Справа № 821/1466/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1466/1409
год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - Прокопенко Я.Ю.,

представника відповідача - Пєріна А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Трамп"

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне підприємство «Трамп» (далі -
позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
20.12.2013р. № 2, яким позивачеві
збільшено грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на 25.867,0 грн.
у тому числі за основним платежем на
20.694,0 грн. та за штрафними санкціями на
5.173,0 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і
стверджував, що декларації з ПДВ за
березень-травень 2013 року надавав
відповідачеві у електронному вигляді.
Позивач наголошує, що під час складання
декларацій заповнював всі показники
декларацій у тому числі і рядки 25 та 25.1 .
Обчислене та задеклароване по цим
деклараціям зобов'язання з ПДВ було
сплачене до бюджету. Позивач зазначає
також, що відповідачем для визначення
грошових зобов'язань з ПДВ за спірними
податковим повідомленням - рішенням
використані висновки незаконного акту
камеральної перевірки. Ця перевірка, на
думку позивача, у відповідності з
приписами ст. 200 Податкового кодексу
України (далі - ПКУ) проводиться
податковими органами у місячний термін
після здачі звітності з ПДВ, тобто за
травень 2013 року перевірку слід було
здійснити до 22.07.2013 року, а не 03.12.2013
року. На думку позивача сам факт
безпідставного здійснення камеральної
перевірки з порушенням порядку її
проведення, встановлення не існуючих
порушень є прямим нехтуванням положень
Податкового кодексу України і тому
визначенні грошові зобов'язання є
незаконними, а спірне податкове
повідомлення - рішення підлягає
скасуванню.

Представник відповідача проти позову
заперечував і стверджував, що належні
до сплати зобов'язання з ПДВ до бюджету
за результатами складання декларацій з
ПДВ мають визначатись за рядком 25.1
декларації. Не заповнення платником
ПДВ рядку 25.1 декларації, на думку
відповідача, свідчить про відсутність
у платника ПДВ самостійно
задекларованих зобов'язань з ПДВ, які
підлягають сплаті до бюджету за
підсумками поточного податкового
періоду. Відповідач , посилаючись на
Порядок заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. № 1492
стверджує, що декларації з ПДВ від
платників податку приймаються
податковими органами без попередньої
перевірки задекларованих у цій
звітності показників. Зареєстровані
декларації підлягають камеральній
перевірці, при виявлені порушень щодо
їх заповнення складається акт
перевірки. За результатами перевірки
декларацій позивача було складено акт
від 03.12.2013р. № 1662/21-03-15-02/31560286, за яким у
зв'язку з не заповненням рядків 25.1
декларацій за березень-травень 2013 року
встановлено недекларування належного
до сплати в бюджет ПДВ у загальній сумі
20.694,0 грн. З цих причин відповідач
вважає позовні вимоги позивача
безпідставними та просить суд
відмовити позивачеві у їх задоволені.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін суд дійшов до висновку про
необхідність повного задоволення
позовних вимог позивача з наступних
підстав.

Спірне податкове повідомлення -
рішення складене на підставі висновків
акту камеральної перевірки позивача
від 03.12.2013р. № 1662/21-03-15-02/31560286 (далі - акт
№ 1662).

За цим актом відображено результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих позивачем у податковій
звітності з ПДВ за березень-травень 2013
року. За наслідками перевірки
відповідачем встановлено порушення
позивачем підпункту «б» пункту 200.4 ст.
200 розділу V Податкового кодексу
України, пункту 4.6.8 Порядку заповнення
і подання податкової звітності з ПДВ,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. № 1492 (далі
- Порядок №1492), а саме: арифметичну
(методологічну) помилку (порушення ), що
вплинула на розрахунки з бюджетом. Суть
цієї помилки полягає у тому, що позивач
у деклараціях з ПДВ за березень,
квітень, травень 2013 року не заповнив
рядок 25.1 декларації ПДВ «сплачується
до загального/спеціального фонду
державного бюджету». При цьому
позивачем заповнено рядок 25 декларацій
з ПДВ за березень-травень 2013 року «Сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду
та:(рядок 18 - рядок 21)». Значення рядків 25
декларацій з ПДВ позивача за березень
2013 року склала 5506,0 грн., за квітень 2013
року - 4164,0 грн. та за травень 2013 року -
11024,0 грн. Відповідач стверджує, що рядок
25 визначає суму ПДВ, яка підлягає
нарахуванню за результатами складання
декларації з ПДВ за поточний
податковий період, а рядок 25.2 визначає
обов'язок щодо сплати нарахованої суми
ПДВ до бюджету.

Під час огляду наданих позивачем
декларацій з ПДВ за березень, квітень
та травень 2013 року судом встановлено
наступне.

Відповідно до Порядку №1492 форма
декларацій з ПДВ у 2013 році передбачала,
що платник податку при складанні цієї
звітності мав незалежно від виду
діяльності надавати декларацію з
позначкою "0110", у якій відображаються
розрахунки з бюджетом. При здійсненні
інших видів діяльності, що передбачали
інший порядок визначення та сплати ПДВ
додатково складались декларації з ПДВ
з позначками 0121, 0122, 0123, 0130, 0140 в
залежності від виду спеціального
режиму оподаткування та сплати ПДВ.

За актом № 1662 відповідач перевіряв
показники декларацій з ПДВ, які містили
позначку 0110, що передбачало за
результати декларування розрахунки з
бюджетом. З наданих примірників
декларацій з ПДВ за березень-травень 2013
року судом вбачається, що позивач
заповнив всі показники декларацій у
тому числі і показники рядків 25 та 25.1
тобто задекларував за цими рядками
належний до сплати в бюджет ПДВ на
загальну суму 20694,0 грн. Таке твердження
позивача про заповнення рядків 25.1
декларацій не було спростоване
відповідачем під час розгляду справи,
причину такої невідповідності
податковий орган не пояснив.

Незважаючи на такі розбіжності у
примірниках декларацій та даних
відповідача суд вважає, що позивач,
надавши декларацію з ПДВ з поміткою 0110
при заповненні рядку 25 та при
незаповнені чи заповнені рядку 25.1
декларації не мав альтернативи
сплачувати чи не сплачувати до бюджету
нараховану суму ПДВ, такий обов'язок
визначено позначкою 0110 декларації з
ПДВ.

На думку суду, недосконалість
організації роботи відповідача щодо
визначення обов'язків платників
податків щодо сплати зобов'язань з ПДВ
до бюджету полягає у тому, що
податковий орган для визначення такого
обов'язку використав лише значення
рядку 25.1 декларації та не врахував при
цьому значення рядку 25 та виду
складеної декларації.

Крім цього суд відмічає, що відповідно
до п. 200.10. ст. 200 ПКУ протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

За розділом ІХ Порядку № 1492 у разі, якщо
за результатами перевірки не
встановлено порушень, робиться
відповідний запис у розділі IV
декларації. У разі якщо за результатами
перевірки встановлено порушення,
складається Акт про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, за формою
згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Акт про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, складається у двох
примірниках і підписується посадовими
особами такого органу, які проводили
перевірку, та після реєстрації в органі
державної податкової служби
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 глави 1 розділу II
Кодексу. Камеральну перевірку даних,
заявлених у податковій звітності з
податку на додану вартість, орган
державної податкової служби проводить
протягом 30 днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації.

Таким чином приписи Податкового
кодексу України та Порядку № 1492
передбачають 30 денний термін
проведення камеральної перевірки
звітності з ПДВ та можливості
складання акту перевірки за
результатами проведення цієї
перевірки. На думку суду, відсутність
акту камеральної перевірки, складеного
в цьому періоді свідчить, що податковий
орган підтвердив правомірність,
відповідність та взаємну узгодженість
показників декларацій з ПДВ, тобто при
перевірці цих показників порушень
виявлено не було. Виходячи з цього суд
вважає, що камеральна перевірка
звітності з ПДВ позивача за
березень-травень 2013 року у грудні 2013
року здійсненна із порушенням
вищенаведених норм податкового
законодавства.

Таким чином суд повністю задовольняє
позовні вимоги позивача та скасовує
спірне податкове повідомлення -
рішення.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги
Приватного підприємства "Трамп" до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
2 від 20.12.2013 р.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
2 від 20.12.2013 р. про визначення
зобов'язання із податку на додану
вартість за основним платежем на 20694,0
грн. та за штрафними санкціями на 5173,0
грн.

Стягнути із державного бюджету на
користь Приватного підприємства
"Трамп" понесені судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 182,7 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 26 травня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8.3.3