Справа № 2а-44904/09/1670
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
2а-44904/09/1670

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко О.С.,

представника позивача - Кінаша А.Г.,

представника відповідача - Висоти І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотехспорт" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ "Автотехспорт" звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кременчуцької ОДПІ, ДПА у Полтавській
області про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 05 березня 2009 року № /728
та № .

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2010
року відкрито провадження у даній
справі (суддя Бойко С.С.).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 01 червня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2010
року, позовні вимоги задоволено:
визнано нечинними та скасовано рішення
Кременчуцької ОДПІ про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 05
березня 2009 року № /728 та № /729.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 березня 2014 року постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 01 червня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2010 року - скасовано, а
справу направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року справу прийнято до провадження.

Протокольною ухвалою суду замінено
відповідачів Кременчуцьку ОДПІ у
Полтавській області, ДПА у Полтавській
області на належних - Кременчуцьку
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, Головне
управління Міндоходів у Полтавській
області.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на фактичну відсутність
порушень, за які до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції. Крім того наголошував, що
перевірка проводилась із порушенням
порядку та процедури, встановлених
чинним законодавством.

В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, спірні
рішення вважає такими, що прийняті
відповідно до чинного законодавства,
та не вбачає підстав для їх скасування.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2009 року
ДПА у Полтавській області проведено
перевірку за дотриманням порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки магазину "Автотехспорт" ТОВ
"Автотехспорт", розташованого за
адресою вул. Московська, 8, м. Кременчук
Полтавської області.

Результати проведеної перевірки
відображені в акті від 12 лютого 2009 року
№ 00007426/0321/16/03/23/24563021 (а.с. 20), в якому
зафіксовано наступні порушення:

- незабезпечення проведення
розрахункової операції через РРО при
оформленні передоплати за автомобіль
ВАЗ 2107 на суму 4000,00 грн.;

- здійснення торгівлі без наявності
торгового патенту.

05 березня 2009 року Кременчуцькою ОДПІ
винесено рішення № /728 (а.с. 48) про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій згідно із статтею
17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" на суму 20000,00 грн.
та № /729 (а.с. 48) про застосування
штрафних (фінансових) санкцій згідно
статті 8 Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" на суму
3000,80 грн.

Зазначені рішення отримані позивачем 12
березня 2009 року, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, копія якого долучена до
матеріалів справи (а.с. 48).

Позивач, вважаючи вказані рішення
такими, що прийняті безпідставно,
звернувся до суду з вимогою про
скасування спірних рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку спірним рішенням
Кременчуцької ОДПІ про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
від 05 березня 2009 року № /728 та №
/729, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для висновків податкового
органа, що у свою чергу стали підставою
для застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 3001,80 грн., стала
відсутність в пункті продажу товарів
торгового патенту.

В судовому засіданні представником
позивача не заперечувалось, що наявний
в магазині та наданий до перевірки
контролюючому органу торговий патент
містить юридичну адресу підприємства,
а не адресу фактичної реалізації
товару.

Позивач, не погоджується з
правомірністю встановлення порушення
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій за порушення порядку
використання торгового патенту,
зазначаючи, що в магазині
"Автотехспорт" на дату проведення
перевірки на доступному для огляду
місці знаходився торговий патент від 24
грудня 2008 року № 240809 встановленого
зразка з терміном дії 01 квітня 2008 року
по 31 березня 2009 року (а.с. 24). Вказаний
документ надавався контролюючому
органу до перевірки.

При цьому, зазначення в торговому
патенті позивача фактичної адреси
замість юридичної вважає технічно
неможливим з огляду на те, що уся
документація, на підставі якої
видавався торговий патент, містить
вказівку лише на юридичну адресу
об'єкта нерухомості, у якому позивач
здійснює свою господарську діяльність.
Що стосується фактичної адреси
магазина позивача, то його представник
пояснив, що на момент проведення
перевірки така адреса не була
присвоєна об'єкту нерухомого майна,
оскільки останній не значився зданим в
експлуатацію.

Суд, дослідивши надані сторонами
пояснення з цього приводу,
погоджується з висновками
контролюючого органа про наявність
порушень вимог законодавства у сфері
патентування, оскільки вищевикладені
доводи представника позивача не
спростовують факту допущення
виявленого відповідачем порушення.

Так, згідно частини 1 статті 3 Закону
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності"
патентуванню підлягає торговельна
діяльність, що здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності або їх
структурними (відокремленими)
підрозділами у пунктах продажу
товарів. При цьому, під пунктами
продажу товарів у цьому Законі слід
розуміти, зокрема, магазини та інші
торгові точки, які знаходяться в
окремих приміщеннях, будівлях або їх
частинах і мають торговельний зал для
покупців або використовують для
торгівлі його частин. У разі коли
суб'єкт підприємницької діяльності має
структурні (відокремлені) підрозділи,
торговий патент придбавається окремо
для кожного структурного
(відокремленого) підрозділу (торгової
точки) /частина 3 статті 3 Закону України
"Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності"/.

За правилами частини 1 статті 7 Закону
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" торговий
патент є чинним на території органу,
який здійснив реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності чи з яким
погоджено місцезнаходження його
структурного (відокремленого)
підрозділу за місцем видачі торгового
патенту цьому суб'єкту. Передача
торгового патенту іншому суб'єкту
підприємницької діяльності або іншому
структурному (відокремленому)
підрозділу суб'єкта підприємницької
діяльності не дозволяється.

В ході розгляду справи судом
досліджено належним чином завірену
копію торгового патенту від 24 грудня 2008
року № 240809 (а.с. 24) та підтверджено факт
його видачі на адресу торгового місця,
відмінну від тієї, де фактично здійснює
свою господарську діяльність позивач.

Частиною 2 статті 2 Закону України
"Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" торговий
патент придбавається суб'єктами
підприємницької діяльності, предметом
діяльності яких є види, зазначені у
частині першій статті 1 цього Закону.
Підставою для придбання торгового
патенту є заявка, оформлена відповідно
до частини четвертої цієї статті.
Встановлення будь-яких додаткових умов
щодо придбання торгового патенту не
дозволяється.

Заявка на придбання торгового
патенту повинна містити такі
реквізити: найменування суб'єкта
підприємницької діяльності; витяг з
установчих документів щодо юридичної
адреси суб'єкта підприємницької
діяльності, а у випадках, якщо патент
придбавається для структурного
(відокремленого) підрозділу, - довідка
органу, який погодив місцезнаходження
структурного (відокремленого)
підрозділу, із зазначенням цього місця;
вид підприємницької діяльності,
здійснення якої потребує придбання
торгового патенту; найменування
документа про повну або часткову
сплату вартості торгового патенту (ч.4
ст. 2 Закону).

Форма торгового патенту та
порядок його заповнення
встановлюються центральним податковим
органом України (ч.3 ст. 2 Закону).

Наказом Головної державної
податкової інспекції України від 25
квітня 1996 року N 33, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 7 травня
1996 р. за N 221/1246 затверджено форма
торгового патенту та порядок
заповнення торгового патенту, які
передбачають зазначення
місцезнаходження структурного
(відокремленого) підрозділу (пункту
роздрібного продажу товарів).

Частиною 2 статті 7 Закону України
"Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" торговий
патент є чинним на території органу,
який здійснив реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності чи з яким
погоджено місцезнаходження його
структурного (відокремленого)
підрозділу за місцем видачі торгового
патенту цьому суб'єкту. Передача
торгового патенту іншому суб'єкту
підприємницької діяльності або іншому
структурному (відокремленому)
підрозділу суб'єкта підприємницької
діяльності не дозволяється.

З урахуванням того, що під час
проведення перевірки позивачем надано
торговий патент, однак він фактично
виданий на інше торгове місце, суд
вважає, що перевіряючими правомірно
відображено в акті перевірки вказане
порушення.

Частиною 8 Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності"
передбачена відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за порушення вимог цього Закону,
зокрема, за здійснення операцій,
передбачених цим Законом, без
одержання відповідних торгових
патентів або з порушенням порядку
використання торгового патенту,
передбаченого частиною другою статті 7
цього Закону, сплачують штраф у
подвійному розмірі вартості торгового
патенту за повний термін діяльності
суб'єктів підприємницької діяльності
із зазначеним порушенням.

Як вбачається з матеріалів справи
здійснення торгівельної діяльності
без одержання торгового патенту
відбувалося з 03 травня 2008 року по 12
лютого 2009 року (2008 рік-243 дні -
160х12/366х243х2=2 549,50 грн.; 2009 рік - 43 дні -
160х12/365х43х2=452,30 грн.) - 3 001 грн. 80 коп.

Таким чином, матеріалами справи
спростовуються доводи ТОВ
"Автотехспорт" про неправомірність
застосування до нього штрафних
(фінансових) санкцій за відсутність
торгового патенту в пункті продажу
товарів на підставі рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 05 березня 2009 року №
/729.

Матеріали справи також свідчать про те,
що підставою для висновків податкового
органа, що у свою чергу стали підставою
для застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 20000,00 грн., стало
проведення ТОВ "Автотехспорт"
розрахункової операції не на повну
суму покупки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
працівник магазину ОСОБА_4 отримала
кошти в сумі 4000,00 грн. у якості
передоплати за автомобіль ВАЗ, що
підтверджується копією прибуткового
касового ордеру від 12 лютого 2009 року
(а.с. 22).

При цьому, представник магазину ТОВ
"Автотехспорт" не забезпечила
проведення усієї суми покупки через
РРО, що не заперечувалось сторонами в
судовому засіданні.

Реєстратор розрахункових операцій -
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо /частина 2
статті 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг"/.

Вимогами статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: 1)
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Як свідчать матеріали справи, на місці
проведення розрахунків позивачем було
складено опис готівкових коштів на
суму 4000 грн., а відповідно до Х-звіту №
1697 сума коштів в касі складала 0,00 грн.
(а.с.50).

Таким чином, наявними у матеріалах
справи доказами підтверджено, що
позивач не забезпечив проведення суми
в розмірі 4000,00 грн., отриманої у якості
передоплати за автомобіль ВАЗ, через
РРО.

За приписами частини 1 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" за порушення вимог цього Закону
до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Таким чином, за допущене ТОВ
"Автотехспорт" правопорушення чинним
на дату виникнення вказаних
правовідносин законодавством
передбачено штрафні (фінансові)
санкції в п'ятикратному розмірі, що
становить 20000 грн. (4000 грн. х 5 = 20000).

Судом не беруться до уваги доводи
представника позивача, у яких останній
посилався на відсутність укладеного в
письмовій формі договору
купівлі-продажу, на відсутність
встановлених субдилерським договором
(а.с. 27-28) повноважень у ТОВ
"Автотехспорт" на здійснення операцій з
продажу, на фактичну відсутність в
магазині автомобіля, за який ОСОБА_4
отримано кошти, в зв'язку з чим
податковим органом безпідставно
застосовані штрафні (фінансові)
санкції. Вищевказані посилання визнані
такими, що не спростовують висновків
акта перевірки та підтверджують факт
допущення порушення позивачем.

Посилання платника податків на те, що
ТОВ "Автотехспорт" звільнене від
обов'язку застосовувати РРО, оскільки
згідно умов пункту 2.2.2.7 агентського
договору від 28 січня 2009 року № 04/КМ (а.с.
27-28), в місці отримання товарів (магазин
позивача) операції з розрахунків у
готівковій формі не здійснюються,
тобто місце фактичного отримання
покупцями товару не збігається з
місцем, де останні проводять
розрахунки, суд вважає
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

За правилами пункту 12 статті 9 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" реєстратори розрахункових
операцій та розрахункові книжки не
застосовуються, якщо в місці отримання
товарів (надання послуг) операції з
розрахунків у готівковій формі не
здійснюються (оптова торгівля тощо).

Аналіз наведеної норми дає підстави
констатувати неправомірність її
застосування позивачем до спірних
правовідносин, оскільки судом
встановлено та не заперечувалось
сторонами в ході судового засідання, що
реалізація товару здійснюється саме в
приміщенні магазину за адресою: вул.
Московська, 8, м. Кременчук. За цією
самою адресою в приміщенні магазину
відбулась і розрахункова операція з
отримання позивачем передоплати за
автомобіль.

Таким чином, відповідачем об'єктивно та
обґрунтовано застосовано до позивача
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
20000,00 грн. за проведення розрахункової
операції не на повну суму покупки.

Що стосується посилань позивача на
наявність судового рішення, яким
визнано дії перевіряючих при
проведенні вищевказаної перевірки
протиправними та такими, що носили
провокативний характер, виходили за
межі повноважень та компетенції, в
зв'язку з чим це є підставою для
скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, суд
зазначає наступне.

Порушення контролюючим органом вимог
закону щодо проведення перевірки
суб'єкта господарювання не може бути
самостійною підставою для визнання
рішення такого контролюючого органу
протиправним.

У разі, коли перевірка відбулась, про що
складено акт перевірки, на підставі
якого складено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, - правові наслідки
протиправних дій контролюючого органу
з проведення перевірки є вичерпаними,
оскільки після проведення перевірки
права суб'єкта господарювання
порушують наслідки її проведення -
застосування до суб'єкта
господарювання за рішенням
контролюючого органу штрафних
(фінансових) санкцій за встановлені
актом перевірки порушення.

У такому випадку предметом розгляду в
суді обов'язково має бути суть
виявлених порушень законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Крім того, суд вважає необхідним
зазначити, що посилання представника
позивача на наявність судових рішень,
якими встановлені протиправними дії
податкового органу щодо проведення
перевірки є недоцільним, оскільки
ухвалою ВАСУ від 19 квітня 2012 року
судові рішення першої та апеляційної
інстанції скасовані, а провадження у
справі закрито.

Таким чином, суд не вважає
обґрунтованими посилання позивача про
протиправність дій контролюючого
органа в ході проведення перевірки, як
на підставу для визнання протиправними
та скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 05
березня 2009 року № /728 та № /729.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно із
статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приписами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
необґрунтовані, матеріалами справи не
підтверджені та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотехспорт" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 26
травня 2014 року.

Суддя
А.О. Чеснокова