Справа № 9101/65549/2011
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2013 рокусправа № 2а-0870/1355/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжторгпостачання" на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року у справі № 2а-0870/1355/11 за
адміністративним позовом Першого
заступника прокурора м. Запоріжжя в
інтересах держави в особі Державної
інспекції з контролю за цінами в
Запорізькій області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Запоріжторгпостачання" про стягнення
економічних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник прокурора м.
Запоріжжя звернувся до суду з
адміністративним позовом в інтересах
держави в особі Державної інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області, в якому просив стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжторгпостачання" економічні
санкції у розмірі 103212 грн.12 коп. на
підставі рішення № 316 від 02 листопада
2010 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ
"Запоріжторгпостачання" подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог. Апелянт
зазначає про свою незгоду з висновками,
викладеними в Акті перевірки № 676 від
28.10.2010 року щодо порушень формування та
застосування цін на окремі види
продовольчих товарів. Проте доводи
відповідача не були прийняті до уваги
судом першої інстанції при ухвалені
оскарженої постанови.

До суду апелянт, належним чином
повідомлені про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, не прибув,
про причини неприбуття не повідомив.

Державна інспекція з контролю за
цінами в Запорізькій області подала
клопотання про розгляд справи без
участі уповноваженого представника.

Згідно частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У судовому засіданні прокурор проти
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін як законне та обґрунтоване та
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, на
підставі п.3.1.1 Плану роботи на ІІ
квартал 2010 року Державна інспекція з
контролю за цінами в Запорізькій
області в період з 08 жовтня 2010 року по 28
жовтня 2010 року провела перевірку ТОВ
«Запоріжторгпостачання» з питань
дотримання порядку формування та
застосування цін на окремі види
продовольчих товарів. В ході перевірки
встановлено, що Товариством в період з
січня 2010 року по вересень 2010 року
застосовані торговельні надбавки на
окремі види продовольчих товарів понад
установлений граничний розмір, що є
порушенням вимог розпорядження Голови
Запорізької обласної державної
адміністрації від 22 вересня 2008 року №353
«Про встановлення граничних
торговельних
(постачальницько-збутових) надбавок на
продовольчі товари», внаслідок чого
було отримано необґрунтовану виручку у
розмірі 34404 грн.04 коп. За результатами
перевірки складено Акт від 28 жовтня 2010
року №676, на підставі якого до
відповідача застосовано економічні
санкції за порушення державної
дисципліни цін на суму 103212 грн.12 коп.,
про що прийнято рішення від 02 листопада
2010 року №316.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки рішення №316 від 02 листопада 2010
року не оскаржено відповідачем у
встановленому законом порядку, є
чинним та таким, що підлягає
обов'язковому виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком та вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», цей Закон визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.1 зазначеного
Закону, державний нагляд (контроль)
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, органів
місцевого самоврядування, інших
органів (далі органи державного
нагляду (контролю)) в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища; заходи
державного нагляду (контролю) планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Спеціальним законом, який регулює
правовідносини щодо державної
політики з регулювання цін і тарифів є
Закон України «Про ціни та
ціноутворення», у статті 6 якого
зазначено, що в народному господарстві
застосовуються вільні ціни і тарифи,
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи, які встановлюються на всі
види продукції, товарів і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході перевірки позивачем встановлено,
що відповідачем в період з січня 2010
року по вересень 2010 року застосовано
торговельні надбавки на окремі види
продовольчих товарів в понад
установлений граничний розмір.

Відповідно до п.1 ст.14 Закону України
«Про ціни та ціноутворення» вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п.3.1 вищезазначеної
Інструкції, державна інспекція з
контролю за цінами та державні
інспекції з контролю за цінами в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі приймають
рішення про вилучення сум економічних
та фінансових (штрафних) санкцій у
порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про
вилучення сум економічних та
фінансових (штрафних) санкцій є акти
перевірок, які складаються посадовими
особами органів державного контролю за
цінами.

Пунктом 3.8. вказаної Інструкції
визначено, що відповідно до наданих
повноважень Державна інспекція з
контролю за цінами, державні інспекції
з контролю за цінами в АР Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
на підставі проведених ними перевірок
суб'єктів господарювання приймають
рішення про застосування фінансових
(штрафних) санкцій за порушення вимог
законодавства, яким такі санкції та їх
розміри передбачено.

За результатами перевірки, позивачем
складено акт від 28 жовтня 2010 року №676,
який підписаний представником
відповідача - Директором Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запоріжторгпостачання» Безсмертним
Р.В. без зауважень (а.с. 16-18).

На підставі зазначеного акту
перевірки, відповідно до ст.14 Закону
України «Про ціни та ціноутворення» та
Інструкції про застосування
економічних, фінансових (штрафних)
санкцій органами державного контролю
за цінами, до відповідача було
застосовано економічні санкції за
порушення державної дисципліни цін на
суму 103212 грн.12 коп. (сума порушення 34404
грн.04 коп.; штраф у двократному розмірі
від суми порушення 68808 грн.08 коп.), про що
прийнято рішення від 02.11.2010 року №316,
яке 17.01.2011 вручено відповідачу разом із
претензією від 02.10.2010 за №01-15/3945, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
про отримання зазначених документів.

Крім того, спірне рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін
відповідачем в судовому чи
адміністративному порядку оскаржено
не було, відтак є чинним та таким що
підлягає обов'язковому виконанню.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи
апелянта не спростовують висновків
суду першої інстанції, викладених в
оскарженій постанові, апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Запоріжторгпостачання" - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року у справі № 2а-0870/1355/11 - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко