Справа № 2а-10672/12/1370
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа № 876/7134/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 року
у справі за позовом Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Львівська залізниця» до Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м.Львова про
визнання протиправними та скасування
вимог,-

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця»
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
про скасування вимог про сплату боргу
від 05.12.2012 року № Ю-3267, від 22.11.2012 року №
Ю-3195, від 05.12.2012 року № Ю-3266, від 06.12.2012
року № Ю-3337, від 05.12.2012 року № Ю-3265.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач покликається на те, що
відповідачем проведено перевірки
відокремлених підрозділів ДТГО
«Львівська залізниця» - «Служби
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд», «Будівельного управління №1»,
«Будівельного управління №6»,
«Містобудівельного поїзду №61»,
«Будівельно-монтажного поїзд №908», за
результатами яких складено акти та
складені вимоги про стягнення боргу.
Вважає, що основний видом економічної
діяльності позивача є функціонування
інфраструктури залізничного
транспорту, для якого клас
професійного ризику виробництва
становить 31. Повідомлення про
віднесення підрозділів до 52 класу
професійного ризику виробництва із
зазначенням розміру єдиного внесення
протягом 11 року не одержували.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 року
в задоволенні позову відмовлено,
оскільки суд не погодився з доводами
позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ДТГО «Львівська залізниця»
подав апеляційну скаргу за якою
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нову постанову про
задоволення позовних вимог.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням позовних вимог,
зокрема, зазначає, що основний видом
економічної діяльності позивача є
функціонування інфраструктури
залізничного транспорту, для якого
клас професійного ризику виробництва
становить 31. Повідомлення про
віднесення підрозділів до 52 класу
професійного ризику виробництва із
зазначенням розміру єдиного внесення
протягом 11 року не одержували.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, з
наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Суд першої інстанції встановив і це
стверджується матеріалами справи, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова
проведено перевірки відокремлених
підрозділів ДТГО «Львівська
залізниця» та складено акти стосовно:
«Служби будівельно-монтажних робіт і
цивільних споруд» - акт № 418 від 05.12.2012
року; «Будівельного управління №1» -
акт №394 від 22.11.2012 року; «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд №6»- акт № 419 від 05.12.2012 року;
«Містобудівельного поїзду №61»- акт №
420 від 06.12.2012 року;
«Будівельно-монтажного поїзд №908», акт
№ 417 від 05.12.2012 року.

На підставі наведених актів
відповідачем винесено вимоги про
сплату боргу від 05.12.2012 року № Ю-3267, від
22.11.2012 року № Ю-3195, від 05.12.2012 року № Ю-3266,
від 06.12.2012 року № Ю-3337, від 05.12.2012 року №
Ю-3265.

Підставою для проведення перевірки
послужило невиконання відокремленими
підрозділами ДТГО «Львівська
залізниця» повідомлення відповідача
від 31.10.2012 року про взяття на облік
платника єдиного внеску (зміни) та
зобов»язано останніх здійснити
перерахунок єдиного внеску починаючи з
01.01.2011 року.

Рішення про взяття відповідачем на
облік відокремлених підрозділів ДТГО
«Львівська залізниця» прийнято за
результатами проведеної відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Львові перевірки
відокремлених підрозділів ДТГО
«Львівська залізниця», а саме: «Служби
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд» - акт №842 від 28.11.2011 року;
«Будівельного управління №1» - акт №860
від 07.12.2011 року; «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд №6» - акт №849 від 01.12.2011 року;
«Містобудівельного поїзду №61» - акт
№843 від 29.11.2011 року;
«Будівельно-монтажного поїзду №908» -
акт №853 від 05.12.2011 року за якими
віднесено даних страхувальників до 52
класу професійного ризику виробництва
з урахуванням його фактичного
основного виду економічної діяльності.
Вище перелічені акти підписані
керівниками даних підрозділів, копії
актів отримані представниками
страхувальників.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог погодився з
запереченням відповідача, що при
проведенні наведених перевірок
відокремлених підрозділів останні не
оскаржували актів перевірки за якими
віднесено даних страхувальників до 52
класу професійного ризику виробництва.

Між тим, такий висновок суду першої
інстанції є помилковим, оскільки не
ґрунтується на фактичних обставинах
справи, є суперечливим та не відповідає
вимогам чинного законодавства, з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 47 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначення класу
професійного ризику виробництва за
видами економічної діяльності
здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Розмір страхового внеску підприємства
залежить від класу професійного ризику
виробництва, до якого належить
підприємство за видом економічної
діяльності. У разі якщо страхувальник
провадить свою діяльність за
декількома видами економічної
діяльності, віднесення підприємства до
класу професійного ризику виробництва
здійснюється за основним видом його
економічної діяльності.

У разі зміни виду економічної
діяльності підприємства Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно змінює належність
цього підприємства до класу
професійного ризику виробництва. Зміна
класу професійного ризику
здійснюється один раз на рік за
результатами роботи страхувальника за
минулий календарний рік. Новий клас
професійного ризику встановлюється з
початку поточного року.

Порядок віднесення робочими органами
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України страхувальників
до класу професійного ризику
виробництва з урахуванням виду їх
економічної діяльності визначає
Порядок віднесення страхувальників до
класу професійного ризику виробництва
з урахуванням виду їх економічної
діяльності та проведення перевірок
достовірності поданих
страхувальниками відомостей про види
економічної діяльності (у тому числі
основний) ( далі Порядок), затверджений
постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань № 30 від 30.11.2010р.

Згідно п. 4.1 Порядку робочі органи
виконавчої дирекції Фонду здійснюють
перевірки достовірності поданих
страхувальниками відомостей про види
економічної діяльності (у тому числі
основний) підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання для віднесення
страхувальника до класу професійного
ризику виробництва з урахуванням виду
його економічної діяльності.

Відокремлені підрозділи «Служба
будівельно-монтажних робіт і
цивільних споруд», «Будівельне
управління № 1», «Будівельне
управління № 6», «Мостобудівельний
поїзд № 61», «Будівельно-монтажний
поїзд № 908» є відокремленими
підрозділами без права юридичної особи
та входять до складу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» та здійснюють
свою діяльність у відповідності до ст.64
Господарського кодексу України.

У відповідності до наказу Державного
комітету статистики України від 23.12.2011
№ 396 «Про затвердження Методологічних
основ та пояснень до позицій
Кваліфікації видів економічної
діяльності» у розділі 2.2 «Основний,
другорядні і допоміжні види
діяльності» п.п. 48-52 надано роз'яснення
щодо здійснення одного або декількох
видів економічної діяльності.

Згідно п.49 цього наказу основним видом
економічної діяльності статистичної
одиниці визначається діяльність, що
забезпечує максимальну частку
загальної доданої вартості цієї
одиниці. Основний вид економічної
діяльності визначається методом
«1ор-с1оУп» і не обов'язково створює 50%
або більше загальної доданої вартості
одиниці.

Згідно з п.4 Порядку визначення класу
професійного ризику виробництва за
видами економічної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.2012 № 237,
віднесення до класу професійного
ризику виробництва здійснюється за
основним видом економічної діяльності,
що визначається за найбільшою питомою
вагою обсягу реалізованої продукції
та/або чисельністю зайнятих осіб за
минулий календарний рік.

З Національного класифікатора України
«Класифікація видів економічної
діяльності» ДК 009:2010 органи державної
статистики розраховують основний вид
економічної діяльності на підставі
даних державних статистичних
спостережень відповідно до
статистичної методологи за підсумками
діяльності підприємств за рік.

Відповідно до Порядку застосування
основного виду діяльності платника
податків для забезпечення формування
звітності у розрізі видів економічної
діяльності, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України д 27.03.98 № 145, основний вид
економічної діяльності для суб'єктів
господарської діяльності визначають
органи статистики відповідно до
інструкції щодо перекодування
підприємств (організацій) за
Класифікацією видів економічної
діяльності (КВЕД).

Згідно наданих позивачем довідок з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій країни
(ЄДРПОУ) основним видом економічної
діяльності зазначених підрозділів
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» є
функціонування інфраструктури
залізничного транспорту (КВЕД 63.21.1).

Також, п.3.2 наведеного Порядку
передбачено, що у разі якщо
страхувальник провадить свою
діяльність за декількома видами
економічної діяльності, віднесення
підприємства до класу професійного
ризику виробництва здійснюється за
основним видом його економічної
діяльності.

Частиною 2 п. 4.15 Порядку визначено, що
якщо під час перевірки страхувальника
з'ясувалося, що страхувальником
нараховувався та сплачувався єдиний
внесок не за основним видом
економічної діяльності, йому
повідомляється новий клас
професійного ризику виробництва з
урахуванням фактичного основного виду
економічної діяльності з початку року,
наступного за тим, в якому під час
перевірки було виявлено зміну виду
економічної діяльності.

У разі зміни на підставі акта перевірки
класу професійного ризику виробництва
страхувальника робочий орган
виконавчої дирекції Фонду надсилає
органу Пенсійного фонду повідомлення
про зміну класу професійного ризику
виробництва із зазначенням розміру
єдиного внеску, встановленого статтею 8
Закону про єдиний внесок, і дати зміни
класу професійного ризику виробництва
за формою згідно з додатком 4 до цього
Порядку ( п.4.23 Порядку).

Всупереч викладених положень
вказаного Порядку, відокремлені
підрозділи ДТГО «Львівська залізниця»,
а саме «Служба будівельно-монтажних
робіт і цивільних споруд», «Будівельне
управління № 1», «Будівельне
управління № 6», «Мостобудівельний
поїзд № 61», «Будівельно-монтажний
поїзд № 908» ДТГО «Львівська залізниця»
протягом 2011 року повідомлення про
віднесення їх до 52 класу професійного
ризику виробництва із зазначенням
розміру єдиного внеску протягом 2011
року не одержували, а відтак твердження
відповідача в актах перевірок про
присвоєння цим підрозділам 52 класу
професійного ризику виробництва
безпідставні і жодним чином не
обгрунтовані.

Також, в процесі розгляду справи
відповідач так і не зміг довести, на
якій підставі листами Управління ПФУ у
Залізничному районі у м. Львові
датованими липнем 2012 року
відокремленим підрозділам залізниці
встановлюється 52 класу професійного
ризику виробництва з 01.01.2011 року. Тобто
із зворотною дією в часі майже на
півтора роки.

Окрім цього, відповідачем не подано
суду повідомлення про присвоєння
відокремленим підрозділам Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» 52 класу
професійного ризику виробництва із
зазначенням розміру єдиного внеску.

Також, в оскаржуваних позивачем
вимогах про стягнення боргу
Управлінням ПФУ у Залізничному районі
м. Львова вказується, що борг виник з
01.01.2011, в той же час, цим же Управлінням
ПФУ у Залізничному районі м. Львова
17.01.2011 року та 26.01.2011 року видаються
повідомлення № 567/04-40 про віднесення ВП
«Будівельне управління № 1», та
відповідно повідомлення № 884/04-40 про
віднесення ВП «Мостобудівельний поїзд
№ 61» до 31 класу професійного ризику
виробництва.

Одночасно, відповідно до наказу
начальника ДТГО «Львівська залізниця»
від 18.05.2012 № 388/Н «Про реорганізацію
відокремлених підрозділів залізниці»,
із змінами внесеними наказом від 13.06.2012
№ 456/Н, відокремлені підрозділи ДТГО
«Львівська залізниця» «Будівельне
управління № 1» та «Будівельне
управління № 6» були реорганізовані
шляхом їх об'єднання а створення на їх
базі відокремленого підрозділу
«Будівельно-монтажне експлуатаційне
управління № 1» .

Новоствореному відокремленому
підрозділу «Будівельно-монтажне
експлуатаційне управління № 1» 31.07.2012
Управлінням ПФУ у Залізничному районі
м. Львова було видано повідомлення №
12032/04-40 про віднесення до 31 класу
професійного ризику виробництва.

Суд першої інстанції в оскаржуваній
постанові не надано жодної правової
оцінки цим обставинам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції необґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог, оскільки
не можна визнати такими, що
відповідають чинному законодавству
України вимог про сплату боргу від
05.12.2012 року № Ю-3267, від 22.11.2012 року №
Ю-3195, від 05.12.2012 року № Ю-3266, від 06.12.2012
року № Ю-3337, від 05.12.2012 року № Ю-3265, так
як такі суперечать принципам
обґрунтованості та справедливості,
дотримання рівності перед законом, а
тому підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

З огляду на наведене вище, відповідач,
як суб'єкт владних повноважень, не
виконав покладений на нього обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятих рішень, а тому в порядку ст.162
КАС України необхідно визнати
протиправними та скасувати
оскаржувані рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою необхідно задовольнити
позовні вимоги.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198,
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Львівська залізниця» - задовольнити.

Скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
09.04.2013року у справі №2а-10672/12/1370 та
прийняти нову про задоволення позовних
вимог.

Визнати протиправними та скасувати
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
про сплату боргу від 05.12.2012 року № Ю-3267,
від 22.11.2012 року № Ю-3195, від 05.12.2012 року №
Ю-3266, від 06.12.2012 року № Ю-3337, від 05.12.2012
року № Ю-3265.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко