Справа № 2а-7315/10/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/13635/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.10.2010 та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 у справі №2а-7315/10/1070 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс-ЛТД» до
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс-ЛТД» до
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано протиправними дії
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області щодо невизнання декларації з
податку на додану вартість за квітень
2010 року як податкової звітності,
зобов'язано Іванківську міжрайонну
державну податкову інспекцію в
Київській області визнати декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2010 року як податкову звітність з
моменту її подання 20.05.2010 та провести
податкову звітність по особовому
рахунку платника податку, скасовано
податкове повідомлення рішення від
16.06.2010 №/0.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем протиправно відмовлено у
визнанні податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс-ЛТД».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області щодо невизнання декларації з
податку на додану вартість за квітень
2010 року як податкової звітності,
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 16.06.2010
№/0, в іншій частині позову
відмовлено.

Відмовляючи в задоволення позовних
вимог в частині зобов'язання
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області визнати декларацію з податку
на додану вартість за квітень 2010 року
як податкову звітність з моменту її
подання 20.05.2010 та провести податкову
звітність по особовому рахунку
платника податку суд апеляційної
інстанції виходив з того, що визнання
протиправними дій податкового органу
щодо невизнання ним податкової
декларації є достатнім способом
захисту прав позивача.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Іванківська
міжрайонна державна податкова
інспекція в Київській області 04.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 17.03.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.10.2010 та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 в частині задоволення
позовних вимог, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4, підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ріверс-ЛТД» 20.05.2010 було подано до
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2010 року. Зазначена
декларація була прийнята з відміткою
«отримана з попередженням про
можливість невизнання».

Позивачем з метою усунення можливих
негативних наслідків 04.06.2010 повторно
надіслано відповідачу декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2010 року.

Іванківська міжрайонна державна
податкова інспекція в Київській
області листом від 08.06.2010 №1886/7/26-01
повідомила позивача про те, що подана
ним декларація з податку на додану
вартість за квітень 2010 року не визнана
як податкова звітність.

У зв'язку із неподанням Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ріверс-ЛТД» податкової декларації за
квітень 2010 року в строки, визначені
законодавством, відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
16.06.2010 №/0.

Відповідно до положень підпункту 4.1.2
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу,
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкові декларації подаються за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному місяцю (у тому
числі при сплаті місячних авансових
внесків), - протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ріверс-ЛТД» подано податкову
декларацію за квітень 2010 року до
податкового органу в строки, визначені
законодавством. Окрім того, зазначена
декларація містила усі обов'язкові
реквізити, була підписана відповідними
посадовими особами та скріплена
печаткою платника податків.

Таким чином, не визнання Іванківською
міжрайонною державною податковою
інспекцією в Київській області
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2010 року як
податкової звітності та винесення
податкового повідомлення-рішення від
16.06.2010 №/0 за порушення строків
подання податкової декларації
суперечить вимогам законодавства
України.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог щодо визнання
протиправними дій Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області щодо
невизнання декларації з податку на
додану вартість за квітень 2010 року як
податкової звітності та скасування
податкового повідомлення-рішення від
16.06.2010 №/0.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області залишити
без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010 та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011 у
справі №2а-7315/10/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв