Справа № 804/15255/13-а
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - Максимова
представника відповідача - Камінська
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -
09.12.2013 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження у справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_4 до
державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
року в повному обсязі.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в жовтні 2013 року
позивачем отримано акт №
278/04-67-17-03/НОМЕР_5 про результати
документальної планової невиїзної
перевірки ОСОБА_4 з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, на підставі якого
податковим органом прийняті
оспорювані податкові
повідомлення-рішення. Позивач вважає
вказані рішення протиправними,
необґрунтованими та такими, що
ґрунтуються на висновках, які не
відповідають фактичним обставинам, а
тому просить суд їх скасувати.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та надала пояснення
відповідно до позовної заяви.
Представник відповідача проти позову
заперечувала та зазначила, що
податковим органом під час перевірки
було встановлено, що факт надання
позивачем експедиторських послуг не
підтверджується товарно-транспортними
накладними, а надані документи не дають
змоги в повному обсязі встановити
зміст господарської операції та
пересвідчитись в її наявності. У
зв'язку з цим, представник відповідача
вважає оспорювані податкові
повідомлення-рішення обґрунтованими
Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, та дослідивши
письмові докази встановив.
З 03.09.2013 року по 30.09.2013 року державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Дніпропетровська головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну планову невиїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.01.2012
року по 31.12.2012 року, за результатами
якої складено акт від 07.10.2013 року №
278/04-67-17-03/НОМЕР_5.
За результатами перевірки податковим
органом встановлені порушення ФОП
1. наявність ознак відсутності факту
реального здійснення господарських
операцій між ФОП ОСОБА_4 та
контрагентами-постачальниками і
контрагентами-покупцями на протязі 2012
2. п. 177.2, 177.4 ст. 177 з урахуванням п. 44.1, п.
44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2012 рік у
сумі 1 016 282,62 грн.
3. п. 187.1 (а) ст. 187, з урахуванням п.п. 195.1.3
п. 195.1 ст. 195, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням п.
44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість всього на суму 1 133 683
грн., у тому числі по періодах:
- у січні 2012 року в сумі 44 391 грн.;
- у лютому 2012 року в сумі 84 912 грн.;
- у березні 2012 року в сумі 76 467 грн.;
- у квітні 2012 року в сумі 121 529 грн.;
- у травні 2012 року в сумі 103 082 грн.;
- у червні 2012 року в сумі 46 940 грн.;
- у липні 2012 року в сумі 115 323 грн.;
- у серпні 2012 року в сумі 119 344 грн.;
- у вересні 2012 року в сумі 100 358 грн.;
- у жовтні 2012 року в сумі 129 413 грн.;
- у листопаді 2012 року в сумі 87 330 грн.;
- у грудні 2012 року в сумі 104 594 грн.
4. п. 160.1, п.160.2 ст. 160, п. 152.8 ст. 152
Податкового кодексу України, а саме під
час виплати доходу типу «роялті»
нерезиденту - фірмі «TimoCom Soft-und Yardwere GmbH»
(Німеччина) по договору № 185598/АНА/А4 від
23.05.2011 року ФОП ОСОБА_4 не утримано та не
сплачено до бюджету податок з таких
доходів у загальній сумі 631,58 грн., у
тому числі: за І квартал 2012 року в сумі
139,55 грн., за ІІ квартал 2012 року в сумі
138,61 грн., за ІІІ квартал 2012 року в сумі
128,31 грн. та за ІV квартал 2012 року в сумі
5. п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України в частині ненадання до
перевірки документів, що підтверджують
показники, відображені таким платником
податків у податковій звітності.
У зв'язку із встановленими в акті
перевірки порушеннями податковим
органом 30.10.2013 року прийняті наступні
рішення:

№ , яким до ОСОБА_4 застосовано
штрафні санкції у розмірі 510 грн.;

№ , яким ОСОБА_4 збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1 700 524,50 грн., в т.ч. 1 133 683
грн. за основним платежем та 566 841,50 грн.
за штрафними санкціями;

№ , яким ОСОБА_4 збільшено грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на суму 1 270 353,28 грн., в т.ч.
1 016 282,62 грн. за основним платежем та 254
070,66 грн. за штрафними санкціями;

№ , яким ОСОБА_4 збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток
іноземних юридичних осіб на суму 1 469,48
грн., з яких 631,58 грн. за основним
платежем та 837,90 грн. за штрафними
санкціями.

Вирішуючи правомірність винесених
податкових повідомлень-рішень суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу
України посадові особи контролюючих
органів зобов'язані, зокрема,
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами,
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, не допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Порядок проведення податковим органом
перевірок та оформлення результатів її
проведення визначені главою 8
Податкового кодексу України (статті 75 -
86) та Порядком оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 395 від
14.03.2013 року (далі - Порядок № 395).

Відповідно до статті 75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Згідно ст. 86 цього Кодексу результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до Порядку № 395 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби (пункт 1.5.).

За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини діяльності платника
податків, які стосуються фактів
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби (пункт 1.6.).

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та повною мірою, з
посиланнями на первинні або інші
документи, які зафіксовані в обліку та
підтверджують наявність зазначених
фактів (пункт 1.7.).

Результати документальної перевірки
діяльності платника податків
складаються таким чином - у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно:

чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік) діяльності
платника податків та операцію, в
результаті якої здійснено це
порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення платника податків
або його законних представників щодо
встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи з обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних
документів або ненадання їх чи інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити інші докази, що
достовірно підтверджують наявність
факту порушення (пункт 2.3.2.2.).

З акту перевірки судом з'ясовано, що
висновки податкового органу про
заниження грошових зобов'язань
ґрунтуються на наступних обставинах.

Податковою інспекцію в акту перевірки
зазначено, що ФОП ОСОБА_4 в перевіряємий
період залучала до організації
транспортних послуг таких суб'єктів
господарювання: ПВКП «Спецінструмент»,
ТОВ «Марк-Трейдінг», ТОВ «Бієнор», ТОВ
«Євро-Експресс Україна», ТОВ
«Гранд-Стар», ПП «Флекс Полімер», ТОВ
«Мега Торг», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ТОВ
«Торг Консар», ПП «Нарі», ТОВ
«Детальсервіс», ПП «Міраж», ПП
«Агат-2009», ТОВ «Склопластик», ТОВ
«Індастрі Плюс», ТОВ «Авто+», ТОВ
«Союз-Орхідея», ТОВ «Акант-Інвест», ТОВ
«Тур», ТОВ «Днепроенергостандарт», ПП
«МК-Захід», ТОВ «Максі-Транс», ТОВ
«Авко» та інші.

Водночас, при проведенні дослідження
щодо реальності здійснення
господарських відносин та їх
документального підтвердження
податковою інспекцією здійснено
аналіз документів лише щодо трьох
суб'єктів господарювання, а саме: ПВКП
«Спецінструмент», ПП «Флекс Полімер»,
ТОВ «Торг Консар». При цьому єдиною
підставою для висновку щодо наявності
ознак відсутності факту реального
здійснення господарських операцій
зазначено недоліки в заповненні
товарно-транспортних накладних, а саме
- відсутності деяких реквізитів.

Дослідження первинних документів щодо
інших контрагентів, які надавали
послуги з перевезення, податковим
органом відповідно до акту перевірки
не здійснювалося.

Також, податковою в акті перевірки
зазначено, що ФОП ОСОБА_4 уклала
договори про надання
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення вантажу з наступними
контрагентами: ТОВ «Будкомплект», ТОВ
«Компанія «Агро-Союз», ТОВ «Нова
торгівельна компанія», ТОВ «Мебельна
компанія України», ТОВ «Космос», ТОВ
«Фактум-Юг», ТОВ «Прок-2005», ПП «Нарі» та
інші контрагенти.

При цьому, відповідачем в акті
перевірки характеризуючи зміст
правовідносин з зазначеними
контрагентами здійснено аналіз лише
однієї товарно-транспортної накладної
№ ВМ-384 від 27.09.2012 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Компанія
«Агро-Союз», лише одній
товарно-транспортній накладній від
28.09.2012 року та одному акту
здачі-прийняття робіт № ОУ-1377 по
взаємовідносинах з ПрАТ
«Дніпропетровський комбінат харчових
продуктів», лише одній
товарно-транспортній накладній від
26.09.2012 року та акту здачі-прийняття
робіт № ОУ-1385 по взаємовідносинах з ТОВ
«Будкомплект» та одній
товарно-транспортній накладній від
12.09.2012 року та акту здачі-прийняття
робіт № ОУ-1302 по взаємовідносинах з ТОВ
«Космос».

Дослідження первинних документів щодо
інших контрагентів, які отримували
послуги з перевезення, а також інших
первинних документів щодо вказаних
вище контрагентів податковим органом
відповідно до акту перевірки не
здійснювалося.

Але, незважаючи на це, відповідачем з
наведеного зроблено висновок про
відсутність факту реального вчинення
ФОП ОСОБА_4 господарських операцій з
придбання та продажу послуг (робіт) зо
всіма контрагентами на протязі 2012 року,
за якими позивачем сформовано валові
доходи за 2012 рік у розмірі 6 465 412,00 грн.
та валові витрати у розмірі 6 456 723,85 грн.,
а також занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1 133 683 грн.

Таким чином, враховуючи ті обставини,
що документальна перевірки позивача
проведена не на підставі первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, акт перевірки не
містить систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового
законодавства, в ньому не викладені всі
суттєві обставини діяльності платника
податків, які стосуються фактів
виявлених порушень податкового
законодавства, а факти виявлених
порушень викладені не чітко та не
повною мірою, з посиланнями на первинні
або інші документи, суд доходить
висновку, що висновки податкового
органу за результатами такого акту
перевірки є необґрунтованими, а самі
рішення від 30.10.2013 року №№ та
про нарахування грошових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб та з податку на додану
вартість не можуть вважатися такими, що
прийняті добросовісно та розсудливо.

Крім того, суд звертає увагу, що
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» факт надання послуги
експедитора при перевезенні
підтверджується єдиним транспортним
документом або комплектом документів
(залізничних, автомобільних,
авіаційних накладних, коносаментів
тощо), які відображають шлях прямування
вантажу від пункту його відправлення
до пункту його призначення. При цьому
позивачем надано суду первинні
документи, які підтверджують факт
здійснення господарських операцій, а
саме: копії договорів, податкових
накладних, актів здачі-прийняття робіт
та товарно-транспортних накладних, що
спростовую висновки податкового
органу.

Щодо твердження представника
відповідача, що позивачем надані суду
документи під час перевірки
податковому органу не надавалися, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 85.6. ст. 85 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
відмови платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Згідно пункту 2.3.2.2. Порядок № 395
встановлено, що у разі відмови платника
податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки.

Таким чином, єдиним доказом ненадання
платником податків під час перевірки
документів є складений у довільній
формі акт про вказану обставину, про
який зазначено в акті перевірки.

Оскільки в акті перевірки від 07.10.2013
року № 278/04-67-17-03/НОМЕР_5 не відображений
факт складання акту, що засвідчує факт
відмови ФОП ОСОБА_4 у наданні
документів, а також вказаний акт не
було надано представником відповідача
в судовому засіданні, суд вважає
вказане твердження не обґрунтованим та
таким, що не береться до уваги.

З зазначених обставин суд також вважає
необґрунтованим та безпідставним
податкове повідомлення-рішення від
30.10.2013 року № , яким до ОСОБА_4
застосовано штрафні санкції у розмірі
510 грн. за ненадання до перевірки
документів, що підтверджують
показники, відображені таким платником
податків у податковій звітності.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ , яким ОСОБА_4 збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток
іноземних юридичних осіб на суму 1 469,48
грн., з яких 631,58 грн. за основним
платежем та 837,90 грн. за штрафними
санкціями, суд зазначає наступне.

Податковим органом під час перевірки
встановлено здійснення ФОП ОСОБА_4
виплати доходу (роялті) нерезиденту з
джерелом походження з України, а саме:
сплата за право використання
програмного забезпечення - ключ TC Login за
договором № 185598/АНА/А4 на надання
інформаційних послуг компанії TimoCom
Soft-und Hardwere від 23.05.2011 року, складеному
між ФОП ОСОБА_4 та фірмою «TimoCom Soft-und Hardwere
GmbH», Німетчина, у розмірі 411,24 євро або 4
210,62 грн., без відповідної сплати
податку.

Відповідно до ст. 160 Податкового
кодексу України встановлено, що
будь-які доходи, отримані нерезидентом
із джерелом їх походження з України,
оподатковуються в порядку і за
ставками, визначеними цією статтею. Для
цілей цього пункту під доходами,
отриманими нерезидентом із джерелом їх
походження з України, розуміються,
зокрема, роялті;

Згідно п.п. 14.1.225. п. 14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України роялті - це будь-який
платіж, отриманий як винагорода за
користування або за надання права на
користування будь-яким авторським та
суміжним правом на літературні твори,
твори мистецтва або науки, включаючи
комп'ютерні програми, інші записи на
носіях інформації, відео - або
аудіокасети, кінематографічні фільми
або плівки для радіо - чи телевізійного
мовлення, передачі (програми)
організацій мовлення, будь-яким
патентом, зареєстрованим знаком на
товари і послуги чи торгівельною
маркою, дизайном, секретним кресленням,
моделлю, формулою, процесом, правом на
інформацію щодо промислового,
комерційного або наукового досвіду
(ноу-хау).

Не вважаються роялті платежі за
отримання об'єктів власності,
визначених в абзаці першому цього
пункту, у володіння або розпорядження
чи власність особи або, якщо умови
користування такими об'єктами
власності надають право користувачу
продати або здійснити відчуження в
інший спосіб такого об'єкта власності
або оприлюднити (розголосити) секретні
креслення, моделі, формули, процеси,
права на інформацію щодо промислового,
комерційного або наукового досвіду
(ноу-хау), за винятком випадків, коли
таке оприлюднення (розголошення) є
обов'язковим згідно із законодавством
України;

З матеріалів справи вбачається, що
23.05.2011 року між ФОП ОСОБА_4 та фірмою
«TimoCom Soft-und Hardwere GmbH», Німетчина, укладено
договір № 185598/АНА/А4 на надання
інформаційних послуг, відповідно до
змісту якого предметом договору є не
користування комп'ютерною програмою, а
фактично отримання інформаційних
послуг в сфері логістичної та
транспортної галузі. Таким чином, суд
дійшов висновку, що вказана плата не є
роялті.

За таких умов суд вважає податкове
повідомлення-рішення №
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати
податкові повідомлення - рішення від
30.10.2013 року № , № , № , №
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 458,80
грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 08.04.2014
року згідно з вимогами ч. 3 ст. 160 КАС
України.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 08.04.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля