Справа № 2а-13248/12/2670
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "21" грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Дніпровського районного управління
Головного управління МВС України в м.
Києві, Дніпровського районного відділу
Головного Управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Дніпровського районного
управління Головного управління МВС
України в м. Києві, Дніпровського
районного відділу Головного
Управління Державної міграційної
служби України в м. Києві у якому просив
визнати дії щодо відмови в проведені
реєстрації її місця проживання
протиправними та зобов'язання провести
таку реєстрацію.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "21" грудня 2012 року позов було
задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, КП по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду від
21.12.2012 року та прийняте нове рішення,
яким відмовити в задоволені позову.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "21" грудня 2012 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_3 на підстав ордеру №415
від 27.08.2003р., виданого АЕК «Київенерго»
вселились до кімнати АДРЕСА_1.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 04.11.2005р.
№2048 будинок АДРЕСА_1 був позбавлений
відповідного статусу та переданий до
комунальної власності територіальної
громади Дніпровського району м. Києва
із визнанням його житловим будинком із
загальними квартирами.

Після передачі будинку на баланс
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва кімнаті
АДРЕСА_1 надано іншу нумерацію, а саме
кімната АДРЕСА_1.

З метою проведення реєстрації за
місцем проживання, позивач 19 січня 2012
року звернулась до відповідача із
відповідною заявою.

За наслідками розгляду звернення
ОСОБА_2, листом від 31 січня 2012 року №48/415
останній було повідомлено, що
проведення реєстрації місця
проживання можливо буде здійснити або
на підставі ордеру, виданого
Дніпровською районною у м. Києві
державною адміністрацією, або
остаточного рішення суду.

Не погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
частково задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що
врегульовує дані спірні
правовідносини є Закон України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11.12.2003р.
№1382-ГУ з наступними змінами та
доповненнями у відповідній редакції
(далі по тексту - Закон №1382-ІУ).

Цей Закон відповідно до Конституції
України регулює відносини, пов'язані зі
свободою пересування та вільним
вибором місця проживання в Україні, що
гарантуються Конституцією України і
закріплені Загальною декларацією прав
людини, Міжнародним пактом про
громадянські та політичні права,
Конвенцією про захист прав людини та
основоположних свобод і протоколами до
неї, іншими міжнародними договорами
України, а також визначає порядок
реалізації свободи пересування та
вільного вибору місця проживання і
встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до визначення термінів, що
використовуються у зазначеному Законі,
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Статтею 6 Закону №1382-ГУ закріплено, що
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Для реєстрації особа подає:

- письмову заяву. Діти віком від 15 до 18
років подають заяву особисто. У разі
якщо особа з поважної причини не може
самостійно звернутися до
уповноваженого органу, реєстрація може
бути здійснена за зверненням іншої
особи на підставі доручення,
посвідченого в установленому порядку;

- паспортний документ. Якщо дитина не
досягла 16-річного віку, подається
свідоцтво про народження або свідоцтво
про належність до громадянства
України. Іноземець та особа без
громадянства додатково подають
посвідку на постійне або тимчасове
проживання;

- квитанцію про сплату державного мита
або документ про звільнення від його
сплати;

- два примірники талона зняття з
реєстрації.

Частиною 3 статті 6 Закону №1382-ГУ
закріплено, що вимагати для реєстрації
місця проживання подання особою інших
документів забороняється.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що перелік документів,
необхідних для вчинення дії по
реєстрації місця проживання особи є
вичерпним та розширеному тлумаченню не
підлягають.

Отже, на момент звернення позивача до
відповідача із заявою про її
реєстрацію за адресою проживання такий
документ, як ордер чинним
законодавством України у переліку
необхідних документів не зазначався.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме копії рішення колегії суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2010р. у
справі №22-23968 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, Дніпровської
районної у м. Києві ради, Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва про визнання права на проживання
та за зустрічним позовом Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
-Дніпровська районна у м. Києві
державна адміністрація про виселення
із самовільно зайнятого житлового
приміщення, рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 19.07.2010р. про
відмову в задоволенні основного позову
та задоволення зустрічного позову
скасовано та постановлено нове, яким
провадження у справі за основним
позовом закрито у зв'язку з
непідвідомчістю розгляду в порядку
цивільного судочинства, а у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з
того, що відповідачі за зустрічним
позовом отримали приміщення, в якому
проживають, а саме кімнату АДРЕСА_1 в
установленому порядку і проживають в
ній на законних підставах.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що приписи
статті 58 Житлового кодексу України, на
що посилається відповідач, на спірні
правовідносини не поширюються,
оскільки позивач вже проживає у
зазначеному помешканні та просила
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії щодо її реєстрації.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дії відповідача щодо
відмови в реєстрації ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1 з підстав відсутності ордера,
виданого Дніпровською районною у м.
Києві державною адміністрацією або
остаточного рішення суду, є
протиправними та не ґрунтуються на
положеннях чинного законодавства
України.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача зареєструвати її за місцем
проживання, колегія суддів зазначає
наступне.

Указом Президента України від 06.04.2011р.
№ 405/2011 створено Державну міграційну
службу України (далі по тексту - ДМС
України) до основних завдань якої
віднесено, зокрема, реалізація
державної політики у сферах міграції
(імміграції та еміграції), у тому числі
протидії нелегальній (незаконній)
міграції, громадянства, реєстрації
фізичних осіб, біженців та інших
визначених законодавством категорій
мігрантів.

Згідно з пунктом 4 Положення про
Державну міграційну службу України
остання відповідно до покладених на
неї завдань здійснює реєстрацію/зняття
з реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.

Пунктом 7 названого Положення
закріплено, що ДМС України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через головні управління (управління)
міграційної служби в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управління, відділи
(сектори) міграційної служби в районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

Відповідно до частини 2 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на те, що під час розгляду
справи судом встановлено допущення з
боку відповідача 1 порушень вимог
Закону №1382-IV, яке полягало у
безпідставній відмові позивачу у
проведенні реєстрації її місця
проживання, з метою повного захисту
прав та інтересів ОСОБА_2, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
зобов'язати Дніпровський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби у м. Києві
розглянути заяву ОСОБА_2 щодо
реєстрації її місця проживання та
вчинити дії щодо реєстрації ОСОБА_2 за
місцем її проживання.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "21" грудня 2012 року - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "21" грудня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
Я.С. Мамчура

І.Л.
Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.