Справа № 820/4299/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.Справа № 820/4299/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" на
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014р.
по справі № 820/4299/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Управління Державного земельного
агенства у місті Харкові Харківської
області третя особа Відкрите
акціонерне товариство завод
"ЕЛЕКТРОМАШ"

про визнання актів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Райфайзен Банк Аваль",
звернувся до суду із позовною заявою, в
якій просить визнати недійсним
Державний акт серії ЯГ №111931 на право
власності на земельну ділянку площею
0,1823 га з кадастровим № :02:036:0015,
цільове призначення: для експлуатації
та обслуговування адміністративних та
виробничих будівель, виданий 05.05.2011
року Управлінням Держкомзему у
м.Харкові, зареєстровано у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на земельні ділянки за
№ 00042; визнати недійсним
Державний акт серії ЯГ №111932 на право
власності на земельну ділянку площею
0,1808 га з кадастровим № :02:036:0016,
цільове призначення: для експлуатації
та обслуговування адміністративних та
виробничих будівель, виданий 05.05.2011
року Управлінням Держкомзему у
м.Харкові, зареєстровано у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на земельні ділянки за
№ 00043; визнати недійсним
Державний акт серії ЯГ №111933 на право
власності на земельну ділянку площею
0,8163 га з кадастровим № :02:036:0017,
цільове призначення: для експлуатації
та обслуговування адміністративних та
виробничих будівель, виданий 05.05.2011
року Управлінням Держкомзему у
м.Харкові, зареєстровано у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на земельні ділянки за
№ 00044.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі № 820/4299/14.

Позивач, не погодившись із вказаною
ухвалою суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам
у справі, порушення норм
процесуального права, а саме: ч. 2 ст. 3,
ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, при прийнятті ухвали, просить
суд апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 р. по
справі № 820/4299/14 та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Представник позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
доводи скарги підтримав у повному
обсязі з підстав і мотивів, викладених
в апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не прибули,
про причини неявки не повідомили, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового засідання,
про що свідчать поштові повідомлення.
Крім того, від представника третьої
особи до суду надійшло клопотання про
розгляд справи за його відсутності (а.с.
56-59).

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку, що неприбуття представників
відповідача та третьої особи не
перешкоджає судовому розгляду справи,
оскільки вони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги та письмових
заперечень, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що спір між сторонами є
приватно-правовим, оскільки виник із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, підстави для
розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства
відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічне акціонерне товариство
"Райфайзен Банк Аваль" у позові просить
визнати недійсними Державний акт серії
ЯГ №111931 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1823 га, Державний акт
серії ЯГ №111932 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1808 га та
Державний акт серії ЯГ №111933 на право
власності на земельну ділянку площею
0,8163 га.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

З наведеного вбачається, що юридична
особа має право звернутись до суду з
адміністративним позовом у випадку,
якщо це передбачено Конституцією
України чи законом, та якщо спір має
характер публічно-правового.

Зі змісту пункту 1 частини 1 статті 3 КАС
України вбачається, що
публічно-правовим є спір, у якому хоча
б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі
статтями 13 і 14 Конституції України,
статтями 177, 181, 324 і главою 30 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
земля та земельні ділянки є об'єктами
цивільних прав, а держава і
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.

Земельні відносини, суб'єктами яких є
фізичні чи юридичні особи, органи
місцевого самоврядування, органи
державної влади, а об'єктами - землі у
межах території України, земельні
ділянки та права на них, у тому числі на
земельні частки (паї), регулюються
земельним і цивільним законодавством
на принципах забезпечення юридичної
рівності прав їх учасників,
забезпечення гарантій прав на землю
(стаття 1 ЦК України, статті 2, 5
Земельного кодексу України; далі - ЗК
України). Захист судом прав на землю у
цих відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України,
статтею 152 ЗК України.

Відповідно до цього спори, щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
згідно з пунктом 1 частини 1 статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що спір по
даній справі є приватно-правовим, а не
публічно-правовим, як на тому наполягає
позивач, оскільки виник із відносин,
урегульованих нормами цивільного
права.

Посилання заявника у апеляційній
скарзі на норму частини 2 статті 17 КАС
України висновків суду не
спростовують, оскільки вказана норма
встановлює правила визначення
юрисдикції адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ,
зокрема щодо вирішення
публічно-правових спорів з суб'єктами
владних повноважень стосовно їх
рішень, дій чи бездіяльності. Між тим, у
спірних правовідносинах позивач
просить визнати недійсним документом,
який посвідчує право власності
конкретної особи на земельну ділянку.

З огляду на вищезазначене, ухвала суду
першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014р.
по справі № 820/4299/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М. Повний
текст ухвали виготовлений 19.05.2014 р.