Справа № 2а-3143/09/1370
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/53771/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів
Блажівської Н.Є. Кошіля В.В.,розглянувши
у попередньому судовому
засіданнікасаційну скаргуПриватного
підприємства «Ігромакс»на
постановуЛьвівського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012у
справі № 2а-3143/09/1370за
позовомПриватного підприємства
«Ігромакс»ДоДержавної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
ЛьвоваПроскасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Ігромакс»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /3474 від 05.02.2009.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12.10.2009 позов
задоволено частково; скасовано рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /3474 від 05.02.2009 в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 2 720,00 грн.; в решті
позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12.10.2009 у
даній справі скасовано та прийнято
нову, якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача не надав.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 23.01.2009 посадовими
особами податкового органу була
проведена перевірка господарської
одиниці Приватного підприємства
«Ігромакс» - залу гральних автоматів,
розташованого за адресою смт. Черняхів,
вул. Коросенська, 7, щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, під час якої встановлено
факт надання послуг на 8 гральних
автоматах, які не переведені у
фіскальний режим роботи, а також
встановлено невідповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі фактичних коштів,
зазначеній у денному звіті, та факт
непроведення розрахункової операції
через РРО та невидачі розрахункового
документу, що є порушенням п.1, п.2 та п.13
ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 003265 від 23.01.2009, на
підставі якого відповідачем прийнято
рішення № /3474 від 05.02.2009 про
застосування до позивача згідно п.п.1,2
ст.17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 8 295,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позов, виходив з того, що
станом на момент проведення перевірки
в Державному реєстрі реєстраторів
розрахункових операцій були відсутні
гральні автомати або фіскальні блоки,
призначені для встановлення у гральні
автомати, а також у зв'язку з
відсутністю нормативних актів, які
визначали б вимоги до гральних
автоматів, що оснащені
запам'ятовуючими пристроями
(фіскальною пам'яттю).

Суд апеляційної інстанції скасував
постанову суду першої інстанції та
відмовив у позові з огляду на те, що
податковим органом належним чином
доведено порушення позивачем норм
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» цей Закон визначає правові
засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг.

Згідно п.п.1,2 ст.3 названого Закону
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (стаття 11
названого Закону).

У ст.12 названого Закону встановлено, що
на території України у сферах,
визначених цим Законом, дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
реєстратори розрахункових операцій
вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій та конструкція
і програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

У відповідності до п.1 ч.2 додатка до
постанови Кабінету Міністрів України
від 07.02.2001 року №121 «Про терміни
переведення суб'єктів підприємницької
діяльності на облік розрахункових
операцій у готівковій та безготівковій
формі із застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

Зі змісту п.6 додатка до постанови
Кабінету Міністрів України №121 «Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій із
застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» вбачається, що
встановлені конкретні строки
переведення суб'єктів підприємницької
діяльності на облік розрахункових
операцій із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
для гральних автоматів - до 31 грудня 2006
року.

У період проведення перевірки позивача
був чинним наказ ДПА України від 10.09.2008
№ 581 «Про затвердження Державного
реєстру реєстраторів розрахункових
операцій у новій редакції», в якому
визначено, що до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
відповідно до наказу ДПА України від
01.07.2008 №430 включено комп'ютерно-касову
систему «Фіскал», сфера застосування
якої є казино, зали гральних автоматів,
фіскалізація гральних автоматів,
торгівля та послуги гральних закладів.

Тобто, з моменту включення до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій
комп'ютерно-касової системи «Фіскал»
суб'єкти господарювання, що надають
вказані послуги, зобов'язані
використовувати зазначену систему.

І з цього часу суб'єкти господарювання
не повинні експлуатувати ті гральні
автомати, що не забезпечують
можливості застосування цієї системи,
оскільки з цього часу суб'єкти
господарювання в своїй діяльності
об'єктивно можуть забезпечити
дотримання вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Як правильно встановлено судом
апеляційної інстанції, перевіркою,
проведеною контролюючим органом 23.01.2009,
встановлено, що позивачем для надання
послуг у гральному залі
використовувалися гральні автомати
без застосування комп'ютерно-касової
системи «Фіскал».

Відповідальність за порушення вимог
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» передбачена ст.17
цього Закону.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції вважає правильним висновок
суду апеляційної інстанції, яким
встановлено обґрунтованість
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкції у розмірі 8 295,00 грн.
за порушення вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 04.09.2012 (справа № 21-220а12), 14.05.2013
(справа № 21-121а13) та від 28.05.2013 (справа №
21-162а13).

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного судового рішення судом
апеляційної інстанції були порушені
норми матеріального чи процесуального
права.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваного
судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Ігромакс» залишити без
задоволення.

2. Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.02.2012 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
Н.Є.
Блажівська

В.В. Кошіль