Справа № 825/915/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/915/14
інстанції: Добрянський В.В.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Петрика І.Й.

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Чернігівторгбуд" на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства "Чернігівторгбуд" до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання незаконною та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В
И В:

Публічне акціонерне товариство
"Чернігівторгбуд" звернулось до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, в якому просить визнати
незаконною та скасувати вимогу про
сплату боргу № Ю-19 від 04.02.2014.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про необхідність відмовити у
задоволенні позовних вимог за
необґрунтованістю.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
погоджується, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується 04.02.2014 УПФУ в м.
Чернігові на підставі статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та на
підставі картки особового рахунку
платника, рішень №1441 від 13.11.2013; №140 від
30.11.2011; №26-Ю від 31.12.2010; №794-Ю від 30.11.2010;
№637-Ю від 31.08.2010; №544-Ю від 31.07.2010; №487-Ю
від 30.06.2010; №393 від 31.05 2010; №319-Ю від
30.04.2010; №267-Ю від 31.03.2010; №46-Ю від 31.12.2009;
№1120-Ю від 30.11.2009; №892-Ю від 30.09.2009; №738-Ю
від 11.06.2009 винесена вимога №Ю-19 про
сплату боргу, якою Управлінням
Пенсійного фонду нараховано борг
Публічному акціонерному товариству
"Чернігівторгбуд": недоїмка зі сплати
страхових внесків в розмірі 28975,70 грн.;
фінансові санкції (штрафи) в розмірі
7382,92 грн. та нараховано пеню в розмірі
35755,10 грн. за період з 11.06.2009 по 31.01.2014.

Даючи правову оцінку обставинам справи
та діям відповідача, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон України № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №
1058-IV платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України № 1058-IV, страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Частиною 10 ст. 20 Закону України № 1058-IV
визначено, що якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі
сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про сплату страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Частиною 2 ст. 106 Закону України № 1058-IV
передбачено, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

У силу вимог п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України
№ 1058-IV, за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI, який набрав
чинності 1 січня 2011 року, виключено
частини першу - дев'яту ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Проаналізувавши зазначені норми
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, колегія суддів дійшла
висновку, що виключаючи з 1 січня 2011
року положення частин першої - дев'ятої
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» законодавець передбачив
правило, згідно якого, при визначенні
штрафних санкцій та пені за
несвоєчасну сплату страхових внесків
не сплачених у період до 1 січня 2011 року,
в тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
фонди загальнообов'язкового
державного страхування повинні
застосовувати законодавство, що діяло
до 1 січня 2011 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність порушень прав позивача з
боку управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові, оскільки вимога
№ Ю-19 від 04.02.2014 року «Про сплату боргу»
була сформована на підставі облікових
даних з картки особового рахунку
Публічного акціонерного товариства
"Чернігівторгбуд" на всю суму боргу, а
заборгованість у зв'язку з несплатою
страхових внесків за період з 11.06.2009 р.
по 31.01.2014 р., а відтак і накладені
штрафні санкції та пеня, мають бути
застосовані і після 01.01.2011 року,
оскільки зазначені заборгованість і
штрафні санкції виникли в період дії 1 -
9 частини статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення", тобто є законною.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постановах Верховного Суду України
від 19.02.2013 року у справі №21-432а12, від
26.03.2013 року у справі №21-71а13 та від 15.10.2013
року у справі №21-318а13

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до підпункту 9.3.2 пункту 9
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, розрахунок фінансової санкції
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду здійснюється на підставі даних
картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у
цьому підпункті, приймається одне
рішення після сплати (погашення) у
повному обсязі недоїмки окремо за
кожний базовий звітний період
незалежно від кількості випадків
сплати за вказаний період.

Таким чином, відповідачем правомірно
визначено суму штрафної санкцій за
несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання та нараховано пеню з 11.06.2009
р. по 31.01.2014 р.

Інші доводи апелянта є
необґрунтованими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у оскаржуваній
постанові.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку
виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41,160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Чернігівторгбуд"- залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 23.05.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:

І.Й.Петрик

Я.М.Собків

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.