Справа № 872/15963/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа №
205/8425/13-а(6а/205/195/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013
року у справі № 6а/205/195/13 (205/8425/13-а) за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити дії задоволено.

Визнано незаконними дії відповідача
щодо відмови позивачу у перерахунку та
виплаті щорічної грошової допомоги до 5
травня 2011 року у розмірах передбачених
ст..13 Закону України «Про статус
ветеранів війни і гарантії їх
соціального захисту».

Зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
у розмірах передбачених ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни і
гарантії їх соціального захисту»,
зобов'язавши забезпечити виплату цих
сум з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період , допустивши в
цій частині негайне виконання
постанови суду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2012 року постанову
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року
- залишено без змін.

На виконання постанови Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 вересня 2011 року видано виконавчий
лист по справі № 2-а-4753/2011 від 21 березня
2012 року за яким відкрито виконавче
провадження зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік у
розмірах передбачених ст..13 Закону
України «Про статус ветеранів війни і
гарантії їх соціального захисту»,
зобов'язавши забезпечити виплату цих
сум, з урахуванням різниці , яка була
виплачена у цей період, допустивши в
цій частині негайне виконання
постанови суду.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення в повному обсязі та прийняттям
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
державний виконавець звернувся до суду
з поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення, в якому
просив стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради виплати на
користь ОСОБА_1 щодо щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік у
розмірах передбачених ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни і
гарантії їх соціального захисту» у
розмірі 4838 грн.00 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року в
задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилається на порушення Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та просить
скасувати ухвалу з прийняттям нової
ухвали про задоволення подання про
заміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії(п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Наведені норми права дають змогу дійти
висновку, що зобов'язання вчинити певні
дії, покладені на відповідача судовим
рішенням,є обраним судом способом
захисту порушеного права позивача.

Доказів неможливості виконання
рішення суду не надано.

За таких обставин викладені заявником
вимоги стосуються в цілому відповідних
дій, які у випадку їх задоволення,
можуть істотно змінити зміст
резолютивної частини судового рішення,
що є недопустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення-неможливе виконання
судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається , що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже виконання постанови суду фактично
не можливе тому відсутні підстави для
зміни способу і порядку виконання
рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року
у справі №205/8425/13-а(6а/205/195/13) за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник