Справа № 805/2610/14
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Старосуд І.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №805/2610/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.,

секретар судового засідання
Мосіна К.С.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача 1 - Мащенко О.В. - за
довір. від 05.07.2013 року

від відповідача 2 - Стасенко О.В. - за
довір. від 26.01.2014 року

від відповідача 3 - Стасенко О.В. - за
довір. від 14.04.2014 року

від третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі № 805/2610/14 за позовом
ОСОБА_2 до Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Міністерства доходів і зборів
України, третя особа: Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу з
єдиного внеску та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Міністерства
доходів і зборів України, третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
21.11.2013 року № Ф - 119 94 про сплату боргу з
єдиного внеску в розмірі 2388,06 грн.,
скасування рішення від 30.12.2013 року №
6439/10/05-99-10-05-12-2, скасування рішення від
11.02.2014 року № 821/К/99-99-10-01-07-15.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі № 805/2610/14 (суддя Старосуд
І.М.) позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 21 листопада 2013
року № Ф-119 94 про сплату боргу (недоїмки)
з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 2388,06
грн.

Скасовано рішення Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від 30 грудня 2013 року №
6439/10/05-99-10-05-12-2.

Скасовано рішення Міністерства
доходів і зборів України від 11 лютого
2014 року № 821/К/-99-99-10-01-07-15.

Головним управлінням Міндоходів у
Донецькій області подана апеляційна
скарга, в якій апелянт просить
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що рішення за
розглядом скарги приймає керівник
органу доходів і зборів або його
заступник відповідно до розподілу
функціональних повноважень, що
визначено п. 5.1. Порядку № 452,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 09 вересня
2013 року № 452.

Відповідно до п. 6.1. Порядку № 452
процедура оскарження відповідно до
цього Порядку закінчується: останнім
днем строку, передбаченого п.2.3 розділу
II та пунктом 3.1 розділу III цього Порядку
для подання скарги про перегляд
рішення (вимоги) органу доходів і
зборів, у тому разі, коли така скарга не
була подана в зазначений строк; днем
отримання скаржником рішення органу
доходів і зборів про повне задоволення
скарги; днем отримання органом доходів
і зборів повернутого першого
примірника рішення як такого, що не
знайшло адресата, або за закінченням
строку зберігання.

Зазначає, що позивач скористався
правом на оскарження вимоги
Совєтського відділення Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
21.11.2013 року № Ф - 119, подавши відповідну
скаргу до Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 30
грудня 2013 року № 6439/10/05-99-10-05-12-2 вимога,
що оскаржувалася, залишена без змін, а
скарга - без задоволення.

Рішенням Міністерства Доходів і зборів
України від 11.02.2014 року № 821/К/99-99- 10-07-15
рішення про результати розгляду
первинної скарги залишено без змін.

Також зазначає, що виходячи із завдань
адміністративного судочинства,
судовий захист права може бути
здійснений лише у разі його порушення
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень.

Незважаючи на те, що спірним рішенням
скарга позивача не була задоволена,
саме по собі вказане рішення правових
наслідків для позивача у вигляді
виникнення, зміни чи припинення її прав
не мало, такі наслідки для позивача
мала вимога від 21.11.2013 року № Ф-119.

Макіївською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області також подана апеляційна
скарга, в якій просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що відповідно до п. 16
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом, закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Закону України №1788 «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Зазначає, що позивачу призначена
пенсія за віком із застосуванням ч. 1с
т.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Відповідно ст. 12
наведеного Закону право на пенсію за
віком мають чоловіки після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років, а вказана ст. 13 визначає підстави
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах із скороченням віку
передбаченого ст.12 цього Закону.

Виходячи з положень п.4 ч. 1 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняються
від сплати за себе єдиного внеску саме
особи, якщо вони є пенсіонерами за
віком, тобто чоловіки, які відповідно
ст.1 2 Закону України №1788 «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 26 Закону № 1058
досягли 60 років, іншого визначення
терміну «пенсіонер» чи пенсіонер за
віком законодавчими нормам не
передбачено. Таким чином даною
законодавчою нормою не передбачене
звільнення від внеску за видами
призначених пенсій, а осіб пенсіонерів
за віком чи інвалідів, які отримують
пенсії незалежно від її виду.

Отже, позивач не є пенсіонером за віком
у розумінні п.4 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове і соціальне
страхування», є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та не
звільняється від його сплати.

У судовому засіданні представники
відповідачів наголошували на
задоволені апеляційних скарг, проти
чого заперечував позивач.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, клопотань про участь у
розгляді справи не заявлено.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за
віком, отримує пенсію на пільгових
умовах (призначено пенсію за Списком №
1 відповідно до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»),
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області,
зареєстрований у якості фізичної особи
- підприємця, про що свідчить свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця серії НОМЕР_1, знаходиться
на спрощеній системі оподаткування -
єдиний податок, про що свідчить
свідоцтво пратника єдиного внеску
серії НОМЕР_2.

21 листопада 2013 року Совєтським
відділенням Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області прийнято вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-119 94, в якій
відповідач зобов'язує позивача
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2388 грн. 06
коп.

04 грудня 2013 року позивачем подана
скарга до Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
неправомірні дії посадової особи
органу Міндоходів.

05 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Совєтського відділення Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області із
заявою про роз'яснення йому на якій
підставі було винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки).

Листом Совєтського відділення
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від 19 грудня 2013 року № 1201/К/05-94/17
було роз'яснено позивачу, що
нарахування єдиного соціального
внеску по особовому рахунку платника
відбувається з урахуванням статусу
платника (пенсіонер за віком чи ні).
Даний статус відображається в
реєстраційних даних страхувальника: в
полі «ФО пенсіонер за віком» при
наявності позначки «0» - платник не є
пенсіонером та є платником єдиного
внеску, нарахування по таким рахункам
відбуваються щоквартально згідно
діючого законодавства (в автоматичному
режимі); при наявності позначки «1» -
платник є пенсіонером та згідно п.4 ст. 4
Закону звільняється від сплати за себе
єдиного внеску. Також зазначило, що в
реєстраційних даних страхувальника за
ідентифікаційним кодом позивача були
передані до Совєтського відділення
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області в полі «ФО пенсіонер за віком»
є позначка «0», тобто на теперішній час
позивач є платником єдиного внеску.

Рішенням Головного управління
Міндоходів і зборів України у
Донецькій області від 30 грудня 2013 року
№ 6439/10/05-99-10-05-12-2 скарга позивача
залишена без задоволення.

13 січня 2014 року позивач звернувся зі
скаргою до Міністерства доходів і
зборів України із проханням провести
службове розслідування з приводу
відмови в задоволенні скарг, скасувати
вимогу про сплату боргу № Ф - 119 94,
винних у протиправних діях притягнути
до відповідальності.

11 лютого 2014 року Міністерством доходів
і зборів України прийнято Рішення №
821/К/99-99-10-01-07-15 про результати розгляду
скарги, в якому скарга позивача
залишена без задоволення, вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 21.11.2013 року
№ Ф - 119 94 Совєтського відділення
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області та рішення про результати
розгліду первинної скарги залишено без
змін.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої та апеляційної інстанції,
апелянт вказує на порушення норм
матеріального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

За Преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41
Податкового органу визначено, що
органи державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 61, 62 Податкового кодексу
України встановлено, що органи
державної податкової служби межах їх
повноважень, встановлених цим
Кодексом, здійснюють податковий
контроль - систему заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
шляхом ведення обліку платників
податків; інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

11 серпня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
від 04.07.2013 року № 406-VII та «Про внесення
змін до Податкового кодексу України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» від 04.07.2013 року № 404-VII та
функції адміністрування єдиного
внеску передано органам Міністерства
доходів і зборів.

Тобто, відповідач у справі - орган
владних повноважень, який виконує
контролюючі функції у сфері
оподаткування відносно інших
суб'єктів, зокрема, здійснює контроль
за дотриманням законодавства зі збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності;

Згідно ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 року громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років. На пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах. При
наявності стажу на підземних роботах
менше 10 років у чоловіків за кожний
повний рік цих робіт пенсійний вік,
передбачений статтею 12 цього Закону,
знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначене поняття
«пенсія» як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

За приписами ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» умови призначення пенсій
за віком наступні: особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на державне соціальне
страхування» (далі - Закону № 2464), в
преамбулі якого зазначено, що ним
визначено правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону № 2464 встановлено,
що стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 2464 визначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що системний аналіз
викладеного вказує на те, що під
пенсіонерами за віком, указаними в
частині четвертій статті 4 Закону №
2464-VІ, необхідно розуміти всіх осіб,
яким призначено пенсію у зв'язку з
досягненням віку і незалежно від
законів, якими таке право на пенсію за
віком встановлено.

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги доводи відповідачів, що
позивач не підпадає під дію статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і тому не звільняється
від сплати єдиного внеску на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки він є
пенсіонером за віком і має всі інші
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а також в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач уклав договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового держаного
соціального страхування.

Крім того, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 17
серпня 2012 року у справі № 2а/0570/8922/2012
позовна заява задоволена частково.

Визнано протиправним і скасовано Акт
розрахунку сум єдиного внеску по
додатку № 5 за 2011 рік, які підлягають
доплаті, від 21 травня 2012 року за № 5,
складений посадовими особами
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі міста Макіївки
Донецької області.

Визнано протиправною та скасовано
Вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі міста
Макіївки Донецької області про сплату
боргу № Ф-131/161 від 21 травня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
було задоволено. Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 17
серпня 2012 року скасовано. Прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 жовтня 2013 року касаційна
скарга ОСОБА_2 - задоволено.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року - скасовано.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії залишено в силі.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для органів,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, оскільки позивач має
передбачене частиною 4 статті 4 «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
адже позивач обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. 2, ст.160, ст.
167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі № 805/2610/14 - залишити без
задоволення.

Постанову постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 09
квітня 2014 року у справі № 805/2610/14 за
позовом ОСОБА_2 до Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Міністерства
доходів і зборів України, третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу з єдиного внеску та
скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складення в повному
обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному
обсязі.

У судовому засіданні 21.05.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина ухвали, повний текст ухвали
виготовлений 26.05.2014 року.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська