Справа № 161/3062/14-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3062/14-а
Провадження № 2-а/161/170/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Волинської
ДАІ УМВС України у Волинській області
про визнання незаконною та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Волинської ДАІ УМВС України у
Волинській області про визнання
незаконною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування
заявленого позову посилається на те, що
17.02.2014 р. інспектором ВДАІ Луцького РВ
Климуком Павлом Олексійовичем було
складено два протоколи про
адміністративні правопорушення АБ2 №
120690, АБ №120691 про те, що він 17.02.2014 р. о 12
год. 50 хв. керував автомобілем Scoda Octavia
д/н НОМЕР_1 в с. Чаруків, Луцького р-ну і
перевищив встановлену швидкість в
населеному пункті на 23 км/год., оскільки
нібито рухався зі швидкістю 83 км/год.,
чим порушив вимога п. 12.4 ПДР і нібито не
був пристебнутий ременями безпеки, чим
порушив вимоги П. 2.3 (в) ПДР.

За даними фактами було винесено
постанови ПСІ № 015535 від 17.02.2014 р. по
справі про адміністративне
правопорушення. Вказаною постановою
його притягнено до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 255 гривень.

Зазначена постанова ПСІ № 015535 від
17.02.2014 року винесена з порушенням норм
адміністративного та
адміністративно-процесуального права,
тому є незаконною, через що підлягає
скасуванню.

17.02.2014 року, приблизно о 12.50 год., він,
рухаючись зі швидкістю в межах 70-75
км/год. згідно приладу для вимірювання
швидкості руху на його транспортному
засобі, проїжджав с. Чаруків, Луцького
р-ну. На відстані менше 1 км до
закінчення даного населеного пункту,
він був зупинений співробітниками
відповідача. Патрульний автомобіль ДАІ
рухався назустріч його автомобілю, бо
увімкненого спеціального світлового
сигналу і лише порівнявшись з його авто
увімкнув проблискові сигнальні вогні і
слідував за ним до повної зупинки його
авто. Після зупинення він відстебнув
ремінь безпеки, оскільки користуватися
ними водій зобов'язаний виключно
підчас руху і тільки після цього один
із співробітників ДПС спочатку
попросив його документи і пояснив
причину зупинення. Зі слів працівника
ДПС він перевищив встановлену
швидкість руху, що зафіксовано його
колегою за допомогою пристрою «Візир»,
а також рухався без пристебнутих
ременів безпеки. Його зауваження про
те, що він відстебнув ремінь після
зупинки, інспектор проігнорував.

Він пояснив, що швидкість руху по
автодорозі не перевищував, а рухався із
швидкістю, яка не перевищувала
допустимих меж. На його прохання
показати пристрій, яким зафіксовано
перевищену ним швидкість, інспектор
показав його. На екрані була вказано
цифра « 83», однак ідентифікувати номер
автомобіля не було можливим, оскільки
фотокадри фіксації були нечіткими,
через що однозначного та
беззаперечного і підтвердження факту
перевищення ним швидкості немає. Свої
зауваження він висловив інспекторові,
а також попросив надати документи на
підтвердження своєчасного проходження
перевірки та державної метрологічної
атестації вимірювального приладу, та
характеристики можливих похибок у
вимірах даного пристрою, підтвердження
можливості його застосування в ручному
режимі.

Інспектор не задовольнив його
прохання, та почав оформляти протокол
та постанову про адміністративне
правопорушення. Під час винесення
постанови співробітником відповідача
не дотримано вимог статей 245 та 280 КУпАП
відповідно до яких завданням
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне
з'ясуванні і обставин кожної справи та
дотримання процесуального порядку
розгляду справа. При розгляді справи не
були з'ясовані і доведені обставини,
які б свідчили, що в моїх дах е ознаки
проступку, за який законодавством
України встановлену адміністративну
відповідальність.

Постанова не містить інформації про
докази його нібито правопорушення, не
містить свідчень свідків. На
наполегливу вимогу навести фактичні
докази його нібито правопорушення, та
зауваження, що його бездоказове
припущення не є законним приводом для
притягненні його до адміністративної
відповідальності, Відповідач не надав
жодних пояснень. Пунктом 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 23
грудня 2005 року №14 "Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення та визначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлюваних останнім доводив.

При винесенні постанови по справі про
адміністративне правопорушення
суб'єктом владних повноважень не
дотримано вимоги зазначених вище норм,
що порушило законні права та інтереси
позивача та не надало йому можливості
організувати свій захист, не наведено
на підставі яких доказів позивача
визнано винним у вчиненні порушення.

Також в постанові не зазначено, чи
являється прилад яким проводився
нагляд за дорожнім рухом з метою
фіксації порушень ПДР, автоматичним
засобом фото - чи відео фіксації, чи він
знаходився у співробітника ДАІ, який
керувався ним безпосередньо або через
комп'ютер (визначаються ті параметри,
які фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режим, кут огляду приладу).

Також працівником відповідача не
надано доказів, що прилад «Візир»
№0812432, яким було нібито зафіксовано
правопорушення, пройшов процедуру
державної експертизи або сертифікації
відповідності у сфері захисту
інформації.

Просить визнати дії інспектора ВДАІ
Луцького РВ старшого лейтенанта
міліції Климука Павла Олексійовича
щодо складання протоколу про
адміністративне правопорушенню
накладення стягнення - неправомірними.

Скасувати постанову ПСІ № 015535 від
17.02.2014 р. по справі про адміністративне
правопорушення в зв'язку з відсутністю
події та складу адміністративне
правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомив, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача, суб'єкта
владних повноважень, в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомив, подав до суду клопотання про
розгляд справи у його відсутності.

Розгляд справи судом проводиться за
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів, що відповідає вимогам
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до статті 283 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 17.02.2014 року в селі Чаруків Луцького
району Волинської області інспектор
ВДАІ Луцького РВ УМВС України Климчук
П.О., розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення
установив, що ОСОБА_1 17.02.2014 року о 12.33
годині в селі Чаруків Луцького району
Волинської області керував
автомобілем марки «Scoda», та перевищив
швидкість на 23 км/год. В населеному
пункті рухався із швидкістю 83 км/год.
При цьому порушив правила користування
ременем безпеки. Ураховуючи, що ОСОБА_1
скоїв адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, постановив притягнути
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 255 гривень (а.с. 6).

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відбулося з грубим порушенням норм
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. При цьому відповідачем
на засадах змагальності сторін та
вимогах частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
суду не доведено правомірність,
законність та підставність
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення за
ст.ст. 121, 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення. А тому
за таких обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись статтею 19 Конституції
України статтями 213, 217, 222, 251, 252, 271, 280, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 11, 71, 128, 158-164,
171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської ДАІ
УМВС України у Волинській області про
визнання незаконною та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити
повністю.

Визнати дії інспектора ВДАІ Луцького
РВ УМВС України Климчука Павла
Олексійовича при притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення - протиправними.

Постанову інспектора ВДАІ Луцького РВ
УМВС України Климчука Павла
Олексійовича серії ПС1 № 015535 від 17
лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 255
гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.В. Ковтуненко