Справа № 805/5255/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
Справа №805/5255/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год. 05
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі
Громоклицькому Є.О.

за участю

представника позивача
Лактионової О.Г. за дов. від 17.07.2013 року

представника відповідача
Мичака О.С. за дов. від 22.11.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління «Донбас»»
до Донецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов,язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовною заявою до Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов,язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зазначив
наступне. На підставі акту та рішення №
405 до Фонду підлягає поверненню
неправомірні витрачені страхові кошти
та/або вартість наданих соціальних
послуг за період з 01.01.2011 року в розмірі
12075,60 грн. Також, нарахована пеня в
розмірі 0,1 % на суми несвоєчасно
повернутих або повернутих не в повному
обсязі страхових коштів.

30.12.2013 року відповідно до платіжного
доручення № 3997 на виконання
зазначеного акту та рішення Фонду,
позивач повернув страхові внески до
центральної МРВД ДОВ ФСС з ТВП у
розмірі 12131,50 грн.

В свою чергу позивач утримав в грудні
2013 року з заробітної плати ОСОБА_3
неправомірно сплачену допомогу за
рахунок коштів Фонду в сумі 1903,00 грн.

ОСОБА_3 після приведення свого листка
непрацездатності у відповідність до
вимог чинного законодавства, надала
його в лютому 2014 року для оплати
позивачу. Таким чином, листок
непрацездатності серії АВШ № 245512 з
30.11.2012 року по 17.12.2012 року, виданий
ОСОБА_3 до лютого 2014 року фактично не
був оплачений жодного разу.

Але, своїм листом від 27.03.2014 року № 03-451,
відповідач повідомив товариство про
фінансування по вищезазначеному
листку непрацездатності, який
враховано на зворотній сторінці
розрахунку товариства від 11.03.2013 року,
вже було отримано товариством 18.01.2013
року. Також, Фонд повідомив, що повторне
фінансування вказаного листка
непрацездатності не передбачено
діючим законодавством.

Позивач просив визнати бездіяльність
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності стосовно
нефінансування листка
непрацездатності серії АВШ № 245512 з
30.11.2012 року, виданого ОСОБА_3 за період
непрацездатності з 30.11.2012 року по 17.12.2012
року в сумі 1903,00 грн., противоправною та
зобов,язати вчинити дії щодо
фінансування цього листка.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив суд відмовити
в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
справи суд встановив наступні
обставини.

Виконавчою дирекцією Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності проведена
перевірка дотримання порядку
використання страхових коштів Фонду,
направлених на виплату допомоги та
надання соціальних послуг
застрахованим особам Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас»» за період з
01.10.2012 року по 30.09.2013 року, за наслідками
якої складено акт від 06.12.2013 року.

Відповідно до висновків, відображених
в акті, відносно позивача мало місце
безпідставне призначення допомоги по
листках непрацездатності, оформлених з
порушенням вимог Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності № 532 та Інструкції
про порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян № 455,
оскільки в силу абзацу 1 частини 1
статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001р. № 2240 з наступними змінами і
доповненнями (далі - Закон № 2240) листок
непрацездатності є підставою для
призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності, лише в тому випадку,
якщо він виданий у встановленому
порядку.

Зокрема, з порушенням вимог зазначених
Інструкцій оформлений листок
непрацездатності та виплачено
допомогу на суму 1903,00 грн. ОСОБА_3

На підставі вищевказаного акту від
06.12.2013 року відповідачем винесено
рішення № 405 від 10.12.2013 року про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності на
загальну суму 19170,30 грн., з якої 12075,60 грн.
- сума неправомірно витрачених
страхових коштів за період після 01.01.2011
року, 7064,70 грн. - штрафні санкції.

11.03.2014 позивач звернувся до фонду з
заявою-розрахунком на фінансування для
надання матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
Фонду на загальну суму 765 052,89 грн.

Однак, відповідачем було відмовлено у
фінансуванні по вказаній
заяві-розрахунку позивача для
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
Фонду, у зв'язку з тим, що Фонд, не
зважаючи на повернення йому раніше
виданих коштів позивачем, вважає це
фінансування повторним, а повторне
фінансування діючим законодавством не
передбачено.

Вважаючи цю відмову неправомірною
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей, відповідно до Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає Закон
№ 2240 (абз. 1 преамбули цього Закону).

Згідно з статтею 1 Закону № 2240
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
здійснюється за принципами:
законодавчого визначення умов і
порядку здійснення
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
обов'язковості фінансування Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності витрат,
пов'язаних із наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг, в
обсягах, передбачених цим Законом;
відповідальності роботодавців та
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності за
реалізацію права застрахованої особи
на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за цим Законом
(пункти 1, 4, 8 статті 5 Закону № 2240).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 27
Закону № 2240 страхувальник має право на
фінансування з коштів Фонду фактичних
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

Із зазначеним правом страхувальника
кореспондується обов'язок страховика
(Фонду) забезпечувати фінансування
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг відповідно до цього
Закону (пункту 1 частини 2 статті 28
Закону № 2240).

При цьому, за правилами частини 1 статті
21 вказаного Закону підставою для
фінансування страхувальників робочими
органами відділень Фонду є оформлена
за встановленим зразком
заява-розрахунок, що містить
інформацію про нараховані
застрахованим особам суми
матеріального забезпечення за їх
видами.

Районні, міжрайонні, міські виконавчі
дирекції відділень Фонду здійснюють
фінансування
страхувальників-роботодавців протягом
десяти робочих днів після надходження
заяви.

Аналогічні правила містять пункти 2, 8
Порядку фінансування страхувальників
для надання застрахованим особам
матеріального забезпечення за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
22.12.2010р. 26, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 25 січня
2011 р. за N 111/18849 (далі - Порядок).

В свою чергу, за правилами пункту 3
частини 2 вказаної статті
страхувальник зобов'язаний надавати та
оплачувати застрахованим особам у разі
настання страхового випадку
відповідний вид матеріального
забезпечення та соціальних послуг
відповідно до цього Закону.

Підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи. Порядок і умови видачі,
продовження та обліку листків
непрацездатності, здійснення контролю
за правильністю їх видачі
встановлюються спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері охорони
здоров'я за погодженням з Фондом
(частина 1 статті 51 Закону № 2240).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, у відповідності до
вищенаведених правових норм, направив
до відповідача заяву-розрахунок від
11.03.2013 року на фінансування для надання
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
Фонду на загальну суму 765 052,89 грн.,
зокрема, за ОСОБА_3

Відповідач, в силу вищезазначених
законодавчих приписів, повинен був
здійснити фінансування позивача, як
страхувальника-роботодавця протягом
десяти робочих днів після надходження
цієї заяви.

Той факт, що фінансування для надання
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
Фонду по вищевказаним застрахованим
особам вже було отримано позивачем, не
може бути підставою для відмови у
фінансування за заявою-розрахунком від
11.03.2013 року, оскільки всі отримані
позивачем від Фонду кошти по
вищезазначеним особам були повернуті
відповідачу за платіжним дорученням №
1462 від 18.01.2013 року, яке надано
представником позивача разом з заявою -
розрахунком від 11.01.2013 року. Тобто
фінансування позивача в даному випадку
не призвело б до повторного зменшення
капіталу Фонду за одними і тими саме
листками непрацездатності та не
завдало б йому збитків, у зв'язку з чим,
на думку суду, у відповідача не було
законних підстав відмовляти позивачу у
фінансуванні, посилаючись на його
повторність, оскільки ні норми Закону
№ 2240, ні положення Порядку - не містять
такої підстави для відмови у
фінансування
страхувальника-роботодавця, а в силу
частини 2 статті 19 Основного Закону
України відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, зобов'язаний діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, перевіряючи рішення
відповідача про відмову у фінансуванні
позивача, у відповідності до частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд доходить
висновку, що це рішення прийнято
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
його прийняття, зокрема, без урахування
повернення позивачем раніше отриманих
від Фонду коштів та виправлення ним
листків непрацездатності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас»» до
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов,язання вчинити певні дії
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб,єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач під час подачі позовної заяви
сплатив судовий збір у сумі 73,08 грн., що
підтверджується квитанцією.

Витрати по сплаті судового збору у сумі
73,08 грн. підлягають стягненню з коштів
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143,
151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас»» до
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов,язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності стосовно не
фінансування листка непрацездатності
серії АВШ № 245512, виданого ОСОБА_3

Зобов,язати Донецьке обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вчинити дії щодо
фінансування листка непрацездатності
серії АВШ № 245512, виданого ОСОБА_3 за
період з 30.11.2012 року по 17.12.2012 року у
сумі 1903,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління «Донбас»»
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 13 травня 2014 року,
повний текст постанови виготовлений 19
травня 2014 року.

Суддя
Бабаш Г.П.