. щодо
постачання продукції, асортимент,
кількість, вартість та умови поставки
якої зазначаються в специфікаціях до
договору. Відповідно до п.2
специфікації № 6 від 27.08.2012р., поставка
здійснювалась автотранспортом Покупця
(позивача) на умовах РСА. Разом з
продукцією надаються: рахунок,
накладна, податкова накладна та
сертифікат якості.

Сторони виконали свої зобов'язання за
договором у повному обсязі, що
підтверджується подорожніми листами;
видатковою накладною, прибутковим
ордером, платіжним дорученням, які
містяться в матеріалах справи.

Також, між Позивачем та ТОВ "Термаш"
було укладено договір про надання
послуг № 17 від 11.07.2011р. За даним
договором, Виконавець (ТОВ "Термаш")
зобов'язався надати Замовнику (позивач)
послуги по термічній обробці. Згідно
змісту розділу 2 договору, продукція
для надання послуг передається за
Актом приймання-передачі, а після
надання послуг Сторони підписуються
Акт здачі-приймання робіт.

Надання та оплата цих послуг
підтверджується актами
приймання-передачі, подорожніми
листами, товарно-транспортними
накладними, актами здачі-приймання
робіт, платіжними дорученнями, які
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, у разі, якщо платник
податку здійснив певні витрати на
придбання товарів (робіт, послуг) для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності і ці витрати
підтверджуються відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, він має право віднести
такі витрати до складу валових витрат.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 14.1.18 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Податковий кодекс України, прямо
вказує на те, що право на податковий
кредит підтверджує наявність
податкової накладної, а бюджетному
відшкодуванню підлягає частина
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді саме
постачальникам таких товарів (послуг),
а отже Позивач мав право віднести суми
до складу податкового кредиту на
підставі виписаних в момент виникнення
податкових зобов'язань та отриманих
податкових накладних, оформлених у
відповідності до норм чинного
законодавства.

За таких обставин, оскільки факт сплати
позивачем на користь своїх
постачальників за наслідками
правовідносин за якими товариством
сформований податковий кредит
підтверджується відповідними актами
приймання-передачі, подорожніми
листами, товарно-транспортними
накладними, актами здачі-приймання
робіт, платіжними дорученнями, тому
висновок суду першої інстанції про
правомірність включення сум податку на
додану вартість, сплаченого в ціні
отриманих від ПП "Альтекс Еко Груп" та
ТОВ "Термаш" товарів та послуг до
податкового кредиту є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про
правомірність висновків податкового
органу щодо відсутності у позивача
господарської діяльності, є
безпідставними з огляду на те, що вони
сформовані на припущеннях, оскільки
висновки акту Лівобережної МДПІ у м.
Дніпропетровську від 15.01.13 № 157/22-7/36962760
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Альтекс Еко
Груп» щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «РИВС» за
період липень, серпень, вересень 2012
року та акту ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська від 23.01.13 №
132/229/35164503 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Термаш» щодо не
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Ферріт-Д» за період грудень 2011
рок, за період січень,
березень-вересень 2012 року, ПП «АТМ» за
період серпень - жовтень 2012 року, ТОВ
«Ліга» за період лютий, квітень-липень
2012 року» не ґрунтуються на дослідженні
первинних документів.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було повно
встановлені обставини справи та надана
правильна юридична оцінка
правовідносинам між позивачем та його
контрагентами, у зв'язку з чим підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду в цій
частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2013 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту її
виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена
23.04.2014 року.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим