Справа № 805/5057/14
Суддя: Зеленов А. С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 805/5057/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді -
Зеленов А.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі про
стягнення понесених витрат на виплату
пенсій у розмірі 2 303,92грн., -

В С Т А Н О
В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледарі Донецької області
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Вугледарі Донецької області про
зобов'язання відшкодувати витрати по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по 31.03.2014
на загальну суму 2 303,92грн.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідачу були направлені акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по
31.03.2014.

Відповідач відмовився прийняти до
відшкодування зазначені у актах звірки
витрати УПФУ на виплату пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві по наступним особовим
справам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на загальну суму 2303,92грн. В
обґрунтування своєї позиції
відповідач посилається на ст. 33 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Посилаючись на ст. ст. 21, 24, 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", ст. 7
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ч. 1 ст. 10, ст. 81 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
постанову правління ПФУ та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 5-4/4
від 04.03.2003року, постанову Кабінету
Міністрів України "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" за №198 від 11.03.2009року, ст. ст. 37,
39, 92 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", просив задовольнити
позовні вимоги.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду повідомлявся належним чином,
надав суду клопотання про розгляд
справи без його участі/а.с.64/.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду повідомлявся належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі та заперечення на позов, в
яких зазначив, що у відповідності із ст.
21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105 від 23.09.1999 р.
відповідач у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові ушкодження його здоров'я
або в разі його смерті, виплачувати
йому або особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Зазначеним Законом не
передбачено відшкодування
відповідачем позивачу витрат на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги, доплат та надбавок,
встановлених постановами Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 р. № 265 та
від 11.03.2009 р. № 198. Крім того зазначив, що
згідно зі ст. 33 Закону № 1105 у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання. Відповідно цієї ж
статті визначено перелік таких
непрацездатних осіб, а саме: діти, які
не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років,
які не працюють, або старші за цей вік,
але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; інваліди
- члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатності особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку. Згідно цього переліку,
жоден з пунктів не можна застосувати до
наступних пенсіонерів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. Вище перелічені жінки
на день смерті чоловіків були
працездатними та не знаходились на
утриманні. Позивачем не було надано
жодного доказу, що зазначені жінки мали
право на отримання страхових виплат у
разі смерті потерпілого встановлених
ст. 33 Закону № 1105.У зв'язку з чим просив
визнати заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та в їх задоволені
відмовити в повному обсязі /а.с.72,73-75/.

Відповідно до положень статті 128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Позивачем була сплачена пенсія у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказані виплати увійшли до акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідачем не оспорюється факт
виплати УПФУ протягом листопада 2013 р по
31 березня 2014 року пенсій у зв'язку із
втратою годувальника у загальній сумі
2303,92грн., особам, зазначеним у списках
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
в зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які є додатком 1 до пункту
5 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697
(далі Порядок) за період 01.11.2013-31.03.2014.

Відповідачем - відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області, у зв'язку з тим, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
відповідають вимогам ст. 33 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", не
були враховані суми, визначені у актах
щомісячної звірки по зазначеним
особовим справам у розмірі 2303,92 грн.

Вказані розбіжності визначені у
таблицях розбіжностей, наявні в
матеріалах справи.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку, він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Отже, вказаною нормою обумовлено право
Пенсійного фонду на звернення до суду
із даним позовом.

Згідно із ч. 16 ст. 34 вказаного Закону,
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також ч. 1 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закон) визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно із ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; страхові
виплати у зв'язку з втратою
годувальника; страхові виплати дитині,
яка народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності; страхових виплат на
медичну та соціальну допомогу.

Згідно із ст. 33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти,
які не досягли 16 років; діти з 16 до 18
років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; інваліди
- члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

У даному випадку відповідачем не
враховані суми витрат на виплату
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника дружині, у випадку коли
вона на момент загибелі потерпілого не
перебувала на його утриманні щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно із
розпорядженням призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

На день смерті чоловіка ОСОБА_3 не
досягла 55 річного віку. Непрацездатною
за висновком МСЕК не визнавалась.

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно із
розпорядженням призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

На день смерті чоловіка ОСОБА_2 не
досягла 55 річного віку. Непрацездатною
за висновком МСЕК не визнавалась.

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно із
протоколом призначено пенсію у зв'язку
із втратою годувальника, який помер у
зв'язку із нещасним випадком на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

На день смерті чоловіка ОСОБА_4 не
досягла 55 річного віку. Непрацездатною
за висновком МСЕК не визнавалась.

ОСОБА_1, якій призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві, на день смерті чоловіка
не досягла 55-річного віку.
Непрацездатною за висновком МСЕК не
визнавалась. Зазначена обставина
встановлена на підставі дослідження
пенсійної справи ОСОБА_1, але додати до
матеріалів справи її копію не
представилося можливим через погану
якість оригіналу. До цього, факт
недосягнення ОСОБА_1 на момент смерті
чоловіка 55-річного віку встановлений
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.05.2012року у
справі №2а/0570/2861/2012, залишеною в силі
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2012року.

Таким чином, з урахуванням наведених
вище положень законодавства позивач не
має права на відшкодування
відповідачем суми пенсії, сплачених
особам у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
оскільки на момент смерті потерпілого,
особи, яким виплачені пенсії по втраті
годувальника, були працездатними,
тобто не досягли 55 років, на утриманні
померлого не перебували, не відповідає
вимогам Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Крім того, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
03.08.2012року по справі №2а/0570/8241/2012 у
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про стягнення
понесених витрат на виплату пенсій по
справам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
розмірі 192917,25грн. за період
лютий-травень 2012року відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05.03.2013року по справі
№К/9991/63096/12 постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
03.08.2012року по справі №2а/0570/8241/2012
залишено в силі.

Також, постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
по справі №805/8980/13-а у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі Донецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про стягнення
понесених витрат на виплату пенсій по
справам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
розмірі 2579,90грн. за період 01.01.2013-31.05.2013
відмовлено. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2013 апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
залишено без задоволення, постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 по
справі №805/8980/13-а без змін. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 28.11.2013 по справі №К/800/46561/13
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 по
справі №805/8980/13-а залишено в силі.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Загальна сума витрат, сплаченої
зазначеним особам у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
складає 2303,92грн.

Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що в межах даної
адміністративної справи не
оспорюється право ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на отримання пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, але саме призначення
пенсії по втраті годувальника, не є
безумовною підставою для
відшкодування такої пенсії
відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що в даному
випадку, позивач обрав невірний спосіб
захисту порушеного права, зазначені
позовні вимоги не відповідають суті
порушеного права.

Так, суд зазначає, що у разі
неузгодженості витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій, тобто не підписання
відповідачем акту звірки або не
включення до цих актів сплачених сум,
таке питання повинно вирішуватися
сторонами у судовому порядку шляхом
подання позову з позовними вимогами
щодо стягнення здійснених виплат, а не
шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання відшкодувати витрати по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

Так, при розгляді справи було б
неприйнятно враховувати право на
ефективний засіб захисту, а саме,
запобігання порушенню або припиненню
порушення з боку суб'єкта владних
повноважень, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права, без його практичного
застосування. Таким чином, обов'язковим
є практичне застосування ефективного
механізму захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

З урахуванням цього Держава Україна
несе обов'язок перед зацікавленими
особами забезпечити ефективний засіб
захисту порушених прав, зокрема - через
належний спосіб захисту та відновлення
порушеного права. Причому обраний
судом спосіб захисту порушеного права
має бути ефективним та забезпечити
реальне відновлення порушеного права.

За таких обставин, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про зобов'язання
відшкодувати витрати по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по 31.03.2014
на загальну суму 2303,92грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2-15, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі Донецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про зобов'язання
відшкодувати витрати по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по 31.03.2014
на загальну суму 2303,92грн. - відмовити.

Постанова прийнята в порядку
письмового провадження 14 травня 2014
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Зеленов А. С.