Справа № 826/20829/13-а
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2014 року 12:05 №
826/20829/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р. О., суддів Маруліної Л.О.,
Огурцова О.П., за участю секретаря
судового засідання Шевченко М.В.
вирішив адміністративну справу

за позовом Громадської організації
спілки фахівців соціологічних та
психічних досліджень, ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

про визнання протиправною
бездіяльність

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача у якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просять:

- визнати протиправною бездіяльність
Міністерства юстиції України щодо
припинення застосування «Методики
встановлення заподіяння моральної
шкоди та метод оцінки розміру
компенсацій спричинених страждань,
реєстраційний код 14.1.04» зареєстрованої
в Реєстрі методик проведення судових
експертиз Міністерства юстиції
України 03.03.2010р.;

- зобов'язати Міністерство юстиції
України припинити застосування
«Методики встановлення заподіяння
моральної шкоди та метод оцінки
розміру компенсацій спричинених
страждань, реєстраційний код 14.1.04».
виключивши її з Реєстру методик
проведення судових експертиз
Міністерства юстиції України».

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Міністерство юстиції України, згідно
наказу від 02.10.2008 N 1666/5, є держателем
Реєстру методик проведення судових
експертиз. Реєстр ведеться з метою
створення інформаційного фонду про
наявність методик проведення судових
експертиз, які атестовані та
рекомендовані до впровадження в
експертну практику.

Під номером 320 від 03.03.2010 року і
реєстраційним кодом 14.1.04 в даному
Реєстрі міститься «Методика
встановлення заподіяння моральної
шкоди та метод оцінки розміру
компенсацій спричинених страждань», що
свідчить про рекомендацію її для
використання.

На думку позивачів, дана методика
оцінки розміру компенсацій страждань,
розробником якої є російський вчений
ОСОБА_2, не є адаптованою до
українського законодавства, що робить
її неможливою для застосування в
Україні.

Вказують, що застосування цієї
методики порушує їх право на
справедливе судочинство. Математичний
аналіз доводить нікчемність
розрахунків за даною методикою
(формулою) для громадян України.

Позивачі зазначають, що Пунктами 17 та 18
постанови Кабінету Міністрів України
від 2.07.2008р. № 595 передбачений порядок
припинення застосування судових
методик, проте на звернення
громадської організації «Спілка
фахівців соціологічних та
психологічних досліджень» від 18.11.2013р.
до Міністерства юстиції, з приводу
бездіяльності, яка допускає до
застосування неадаптовану до
українського законодавства методику,
відповіді не надійшло.

В судовому засіданні представники
позивачів позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив:

Відповідно до Положення про
науково-консультативну та методичну
раду з проблем судової експертизи при
Міністерстві юстиції України (далі
НКМР), затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 13.10.2000
№ 49/5, (чинного станом на 15.11.2002), секцією
НКМР з судово-психологічної експертизи
прийнято рішення вважати методику
ОСОБА_2 як таку, що пройшла апробацію та
рекомендувати її до застосування з
дотриманням умов, специфічних
судово-психологічним дослідженням
(витяг з протоколу від 14-15 листопада
2002року містять матеріали справи).

Таким чином, «Методика встановлення
заподіяння моральної шкоди та метод
оцінки розміру компенсацій
спричинених страждань», розробником
якої є російський вчений ОСОБА_2,
впроваджена в експертну практику
науково-дослідних установ судових
експертиз Мін'юсту з 2002 року.

Згідно вказаної методики, базисний
рівень розміру компенсації моральної
шкоди встановлюється відповідно до
страждань, що зазнав потерпілий при
спричиненні його здоров'ю тяжкої шкоди,
та складає 720 МЗП (мінімальних
заробітних плат), виходячи з
мінімальної заробітної плати,
установленої законодавством станом на
час постановлення судового рішення по
справі. 720 МЗП це - заробітна плата за 10
років при розмірі місячного заробітку 6
МЗП.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2012 року
судовим експертом ОСОБА_3 по справі №
759/4392/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
складено висновок експертного
дослідження № 0222, яким, на підставі
«формули Ерделєвського», зроблені
розрахунки. Експерт дійшов висновку, що
орієнтовний розмір компенсації
моральних страждань особі, яка
постраждала в ДТП становить 864 МЗП.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 03.06.2013 року по
справі № 759/4392/13-ц, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва
позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в
розмірі 47 600грн.08 коп., моральну шкоду в
розмірі 991 008 грн., 6 030грн. за оплату
проведення експертизи, а всього 1 044 638
грн.08 коп.

Позивачі вказують, що на підставі
експертного висновку, зробленого за
«Методикою …», реєстраційний код 14.1.04,
суд ухвалив стягнути визначену
експертом суму 991 008 грн., що відповідала
864 МЗП на день проголошення рішення.

Вважають, що застосування «базисного
рівня» 720 МЗП безпідставно збільшило
визначену до стягнення суму на 532 208
гривень.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.11.2013 року по вказаній
судовій справі рішення в частині
стягнення моральної шкоди скасовано,
справу в цій частині передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Позивач 1 вважаючи, що вказаним судовим
рішенням Вищий спеціалізований суд
України вказав на відсутність
розумності та виваженості при
визначенні суми відшкодування
моральних страждань за методом, яким
керувався експерт, звернувся до
Міністерства юстиції, з приводу
бездіяльності, яка допускає до
застосування неадаптовану до
українського законодавства методику.
Вказує, що відповідь на своє звернення
не отримав.

Незгода з бездіяльністю відповідача та
необхідністю вчинення ним певних дій
обумовила позивача звернувся до суду
за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини третьої статті 8
Закону України «Про судову експертизу»
методики проведення судових експертиз
(крім судово-медичних та
судово-психіатричних) підлягають
атестації та державній реєстрації в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Процедури атестації та державної
реєстрації методик проведення судових
експертиз (крім судово-медичної та
судово-психіатричної), внесення змін до
методик, що пройшли атестацію та
державну реєстрацію, а також
припинення застосування методик
визначає Порядок атестації та
державної реєстрації методик
проведення судових експертиз.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 02.07.2008 № 595 «Про
затвердження Порядку атестації та
державної реєстрації методик
проведення судових експертиз»
установлено, що раніше впроваджені в
експертну практику методики
вважаються такими, що пройшли
атестацію, та підлягають державній
реєстрації.

У зв'язку з чим, відповідно до пункту 10
Порядку атестації та державної
реєстрації методик проведення судових
експертиз рішенням Координаційної
ради з проблем судової експертизи при
Міністерстві юстиції України від 03.03.2010
Методика внесена до Реєстру методик
проведення судових експертиз як така,
що раніше проваджена в експертну
практику Вказане рішення є чинним,
позивачами не оскаржувалося.

Процедура припинення застосування
методик проведення судових експертиз,
визначена пунктами 15-19 Порядку.

Так, відповідно до пункту 17 Порядку
пропозицію щодо припинення
застосування методики вносить наукова
рада державної спеціалізованої
установи у разі неможливості
застосування методики в експертній
практиці у зв'язку із змінами у
законодавстві та нормативно-технічних
актах.

Перелік державних спеціалізованих
установ визначено частиною другою
статті 7 Закону України «Про судову
експертизу».

Рішення про прийняття або відхилення
пропозиції щодо припинення
застосування методики належить до
компетенції Координаційної ради.

Разом з тим, відповідно до пункту 7
Порядку ведення Реєстру методик
проведення судових експертиз,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 02.10.2008 № 1666/5 (із
змінами та доповненнями, внесеними
наказом Міністерства юстиції України
від 08.01.2014 № 1/5), інформація про
припинення застосування методики може
бути внесена до Реєстру лише за
рішенням Координаційної ради.

Судом встановлено, що станом на час
розгляду справи, пропозиції від
наукових рад державних
спеціалізованих установ щодо
припинення застосування вказаної
методики до Координаційної ради не
надходило. Тому, суд погоджується із
доводами відповідача про відсутність
підстав для внесення відомостей до
Реєстру про припинення застосування
вказаної методики.

Суд також зауважує, що згідно п. 13
Порядку ведення методик проведення
судових експертиз, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 02.10.2008 року № 1666/5, поряд з
атестованими методиками під час
проведення судових, експертиз, також
використовуються джерела інформації,
які не підлягають атестації ї є
обов'язковими для застосування на
території України, зокрема:
нормативно-правові акти та нормативні
документи (міжнародні, національні та
галузеві стандарти, технічні умови,
правила, норми, положення, інструкції,
рекомендації, переліки, настановчі
документи Держспоживстандарту
України), а також чинні республіканські
стандарти колишньої УРСР та державні
класифікатори, галузеві стандарти та
технічні умови колишнього СРСР тощо.

Відповідно до пункту 14 цього ж Порядку
у разі потреби під час проведення
експертиз також можуть
використовуватись науково-технічна та
довідкова література, перелік якої
затверджується наказом Міністерства
юстиції України та не є вичерпним,
інформаційні бази даних з мережі
Інтернет, а також програмні продукти,
рекомендовані для використання в
експертній практиці рішенням
Координаційної ради з проблем судової
експертизи при Міністерстві юстиції
України.

Згідно пункту 1.4 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, під час
проведення експертиз (експертних
досліджень) з метою виконання певного
експертного завдання експертами
застосовуються відповідні методи
дослідження, методики проведення
судових експертиз, а також
нормативно-правові акти та нормативні
документи (міжнародні, національні та
галузеві стандарти, технічні умови,
правила, норми, положення, інструкції,
рекомендації, переліки, настановчі
документи Держспоживстандарту
України), а також чинні республіканські
стандарти колишньої УРСР та державні
класифікатори, галузеві стандарти та
технічні умови колишнього СРСР,
науково-технічна, довідкова
література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення
експертизи (вибір певних методик,
(методів дослідження)) належить до
компетенції експерта.

Відповідно до статті ст. 23 Цивільного
кодексу України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення (злочин як
середньої тяжкості, так і тяжкий),
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Також суд погоджується із доводами
відповідача, що твердження позивачів
про скасування Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних та
кримінальних справ рішень судів першої
і апеляційної інстанції у справі про
стягнення моральної шкоди з мотивів
невідповідності Методики чинному
законодавству України не може братися
до уваги, оскільки в мотивувальній
частині ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.11.2013, на яку посилаються
позивачі, Методика не згадана,
можливість застосування Методики в
експертній практиці не вивчалася, а
лише вказано на те, що Визначаючи
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд повинен
наводити в рішенні відповідні мотиви.

Також відповідачем під час розгляду
справи надано суду докази повідомлення
позивача про результати розгляду його
звернення від 18.11.2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, враховуючи всі наведені
обставини, Окружний адміністративний
суд міста Києва вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Громадської
організації спілки фахівців
соціологічних та психічних досліджень,
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Голосуючий суддя
Р.О. Арсірій

Судді
Л.О. Маруліна

О.П. Огурцов