Справа № 818/1082/14
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р.
Справа №818/1082/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Кохан Т.І.,

представника відповідача - Стовбира
В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі (далі - позивач,
УПФУ в Білопільському районі)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі (далі - відповідач, ВВД ФСС НВВ
ПЗУ у Білопільському районі), в якому
просить суд стягнути з відповідача
витрати з виплати пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з січня по
березень включно 2014 року в загальній
сумі 1161,06 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон) ФСС НВВ
ПЗУ зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання. Відповідно
до ч. 2 ст. 2 вищевказаного Закону, особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Тобто, якщо факт отримання
каліцтва встановлено за
законодавством СРСР, обов'язок
відшкодування витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві покладається на
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Так,
відповідачем не відшкодовано витрати
на виплату пенсії, що призначена за
законодавством СРСР ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за січень-березень 2014 року на загальну
суму 808,64 грн.

Також, позивач зазначає, що Пенсійним
фондом включена до актів звірок
виплата допомоги особі, що здійснила
поховання померлого, який отримував
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання по
громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за лютий
-березень 2014 року в загальному розмірі
352,42 грн. Позивач вважає, що зазначені
виплати підлягають відшкодуванню УПФУ
в Білопільському районі за рахунок
відповідача як належного страховика
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання.

Відповідач проти позовних вимог
заперечував, в письмовому запереченні,
поданому до суду, зазначив, що
відповідно до ст. 2 Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків,
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в
тому числі під час втрати
працездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівником трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
проводиться роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширюється на
працівника під час отримання каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я, смерті.
Виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, тобто
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому,
відповідно до ст. 8 цього Закону виплата
пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України. Також,
зазначив, що відповідач несе витрати на
поховання лише у випадках смерті
потерпілого від нещасного випадку, яка
настала за обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві або
від захворювання, яке включено в
перелік професійних захворювань, таким
чином вимоги позивача вважає
необґрунтованими.

Представником позивача до суду була
надана заява, в якій він позовні вимоги
підтримав та просив суд розглядати
справу за його відсутності.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, викладених у
письмовому запереченні, в задоволенні
позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
ВВД ФСС НВВ ПЗУ у Білопільському районі
не прийнято до відшкодування суми
основного розміру пенсії та витрати на
виплату та доставку пенсій по
громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
загальну суму 808,64 грн., що
підтверджується копіями актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих (СНД), яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень-березень 2014
року (а.с. 10,16,20,22).

Задовольняючи позовні вимоги в цій
частині, суд зазначає.

Стаття 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV (далі - Закон №
1105-XIV) передбачає, що завданням
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою застрахованими особами
заробітної плати або відповідної її
частини під час виконання трудових
обов'язків, надання їм соціальних
послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
а також у разі їх смерті здійснення
страхових виплат непрацездатним
членам їх сімей.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону № 1105-XIV, у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: г) пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; д) пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
який має надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні
послуги, відповідно до ст. 25 Основ є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Аналогічну норму містить ст. 21 Закону №
1105-XIV, яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно ч. 4 ст. 26 Основ, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Крім того, відповідно до пункту 5 ч. 2 ст.
24 Закону № 1105-XIV якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, витрати УПФУ в
Білопільському районі на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (у тому числі й пенсій
особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР
ОСОБА_2 та ОСОБА_3) підлягають
відшкодуванню за рахунок ВВД ФСС НВВ
ПЗУ у Білопільському районі.

Дана позиція суду узгоджується з
висновками Верховного суду України,
викладеними в постанові від 21.05.2013 року
№ 21-129а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги про стягнення 808,64 грн.
витрат з виплати та доставки пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з січня по
березень 2014 року обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Щодо позовних вимог УПФУ в
Білопільському районі про
відшкодування витрат на виплату
допомоги на поховання громадян ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в загальному розмірі 352,42 грн.,
суд вважає безпідставними та такими що
не підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 1105,
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону № 1105
передбачено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку, зокрема,
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов.

В той же час, згідно п. 2 Порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України 11.07.2001 р. за № 826,
витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно п. 3 Постанови правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
03.10.2008 р. № 45 "Про витрати на поховання
та пов'язані з цим ритуальні послуги у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання", витрати на
поховання проводяться робочими
органами виконавчої дирекції Фонду
страхувальнику або сім'ї
застрахованого чи іншій особі, яка
здійснювала поховання у разі його
смерті, що настала за обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, перелік
яких визначено Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 9 ст. 34 Закону № 1105
встановлено, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Аналізуючи вказані вище норми, суд
зазначає, що Фонд несе витрати на
поховання лише у випадках смерті
потерпілого від нещасного випадку, яка
настала за обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві або
від захворювання, яке включено в
перелік професійних захворювань, а
тому тільки у зазначених випадках
підлягають видшкодуванню Пенсійному
фонду України виплаченої допомоги.

Крім того, передбаченого
законодавством відповідного висновку
МСЕК про причинний зв'язок смерті з
нещасним випадком, стосовно громадян
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано Фонду не було, а
відтак у відповідача не було правових
підстав для включення суми допомоги на
поховання до акту звірок витрат і для
відшкодування цих витрат.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що в цій частині позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі (41800, Сумська область, м.
Білопілля, вул. Макаренка, 7, , р/р 0320 в УДК у Сумській
області, МФО 837013) на користь управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі (41800, Сумська
область, м. Білопілля, вул. Макаренка, 7,
, р/р 217 в
Білопільському відділенні № 3231 ВАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
337610) витрати з виплати та доставки
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випдаку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з січня по
березень 2014 року в загальній сумі 808,64
(вісімсот вісім грн. 64 коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 20
травня 2014 року.

Суддя (підпис)
В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя
В.О. Павлічек