Справа № 2518/2-а-17764/11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Павленко О.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації на
постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 12 вересня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 12 вересня 2012 року у задоволенні
адміністративного позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити адміністративний
позов, посилаючись на те, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
постанову скасувати в частині
задоволення адміністративного позову
за період з 01 січня 2012 року по 12 вересня
2012 року скасувати та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову
в цій частині. В іншій частині
постанову залишити без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову з підстав, передбачених
ст.202 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого

добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати; у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст. 37 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказана доплата
виплачувалася частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно
Кабінетом Міністрів України, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановами Кабінету
Міністрів України, відповідач не
правомірно виплачував доплату в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.
37 зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок та виплату
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, відповідно до
ст. 37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 3 прикінцевих положень ЗУ
«Про державний бюджет України на 2012
рік» у 2012 році норми та положення
статті 37 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2012 рік.

Враховуючи викладене перерахунок та
виплата допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у розмірі 30%
мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» необхідно
проводити по 31 грудня 2011 року.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржувану постанову в частині
задоволення адміністративного позову
за період з 01 січня 2012 року по 12 вересня
2012 року скасувати, в задоволенні
адміністративного позову в цій частині
відмовити. В іншій частині оскаржувану
постанову суду залишити без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 200, 202, 205,
207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 12 вересня 2012
року в частині задоволення
адміністративного позову за період з 01
січня 2012 року по 12 вересня 2012 року -
скасувати, адміністративний позов в
цій частині залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 12 вересня 2012
року в частині задоволення
адміністративного позову за період з 28
березня 2011 року по 31 грудня 2011 року -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.