Справа № 826/19019/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пісоцька
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міністерства внутрішніх справ України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Міністерства внутрішніх справ України,
третя особа - Міністр внутрішніх справ
України Аваков Арсен Борисович про
зобов'язання надати інформацію, -

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 березня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним
ненадання Міністерством внутрішніх
справ України відповіді на скаргу
ОСОБА_3 від 17 квітня 2013 року. Зобов'язано
Міністерство внутрішніх справ України
розглянути та надати ОСОБА_3 відповідь
за результатами розгляду скарги від 17
квітня 2013 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Міністерство внутрішніх справ України
подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині визнання
протиправним ненадання Міністерством
внутрішніх справ України відповіді на
скаргу ОСОБА_3 від 17.04.2013 року та
зобов'язання розглянути дану скаргу та
надати відповідь за результатами її
розгляду (за текстом апеляційної
скарги). Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що судом першої інстанції були
неповно з'ясовані всі обставини, що
мали суттєве значення для вирішення
справи та допущені порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 звернувся до начальника
управління зв'язків з громадськістю
МВС України полковника міліції
Поліщука В.П. з заявою (інформаційним
запитом) від 01 квітня 2013 року, яку
зареєстровано 02 квітня 2013 року за вх.
№19зі.

У вказаній заяві позивач просив надати
наступну інформацію: «…1. Через яку
причину МВС України не повідомляло
пресу та суспільство в проміжок часу з
25 грудня 2010 року по 17 лютого 2011 року про
вбивство екс-директора департаменту по
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України ОСОБА_6, у
випадку, якщо вбивство сталося саме
ІНФОРМАЦІЯ_1. 2. Через яку причину МВС
України повідомило пресу та
суспільство 17 лютого 2011 року про
вбивство екс-директора департаменту по
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України ОСОБА_6,
якщо існувала причина про це їх не
повідомляти, у випадку, якщо вбивство
сталось саме ІНФОРМАЦІЯ_2. 3. Коли саме
екс-директора департаменту по контролю
за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України ОСОБА_6 було вбито
фактично…» (а.с.5-6).

Листом управління зв'язків з
громадськістю МВС України від 03 квітня
2013 року за №34/984, складеним за підписом
начальника В.П. Поліщука, позивача
повідомлено про наступне: «…1. На
підрозділи по зв'язкам з громадськістю
МВС України покладено обов'язки з
інформування населення та ЗМІ про
загальний стан криміногенної ситуації
у країні та інші питання службової
діяльності органів внутрішніх справ.
Втім, рішення про оприлюднення
інформації про будь-який конкретний
злочин приймається виключно
представником слідчого підрозділу,
адже витік відомостей про це може
зашкодити ходу слідства. 2. Надання
17.02.2011 року коментарю ЗМІ стосовно
вбивства ОСОБА_6 відбулось у відповідь
на журналістський запит, а не з
ініціативи МВС. 3. Відповідно до
інформації наданої ГУ МВС України в м.
Києві факт смерті ОСОБА_6 було
зафіксовано черговою частиною
ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.00…» (а.с. 9).

Позивач, вважаючи, що начальником
управління зв'язків з громадськістю
МВС України полковником міліції
Поліщуком В.П. його запит від 01 квітня
2013 року розглянуто неналежним чином,
звернувся до Міністра внутрішніх справ
України Захарченка В.Ю. зі скаргою від 17
квітня 2013 року (зареєстрована 17 квітня
2013 року за вх.№Ж-971) (а.с.10-11).

В матеріалах справи наявний лист (а.с.40),
складений 01 червня 2013 року за підписом
т.в.о. начальника управління зв'язків з
громадськістю МВС України С.В.
Бурлакова та адресований ОСОБА_3, в
якому відповідачем повідомлено про те,
що в МВС України повторно розглянуто
запит позивача щодо надання інформації
стосовно коментування В.П. Поліщуком
розслідування справи за фактом
вбивства ОСОБА_6.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відносини щодо створення, збирання,
одержання, зберігання, використання,
поширення, охорони, захисту інформації
регулює Закон України «Про інформацію»
від 02 жовтня 1992 року №2657-XII (далі - Закон
України № 2657), а порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених
законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес визначає Закон
України «Про доступ до публічної
інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI
(далі - Закон України № 2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України №
2939 розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України № 2939
розпорядники інформації зобов'язані,
зокрема, надавати достовірну, точну та
повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

При цьому ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939
визначено, що розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

Тобто, з аналізу чинного законодавства
вбачається, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний надати
запитувану інформацію у разі, якщо він
є розпорядником такої інформації.

Отже судом першої інстанції зроблено
правильний висновок про те, що
відповідачем, в особі начальника
управління зв'язків з громадськістю
МВС України полковника міліції
Поліщука В.П., надано вичерпну
інформацію, якою останній володів як
розпорядник щодо дати смерті ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян» від 02 жовтня 1996
року № 393/96 (далі - Закон України № 393/96)
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі статтею 16 Закону України
№393/96 скарга на дії чи рішення органу
державної влади, місцевого
самоврядування, посадової особи
подається у порядку підлеглості вищому
органу або посадовій особі.

У частині 1 статті 19 Закону України
№393/96 визначено обов'язки органів
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, їх керівників та
інших посадових осіб щодо розгляду
заяв чи скарг, зокрема, вони зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги,
забезпечувати поновлення порушених
прав, реальне виконання прийнятих у
зв'язку з заявою чи скаргою рішень,
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Пунктом 7.4 Положення про порядок роботи
зі зверненнями громадян і організації
їх особистого прийому в системі
Міністерства Внутрішніх справ України
від 10 жовтня 2004 року №1177 (далі -
Положення №1177) визначено, що за кожною
скаргою, в якій громадяни порушують
питання про наявність порушень чи
недоліків у роботі органів внутрішніх
справ або скаржаться на дії
працівників ОВС, проводиться ретельна
перевірка викладених фактів органом
внутрішніх справ, до якого звернувся
громадянин. За результатами перевірки
надаються матеріали керівникові
органу внутрішніх справ або його
заступникам, в яких зазначається,
підтвердились чи ні наведені відомості
(факти) і які заходи вжиті для усунення
виявлених порушень чи недоліків та
притягнення до відповідальності
винних осіб. Громадянину за наслідками
розгляду скарги надається письмова або
усна відповідь (за його бажанням).

Позивач у своїй скарзі від 17 квітня 2013
року просив, зокрема, повідомити про
результати її розгляду у письмовій
формі. Проте до матеріалів справи
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
надіслання на адресу позивача
будь-якої відповіді на зазначену
скаргу.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що ненадання ОСОБА_3
відповіді на скаргу є порушенням його
прав та інтересів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 16.05.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.