Справа № 804/16172/13-а
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 р. Справа № 804/16172/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_2 з позовом до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
податковий орган протиправно та
безпідставно припинив вказувати у
довідках про заробітну плату
матеріальну допомогу, хоча довідкою
про заробіток від 26.06.2007 року № 10808/9/05-057
за останні 24 календарні місяці роботи
перед зверненням за пенсією
підтверджено, що при проходженні
державної служби позивачкою
отримувалася матеріальна допомога, на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, з яких
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Позивачка вважає бездіяльність
відповідачів протиправною і такою, що
порушують її конституційні та законні
права на розмір пенсії гарантований їй
державою виходячи з наступного.

Просить суд:

- визнати протиправною
бездіяльність Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо припинення вказувати
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) в довідці про заробітну плату
для перерахунку пенсії станом на року
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
видати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) довідку про заробіток станом на
01.02.2008 року - дату останнього
перерахунку пенсії з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань;

- визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування;

- зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) розрахунок та виплату пенсії
державного службовця станом з 01.02.2008
року з урахуванням середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

Від представника позивача та
представника відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська - надійшли
письмові клопотання про розгляд справи
без їх участі.

Також територіальне управління
Пенсійного фонду України надало суду
свої письмові заперечення проти
розглядуваного адміністративного
позову, зазначаючи, що вважає його
необґрунтованим і таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Комісія для розгляду питань, пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська розглянула
документи пенсійної справи та заяву
від 09.08.2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
здійснення перерахунку пенсії згідно
Закону України "Про державну службу" з
урахуванням 40% винагороди за вислугу
років та відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення вирішила відмовити в
цьому, оскільки це не відповідає
вимогам чинного законодавства. Стаж
роботи ОСОБА_2 на державній службі
становить 11 років 3 дні. Відповідно до
статті 33 вищевказаного Закону надбавка
за вислугу років (11 років на державній
службі) становить 20 % посадового окладу
з урахуванням доплати за ранг або
спеціальне звання. Тому, відповідач
вважає, що права на перерахунок пенсії
ОСОБА_2 не має.

Представник відповідача - Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - належним
чином був повідомлений про час, дату та
місце розгляду справи, проте не
повідомив про причини свого не
прибуття.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 128
КАС України суд ухвали рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, прийшов до
таких висновків.

Аналіз матеріалів справи показує, що
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, вийшла на пенсію
державного службовця - 26 червня 2007 року
з посади заступника начальника відділу
інформатизації процесів оподаткування
державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.
Дніпропетровська.

Довідкою Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про заробіток від 26.06.2007 року №
10808/9/05-057 за останні 24 календарні місяці
роботи перед зверненням за пенсією
підтверджено, що при проходженні
державної служби позивачкою
отримувалася матеріальна допомога, на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, з яких
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

В подальшому для перерахунків пенсії
державного службовця на дату
виникнення права на її перерахунок та
на останню дату перерахунку станом на
01.02.2008 року податкова служба
безпідставно припинила вказувати у
довідках про заробітну плату
матеріальну допомогу.

Дізнавшись із судової практики
Верховного Суду України (постанова ВСУ
від 20.02.2012 року по справі № 2а-430а11,
ухвала ВАСУ від 17.05.2012 року по справі №
К- 4465/09, постанови ВАСУ від 15.11.2012 року)
та постанови Правління Пенсійного
фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про
виконання судового рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/09/2670», зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2011 року за № 210/18948 про необхідність
врахування у складі заробітної плати
для призначення (перерахунку) пенсії
державного службовця матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, з метою
урегулювання питання пенсійного
забезпечення відповідно до чинного
законодавства позивачка звернулася в
адресу Державної податкової інспекції
у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області із заявою від 05 липня 2013 року
(вх. 05.07.2013 року щодо видачі уточнюючої
довідки станом на 01.02.2008 року - дату
останнього перерахунку пенсії з
урахуванням у складі заробітку
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, отримуваної
при проходженні державної служби.

Проте, листом від 01.08.2013 року № 1715/9/05-037 у
видачі довідки з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на дату
останнього перерахунку пенсії станом
на 01.02.2008 року податковою службою було
відмовлено з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» та
посиланням на обставини, які не
впливають на врахування у складі
заробітку для перерахунку пенсії
середньомісячної суми спірної виплати
та видана довідка від 01.08.2013 року №
1715/9/05-37 про заробітну плату, що
подається для перерахунку пенсії
станом на 01.02.2008 року без урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових
питань.

У своєму позові позивач зазначає про
те, що враховуючи вищевикладене, вона
звернулася із заявою від 30 серпня 2013
року (вх.№ Я 114-13) на адресу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо
витребування у податкової інспекції та
приєднати до пенсійної справи
уточнюючої довідки про заробіток
станом на 01.02.2008 року з урахуванням
матеріальної допомоги та здійснити
розрахунок пенсії на дату останнього
перерахунку з урахуванням вказаної
виплати. Однак, листом від 05.09.2013 року №
Я 114-13 у витребуванні довідки та
перерахунку пенсії управлінням
Пенсійного фонду України було
відмовлено з посиланням на форму
довідки про заробітну плату, що
подається для перерахунку пенсії
непрацюючим державним службовцям,
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.10.2008
року № 19-11 не передбачена матеріальна
допомога на оздоровлення.

Отже, вважаючи дії відповідачів
протиправними, ОСОБА_2 звернулась до
суду за захистом свого порушеного
права. Адже з посиланням на численні
норми чинного законодавства України та
судову практику, остання наголошує на
тому, що види оплати праці та інших
виплат, які враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсій, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст. 37-1 цього Закону
та ст. 58 Конституції України,
відповідно до якої закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної сили в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, ст. 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Нормою ст. 37 Закону України "Про
державну службу" від 16.12.1993 року за №
3723-XII (у відповідній чинній редакції)
визначено, що на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Інструкцією зі статистики заробітної
плати, затвердженої Наказом
Міністерства статистики України від
13.01.2004 року № 5, зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України від 27.01.2004
року за № 114/8713 (далі за текстом -
Інструкція), у п. 1.2, п. 1.3, пп. 2.3.3 п. 2.3 дано
визначення заробітної плати у
відповідності до норм Закону України
"Про оплату праці" та визначено
структуру фонду оплати праці, інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Відповідно до положень Закону України
"Про оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому вираженні, яку за трудовим
договором власник або вповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Для оцінки розміру заробітної плати
найманих працівників застосовується
показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються
нарахування найманим працівникам у
грошовій та натуральній формі (оцінені
в грошовому вираженні) за
відпрацьований та невідпрацьований
час, який підлягає оплаті, або за
виконану роботу незалежно від джерела
фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з:

фонду основної заробітної плати;

фонду додаткової заробітної плати;

інших заохочувальних та
компенсаційних виплат.

До інших заохочувальних та
компенсаційних витрат належить також
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом, крім сум, указаних у п.3.31).

Статтею 33 Закону України "Про державну
службу" (у відповідній чинній редакції)
визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Отже, аналіз вищевказаних норм
Інструкції, Закону України "Про
державну службу" показує, що до складу
заробітної плати входить, зокрема,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань до щорічної відпустки, яка має
систематичний характер та не є
одноразовою.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Переліку видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій" від 18.05.1998 року № 697 (чинна
станом на 01.02.2008 року) та Постановою
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" за №
1170 від 22.12.2010 року (чинна у період з
01.01.2011 року) визначено перелік
відповідних видів оплати праці та
інших виплат, що здійснюються за
рахунок коштів роботодавців та на які
не нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (до
01.01.2011 року) та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (з 01.01.2011 року).
Проте, вказаними підзаконними
нормативно-правовими актами не
визначено, що матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань належить до
таких.

Тому, з урахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що доводи
позивачки, викладені нею у позовній
заяві є правомірними та такий вид
виплат як матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань входила (до
01.01.2011 року) та входить (з 01.01.2011 року) до
системи оплати праці державного
службовця, носить систематичний
характер.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу", у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до положень п. 5 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії" № 865 від 31.05.2000 року (у
відповідній чинній редакції),
перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи. Форма довідки
про заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
державним службовцям, затверджується
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Підтвердивши довідкою від 26.06.2007 року
нарахування та виплату позивачці при
проходженні державної служби
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області зобов'язана
була врахувати вказані виплати у
заробітній платі, що подається для
перерахунку пенсії станом на 01.02.2008
року уточнюючою довідкою у
середньомісячному їх розмірі. Однак, як
вже зазначалось, позивачка отримала
відмову у видачі уточнюючої довідки та
здійсненні відповідного перерахунку
пенсії.

Стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року за №
3723-ХІІ (у відповідній чинній редакції)
містить спеціальні норми, якими
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 1 ст. 66 вищевказаного Закону
визначено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Також ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-ІV (у
відповідній чинній редакції), визначає,
що до заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Для осіб, які у період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
термін виконання якої перевищував
календарний місяць, до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу), які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися і до заробітної
плати, з якої обчислювалася пенсія
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні, у
розрахунку на кожний місяць виконання
роботи. Перелік таких осіб, а також
порядок визначення для них заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
встановлюється Кабінетом Міністрів
України;

3) суми заробітної плати (доходу),
визначені виходячи із здійсненої
застрахованою особою доплати,
передбаченої частиною третьою статті 24
цього Закону.

З урахуванням аналізу вищевказаних
спеціальних норм Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", суд
приходить до висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань
включається у структуру заробітної
плати, на даний вид виплат
нараховувались та сплачувались внески
до Пенсійного фонду України (до та
після 01.01.2011 року у відповідних видах), а
тому також мала та має враховуватись
під час обчислення пенсії.

Таким чином, дії відповідачів щодо
відмови вказувати ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в
довідці про заробітну плату для
перерахунку пенсії станом на року
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, відмови у здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування - є протиправними та
порушують законні права позивачки на
отримання відповідних сум пенсій з
огляду на вищевикладене.

Як відомо та є зрозумілим,
бездіяльністю в свою чергу визнається
пасивна поведінка суб'єкта, тобто не
вчинення дій, які особа повинна була і
могла вчинити. Тобто, ознак
бездіяльності з боку відповідачів
судом виявлено під час судового
розгляду справи, не було та позовні
вимоги ОСОБА_2 щодо визнання
протиправною бездіяльність Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
припинення вказувати ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в
довідці про заробітну плату для
перерахунку пенсії станом на року
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань; визнання протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування - є такими, що задоволенню
не підлягають.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання
Державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області видати
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) довідку про заробіток станом на
01.02.2008 року - дату останнього
перерахунку пенсії з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) розрахунок та виплату пенсії
державного службовця станом з 01.02.2008
року з урахуванням середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань - є повністю
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що даний адміністративний позов
необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
видати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) довідку про заробіток станом на
01.02.2008 року - на дату останнього
перерахунку пенсії з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
розрахунок та виплату пенсії
державного службовця з 01.02.2008 року з
урахуванням середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко