Справа № 261/2145/14-а
Суддя: Сліщенко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 261/2145/14-а
Провадження № 2-а/261/151/14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
21 травня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Сліщенко Ю.Г.,
при секретарі Бараненко Л.Є.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2014 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради (далі -
Управління) протиправними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що вона є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
перебуває на обліку в Управлінні як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачем було призначено їй
виплату допомоги по догляду за дитиною
18 листопада 2011 року у розмірі 130 гривень
на місяць, тобто у розмірі, меншому ніж
прожитковий мінімум для дітей до шести
років. Просила суд визнати
протиправними дії Управління ради під
час нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
за період з 01 серпня 2013 року по 23 січня
2014 року, зобов'язати відповідача
перерахувати та здійснити виплату на
користь позивачки допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
вказаний період з урахуванням
виплачених сум.

У судове засідання позивач та
представник позивача не з'явилися, про
час та місце судового засідання
повідомлені належним чином, надали
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Представник відповідача Азарова Н.А. в
судове засідання не з'явилася, просила
розглянути справу у їх відсутність.
Також надала письмові заперечення
проти позову, в яких позовні вимоги
позивача не визнала та просила у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на невідповідність
позовних вимог законодавству України,
зазначивши, що відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Вважає, що
прийняте управлінням праці та
соціального захисту населення рішення
відповідає діючому законодавству, тому
не має підстав для здійснення
перерахунку та виплати допомоги
відповідачеві згідно його позовних
вимог. Крім того, вважає, що в розмірі не
менше прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років допомогу по догляду за
дитиною мають виплачуватися Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Суд, враховуючи те, що клопотання про
розгляд справи за їх відсутністю
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, вважає можливим відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий
розгляд і вирішення справи в порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 7).

Позивач є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Позивач з 18 листопада 2011 року перебуває
на обліку в Управлінні та з того часу
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. щомісяця (а.с. 9-10).

Статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ), при
народженні дитини, повинна
виплачуватись допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 №107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Згідно пунктів 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, суд вважає, що з часу проголошення
вищевказаного рішення
Конституційного суду від 22 травня 2008
року №10-рп/2008, відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№2811-ХІІ.

Відповідно до ст.46 Закону України від 26
грудня 2008 №835-VI "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" та ст. 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) у 2009, 2010 роках
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
№ 2240-ІІІ призначається і здійснюється
в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону №2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону №2240-III на
виконання статті 45 Закону №2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» не встановлювалось
на 2013 рік іншого, ніж визначено
законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» розміру допомоги.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги за період з 01 листопада 2013
року на позивача, яка на застраховану у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми спеціального Закону (яким є Закон
№ 2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою
для суду відповідно до статті 244-2 КАС
України.

Стосовно посилання відповідача на те,
що виплати за Законом № 2240-III повинні
здійснюватись Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а не відповідачем, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
роботу щодо призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
організовує центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
покриття витрат на виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України у вигляді субвенцій до
місцевих бюджетів.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Відповідно до п. 15 Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 р. №1751, днем звернення за
призначенням допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку вважається день прийняття органом
праці та соціального захисту населення
відповідної заяви з усіма необхідними
документами. Крім того, за змістом п. 17
цього Порядку право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в ст. 13
ЗУ «Про державну допомогу сім'ям із
дітьми», яка на час виникнення
правовідносин, поширювала свою дію
щодо виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
виконання ст. 45 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2010 рік» Кабінет
Міністрів України не визначав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач наполягав на застосуванні
положень статей 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
в частині відмови в задоволенні позову
у зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону,
яким є ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
за період з 01 листопада 2013 року по 23
січня 2014 року відповідно до ст. 43 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що законодавством
обов'язок щодо призначення і виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку покладено
на органи соціального захисту
населення, які здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України, що
спростовує посилання відповідача в
наданих запереченнях.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем безпідставно було
нарахована та виплачена позивачу
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 01
листопада 2013 року по 23 січня 2014 року у
розмірі, меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до шести років, а тому
частково задовольняє адміністративний
позов.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути сплачений при
подачі позову судовий збір у сумі 73
грн. 10 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 18, 71, 86, 99, 122 ч.4, 94, 160-163 КАС
України, ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»,-

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
щодо недоплати ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 листопада
2013 року по 23 січня 2014 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України «Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 01 листопада 2013
року по 23 січня 2014 року.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі
позовної заяви судовий збір в сумі 73,10
грн.

Апеляційна скарга на цю постанову може
бути подана в Донецький апеляційний
адміністративний суд через місцевий
суд протягом десяти днів після її
проголошення.

Суддя
Ю.Г.Сліщенко.