Справа № 812/1201/14
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №812/1201/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
24.03.2014 р. в справі № 812/1201/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області про
визнання недійсним та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
завернулась до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області про
визнання недійсним та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій № 000084 від 23.12.2013 р., в
обґрунтування якого зазначила, що
05.12.2013 р. спеціалістами відділу
ринкового нагляду відповідача
проведено планову перевірку позивача,
за результатами якої складено акт
перевірки характеристик продукції
№000270. На підставі акту перевірки №000270
від 05.12.2013 р. відповідачем складений
протокол № 000075 від 05.12.2013р. про виявлені
порушення, проект рішення про вжиття
обмежувальних заходів, що вручені
позивачу разом з актом. 11.12.2013 р.
відовідачем прийняте рішення № 000270/1 та
№ 000270/2 про вжиття обмежувальних
заходів, а саме, обмеження надання
продукції на ринку шляхом тимчасової
заборони надання продукції на ринку.
Постановою Інспекції від 23.12.2013 р. №00084
за розповсюдження продукції, яка не
відповідає вимогам п. 17 Технічного
регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 р. № 717, на
позивача накладені штрафні санкції у
розмірі 151 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у сумі 2567 грн. Позивач
вказує, що як підприємець працює з
квітня 2013 р. Оскільки план перевірок
затверджується один раз на рік, то, на
її думку, до цього плану позивач не
могла бути включена. Підставою для
здійснення перевірки був наказ від
02.12.2013 р. № 93 та направлення від 02.12.2013 р.
№ 000270. Мийні засоби, що були предметом
перевірки, перевірялися на наявність
Національного знаку відповідності.
Однак, позивач вказує, що мийні засоби,
на яких встановлено відсутність
вказаного знаку були поставлені їй від
ПП «Торговий дім «АПЕКС» за накладною
на ім'я фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4. Зазначена продукція не
реалізовувалася, а чекала на обмін,
оскільки була помилково поставлена
позивачу, про що була повідомила одразу
інспекція. Накладна на продукцію та
сертифікати відповідності, висновки,
декларації про відповідність мийних
засобів, та додатки до декларації з
мокрими печатками були надані
працівникам Інспекції. Позивач вважає,
що Інспекцією не встановлений факт
реалізації позивачем продукції, яка не
містила Національного знаку
відповідності, оскільки кількість
поставки, зазначена в накладній на ім`я
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
відповідала кількості продукції, що
знаходилась в наявності у позивача.
Позивач вважає, що до неї мали бути
застосованими вимоги пп. 1) п.1 ст. 45
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», відповідно до якого
виробник, уповноважений представник,
імпортер або інша особа, яка відповідно
до цього Закону вважається такою, що
ввела продукцію в обіг, не несе
відповідальності, встановленої
статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що
вона не вводила відповідну продукцію в
обіг.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову, ухвалити нове
рішення про задоволення позову з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вказує
на неврахування судом приписів Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» щодо
неможливості здійснення планового
заходу контролю відносно позивача,
оскільки позивач як підприємець
здійснює діяльність з квітня 2013 р., тому
не могла бути об'єктом контролю у 2013 р.
Також є необґрунтованими висновки суду
першої інстанції про неприйняття
доводів позивача про помилковість
поставки та нереалізацію товару, що
підтверджено документами на ім'я
іншого суб'єкта господарювання, а
також неприйняття до уваги пояснень
свідка ОСОБА_5 та необґрунтованого
прийняття пояснень інспекторів, що
здійснювали перевірку. Крім того,
зазначає про відсутність доказів
реалізації товару без знаку
відповідності, що є підставою для
звільнення від відповідальності.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована виконавчим комітетом
Луганської міської ради 15.03.2013 р.

На підставі наказу начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Луганській області від 02
грудня 2013 р. № 93 «Щодо проведення
планових та позапланових перевірок на
тиждень з 02.12.2013 по 06.12.2013» (а.с. 39) та
направлення від 02 грудня 2013 р. № 000270
(а.с. 44) спеціалістами відділу ринкового
нагляду 05 грудня 2013 р. проведена
планова виїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, про що
складено акт перевірки характеристик
продукції (а.с. 37-38). У ході перевірки
характеристик продукції, яка
розповсюджувалась позивачем, а саме
мийних засобів, відповідачем
встановлено наступне:

- на маркуванні, зовнішньої поверхні
пакування, на етикетці мийного засобу
плямовивідному «Аист» ВІ-О-ХІ, маса 200
г., дата виготовлення 04.2013 ТМ «Аист»,
виробник Росія, 196084, Санкт-Петербург,
Литовський проспект, 281, ЗАТ «АИСТ»,
імпортер не вказаний, відсутній
Національний знак відповідності, що є
порушенням вимог пунктів 8, 17
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 серпня 2008 р. №
717;

- на маркуванні, зовнішньої поверхні
пакування, на етикетці універсального
мийного рідкого засобу «Аист» з
ароматизируючим і бактеріальним
ефектом - ландиш і вечірній первоцвіт,
місткістю 950, термін придатності до
01.11.2014 р., виробник Російська Федерація,
196084, Санкт-Петербург, Литовський
проспект, 281, ЗАТ «Аист», імпортер не
вказаний, відсутній Національний знак
відповідності, що є порушенням вимог
пунктів 8, 17 Технічного регламенту
мийних засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 серпня 2008 р. № 717;

- на маркуванні, зовнішньої поверхні
пакування, на етикетці гелю для прання
«Морнінг Фреш», місткість 1,51 л., дата
виготовлення 05.12.2012 р. ТМ «Мorning fresh»,
виготовлення ПЗ Кассоне Полска С.А.,
вул. Хочимська, 17,00-791, Варшава, Польща,
імпортер не вказаний, відсутній
Національний знак відповідності, що є
порушенням вимог пунктів 8, 17
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 серпня 2008 р. №
717.

На підставі акту перевірки № 000270 від
05.12.2013 р. працівниками Інспекції
складений протокол № 000075 від 05.12.2013 р.
про виявлені порушення, проект рішення
про вжиття обмежувальних заходів, що
вручені позивачу разом з актом.
Зауважень до протоколу з боку позивача
не надійшло (а.с. 49, 82).

11.12.2013 р. Інспекцією прийняті рішення №
000270/1 та № 000270/2 про вжиття
обмежувальних заходів, а саме:
обмеження надання продукції на ринку
шляхом тимчасової заборони надання
продукції на ринку (а.с. 45-46).

12.12.2013 р. позивачем повідомлено
Інспекцію про приведення у
відповідність товару, до пояснень
додано копію договору з ПП «Торговий
дім «АПЕКС» на поставку продукції від
02.12.2013 р., копію видаткової накладної на
поставку продукції від 02.12.2013 р. № РН-09757
на ім'я фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, копію накладної про повернення
товару №ВН-2986 від 05.12.2013 р. від фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 ПП «Торговий
дім «АПЕКС», копію декларації про
відповідність засобу вимогам
Технічного регламенту, додатків до
декларації та копію фотофіксації (а.с.
45, 54).

У зв'язку з виконанням позивачем вимог
рішення № 000270/1 рішенням Інспекції від
12.12.2013 р. № 000270/3 скасовано рішення №
000270/1 та № 000270/2 про вжиття
обмежувальних заходів (а.с. 48).

Постановою Інспекції від 23.12.2013 р. № 00084
за розповсюдження продукції, яка не
відповідає вимогам п. 17 Технічного
регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 р. № 717, на
позивача накладені штрафні санкції у
розмірі 151 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у сумі 2567 грн. (а.с. 41).

Постанову про накладення штрафних
санкцій від 23 грудня 2013 р. № 000084 вручено
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням 30 грудня 2013 р., про що
свідчить копія повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
42).

Позивачем у 15-денний строк штраф не
сплачений.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій.

Колегія суддів вважає такий висновок
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Частинами 3, 4 статті 23 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
встановлено, що органи ринкового
нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
органи ринкового нагляду проводять
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів: планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду.

Під час проведення перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів на підставах,
визначених пунктом 1 частини першої
цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки
об'єктами перевірки є:

а) наявність на продукції
Національного знака відповідності (у
тому числі ідентифікаційного коду
призначеного органу з оцінки
відповідності), якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, та додержання правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності;

б) наявність супровідної документації,
яка має додаватися до відповідної
продукції (зокрема інструкція з
користування продукцією), етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам;

в) наявність декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом на відповідний вид
продукції продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть
бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної
продукції та ідентифікація виробника
продукції;

б) відбір та експертиза (випробування)
зразків продукції (у разі якщо є
підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до графіку планових
перевірок відділу ринкового нагляду
на тиждень з 02.12.2013 р. по 06.12.2013 р.
передбачено планову перевірку
дотримання законодавства при ринковий
нагляд та контроль нехарчової
продукції фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (а.с. 40).

В ході перевірки встановлено факт
розповсюдження позивачем продукції, на
якій відсутній Національний знак
відповідності, нанесення якого
передбачено Технічним регламентом
мийних засобів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 717 від 20.08.2008 р.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599 «Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» встановлено, що
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) має форму
незамкненого з правого боку основного
кола, усередині якого вміщено
стилізоване зображення трилисника.

Відповідно до Правил застосування
національного знаку відповідності -
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

У разі підтвердження відповідності
продукції, призначеним органом з
оцінки відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Знак відповідності наноситься на
продукцію безпосередньо її
виробниками, якщо інше не передбачено
відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб
нанесення (друкування, наклеювання,
гравірування, травлення,
штампування, лиття тощо) знака
відповідності визначається виробником
продукції.

Дозволяється використовувати
зображення знака відповідності у
рекламі позначеної ним продукції.
Технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

Технічним регламентом мийних засобів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20 серпня 2008 року
№ 717 (надалі Технічний регламент),
визначено основні вимоги до мийних
засобів та поверхнево-активних
речовин, що входять до їх складу (далі -
мийні засоби).

У Технічному регламенті терміни, серед
іншого, вживаються у такому значенні:
виробник - фізична особа-підприємець
або юридична особа, що відповідає за
виготовлення, пакування та маркування
мийного засобу, зокрема виготівник,
імпортер, пакувальник або будь-яка інша
особа, що здійснює маркування мийного
засобу, змінює його характеристики,
маркування або пакування. Виробником
вважається також імпортер, що не змінює
характеристики, маркування або
пакування мийного засобу (пункту 2).

Пунктом 3 Технічного регламенту
визначено, що дотримання вимог,
установлених цим Технічним
регламентом, обов'язкове, у тому числі,
для виробника мийного засобу.

Вимоги цього Технічного регламенту
поширюються на мийні засоби,
призначені для прання або очищення та
введені в обіг на території України для
використання споживачем (пункт 4
Технічного регламенту).

Пунктом 17 Технічного регламенту
визначено, що Національний знак
відповідності згідно з описом і
правилами його застосування,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року № 1599 «Про затвердження опису та
правил застосування національного
знака відповідності», наноситься на
мийний засіб, що пройшов оцінку
відповідності згідно з цим Технічним
регламентом.

Перевіркою встановлено, що на мийні
засоби («Аист - ВІ-О-ХО», «Аист - Ландиш і
вечірній первоцвіт», гель для прання
«Morning Fresh»), їх пакування та етикетки не
нанесений Національний знак
відповідності.

Зазначене порушення належним чином
відображене в матеріалах перевірки.

Пунктом 1 частини 3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
встановлено, що до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» до
розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі розповсюдження
продукції без декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Оскільки позивачем здійснено
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, а його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом, тому колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
в межах повноважень та у спосіб,
передбачений відповідними законами,
правомірно застосовано до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 штрафні
санкції постановою № 00084 від 23.12.2013 р.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими доводи апелянта,
викладені в апеляційній скарзі.

Так, посилання позивача на те, що
товари, які не містять знака
відповідності, належать не позивачу, а
іншій особі, спростовуються наступним.

Копії документів на ім'я фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 від 03.10.2013 р. та
від 23.05.2013 р. без номеру, на які
посилається позивач як на накладні, не
є належними доказами у розумінні ст. ст.
69, 79 КАС України, оскільки вони не
містять інформації щодо постачальника
товару, не містять його реквізитів, не
завірені підписом та печаткою вказаних
осіб (а.с. 55, 73). Фактично ці копії
документів містять інформацію лише
щодо кількості, ціни та назви товару,
тому вважати їх накладними немає
підстав.

Відтак, є недоведеним той факт, що
товар, відносно якого були встановлені
порушення в ході перевірки, помилково
було поставлено позивачу від ПП
«Торговий дім «АПЕКС» на підставі
вказаних накладних на ім'я фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, цей товар
фактично не реалізовувався, а був
призначений на заміну з травня чи з
жовтня 2013 року.

В матеріалах справи наявні копія
договору позивача з ПП «Торговий дім
«АПЕКС» на поставку продукції від
02.12.2013 р. (а.с. 56), копія видаткової
накладної ПП «Торговий дім «АПЕКС» на
поставку продукції від 02.12.2013 р. № РН-09757
на ім'я позивача, копія накладної про
повернення товару № ВН-2986 від 05.12.2013 р.
від позивачу ПП «Торговий дім «АПЕКС»
(а.с. 74). Зазначені документи, що
надавалися позивачем Інспекції на
підтвердження факту повернення товару
та усунення його недоліків, є належними
доказами тих обставин, що вказаний
товар на підставі договору 02.12.2013 р.
поставлено саме позивачу від ПП
«Торговий дім «АПЕКС», який позивач
повернула саме після встановлених в
ході перевірки недоліків.

При цьому колегія суддів приймає до
уваги показання свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 про те, що під час перевірки
товар із цінниками знаходився на
полицях магазину, в якому здійснює
реалізацію товару позивач.

Також суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
показання свідка ОСОБА_5 стосовно того,
що товар з порушеннями не належав
позивачу і не реалізовувався нею, через
те, що позивач перебуває в родинних
відносинах зі свідком. Крім того, ці
пояснення спростовуються сукупністю
доказів, досліджених в ході
апеляційного розгляду.

Що стосується доводів про
неправомірність проведення планової
перевірки позивача, колегія суддів
вважає такі доводи незмістовними.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 р. в
справі № 812/1201/14 залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 р. в
справі № 812/1201/14 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Луганській області про визнання
недійсним та скасування постанови про
накладення штрафних санкцій залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.