Справа № 2а-4942/12/2070
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/58104/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Державної інспекції захисту
рослин Харківської області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09 серпня 2012 року у справі №2а-4942/12/2070
за позовом Державної інспекції захисту
рослин Харківської області до
Державної фінансової інспекції в
Харківській області про скасування
вимоги,-

в с т а н о в и л а:

Державна інспекція захисту рослин
Харківської області (далі - Інспекція)
звернулася до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Харківській області, у якому просила
скасувати п. 6 вимоги про усунення
виявлених плановою виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
Державної інспекції захисту рослин
Харківської області порушень
законодавства з фінансових питань від
28.03.2012 року за № 07-15/6036 в частині
забезпечення відшкодування на
реєстраційний рахунок Інспекції суми
вартості послуг, які надаються на
платній основі в розмірі 210 114, 30грн.,
внаслідок надання послуг за заниженою
вартістю.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю та безпідставністю
вказаного пункту вимоги, оскільки він
ґрунтується на хибних, необґрунтованих
та упереджених висновках, які
викладені в акті ревізії.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року, у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Інспекція
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Державною фінансовою
інспекцією в Харківській області була
проведена планова виїзна ревізія
фінансово-господарської діяльності
Державної інспекції захисту рослин
Харківської області за 2009, 2010, 2011 роки,
за результатами якої 29.02.2012 року було
складено акт №07-20/3.

Відповідно до акту ревізії № 07-20/3 від
29.02.2012 року відповідачем встановлено,
що Державною інспекцією захисту рослин
Харківської області за вказаний період
було, крім іншого, порушено п. 5 Наказу
Міністерства аграрної політики
України, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України «Про затвердження розмірів
плати за надання платних послуг, які
можуть надаватися державними
інспекціями захисту рослин, та Порядку
справляння плати за надання послуг
державними інспекціями захисту
рослин» № 328/643/432 від 08.05.09. Внаслідок
цього спеціальним фондом установи
недоотримано власних надходжень на
загальну суму 210 114, 30грн., з них у 2010 році
- 47 161, 96грн., у 2011 році -162 952, 34грн.

Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області до Державної
інспекції захисту рослин Харківської
області була надіслана Вимога за №
07-15/6036 від 28.03.2012 року про усунення
виявлених плановою виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
Державної інспекції захисту рослин
Харківської області порушень
законодавства з фінансових питань.

Позивачем оскаржується п. 6 вказаної
Вимоги у частині зобов'язання
забезпечення відшкодування на
реєстраційний рахунок Інспекції суми
вартості послуг, які надаються на
платній основі в розмірі 210 114, 30грн.,
внаслідок надання послуг за заниженою
вартістю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого також погодився
апеляційний суд, виходив з
правомірності покладення відповідачем
на позивача обов'язку із забезпечення
відшкодування на реєстраційний
рахунок Інспекції суми вартості
послуг, які надавалися на платній
основі, в розмірі 210114, 30грн., внаслідок
надання послуг за заниженою вартістю,
без проведення індексації.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 8 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», державне регулювання
цін і тарифів здійснюється шляхом
встановлення: державних фіксованих цін
(тарифів); граничних рівнів цін
(тарифів) або граничних відхилень від
державних фіксованих цін і тарифів.
Урядом України можуть вводитись інші
методи державного регулювання цін і
тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.2009 року № 106 «Про затвердження
переліку платних послуг, які можуть
надаватися державними інспекціями
захисту рослин» затверджено перелік
платних послуг, які можуть надаватися
державними інспекціями захисту рослин,
та доручено Міністерству аграрної
політики разом з Міністерством
фінансів та Міністерством економіки за
погодженням з Антимонопольним
комітетом визначити у двомісячний
строк розміри плати за надання платних
послуг, які можуть надаватися
державними інспекціями захисту рослин,
та порядок її справляння.

На виконання вказаної постанови було
прийнято Наказ Міністерства аграрної
політики України, Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України «Про затвердження
Розмірів плати за надання платних
послуг, які можуть надаватися
державними інспекціями захисту рослин,
та Порядку справляння плати за надання
послуг державними інспекціями захисту
рослин» № 328/643/432 від 08.05.2009 року (далі -
Наказ № 328/643/432).

Відповідно до п. 4 Наказу № 328/643/432),
керівникам структурних підрозділів
державних інспекцій захисту рослин
необхідно привести свої рішення з
питань платних послуг, які можуть
надаватися державними інспекціями
захисту рослин, у відповідність до
цього Наказу.

Пунктом 5 Наказу № 328/643/432 встановлено,
що розмір плати за послуги, що
надаються державними інспекціями
захисту рослин, підлягає щорічній
індексації на рівень інфляційних змін
на підставі даних Державного комітету
статистики України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Інспекція, в
порушення встановленого обов'язку, не
проводила щорічну індексацію вартості
послуг на рівень інфляційних змін, що
призвело до недоотримання спеціальним
фондом позивача власних надходжень на
загальну суму 210 114, 30грн.(у 2010 році - 47 161,
96грн.,у 2011 році - 162 952, 34грн.).

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Колегія суддів вважає, що докази,
подані позивачем у справі, не
підтверджують обставини, на які він
посилається в обґрунтування своїх
позовних вимог.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної інспекції
захисту рослин Харківської області
відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша