Справа № 334/1234/14-а
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.04.2014
Справа № 334/1234/14-а
Провадження № 2-а/334/87/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Запоріжжя Турбіна
Т.Ф. розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради, третя особа: Управління
Державної казначейської служби
України у Ленінському районі м.
Запоріжжя Запорізької області, про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним адміністративним
позовом, в обґрунтування якого
зазначає, що вона має на утриманні
малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у зв'язку з чим перебуває на обліку у
відповідача та відповідно до листа
відповідача про надання державної
допомоги сім’ям з дітьми їй призначено
з 30.08.2012 року по 26.06.2015 року грошову
допомогу як незастрахованій особі у
розмірі 130,00 грн., виплату якої здійснює
Управління, що підтверджується
довідкою відповідача. Вважає такі дії
по призначенню допомоги
неправомірними, такими що суперечать
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» і просить
скасувати рішення Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради в частині призначення
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до 3 років непрацюючим жінкам з 06.08.2013
року по 26.06.2015 року у розмірі 130 грн.
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради призначити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до 3
років непрацюючим жінкам з 06.08.2013 року
по 26.06.2015 року у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
на поточний рік. Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
по Ленінському району Запорізької
міської ради здійснювати нарахування
та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду
за її дитиною, ОСОБА_2, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років на
поточний рік з 06.08.2013 року до
досягнення її донькою трирічного віку.

Відповідач у своєму запереченні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити у його задоволенні, оскільки
вважає, що порушень прав позивача не
було, а допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
призначалась відповідно до норм
діючого законодавства. Вазує на те, що
позивач в обґрунтування своїх вимог
щодо стягнення допомоги посилається на
не чинну редакцію ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім’ям з
дітьми».

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження.

На підставі заяви позивача від 19.07.2012 та
наданих позивачем документів (копії
свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про народження для виплати
допомоги у зв’язку з народженням
дитини від 12.07.2012 №8, довідки КУ
«Пологовий будинок № 9» № 178), акту
головного державного соціального
інспектора про обстеження
матеріально-побутових умов сім’ї
позивача від 24.07.2012р., позивачу були
призначені державні допомоги, в тому
числі допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 30.08.2012
по 26.06.2015 в розмірі по 130 грн. щомісяця,
що підтверджується копією рішення від
25.07.2012р.

Про надання державної допомоги і її
розмір позивач була повідомлена, що
підтверджується копією повідомлення
від 25.07.2012р. З серпня 2012 позивач одержує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130,00 грн. щомісячно, виходячи з
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Як вбачається з заяви позивача, вона
звернулась до відповідача за
призначенням усіх видів державної
допомоги як безробітна. Позивачу
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як не працюючій, тобто як особі, не
застрахованій в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній
редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Проте, пунктом 2 розділу ІІІ
Закону № 107-VI було передбачено, що
розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008
року.

Таким чином, з 01.01.2009 року діють
положення ст.13 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
якою передбачено, що право на допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною, та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-VI «Про Державний бюджет України на
2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінету Міністрів України. Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ.

Пунктом 22 зазначеного порядку
передбачено, що відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень. Тому у 2009 та 2010 році
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачувалася відповідно до
зазначеного Порядку.

Закони України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» №2857 від 23.10.2010р., «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
№4282 від 22.12.2011р., «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» №5515 від 06.12.2012р., «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», не
містять будь-яких положень щодо
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ або
делегування повноважень по визначенню
такого розміру Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин, у 2013 – 2014 роках
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
особам не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, а положення Постанови КМУ №
1751 від 27.12.2001 в тій частині, в якій воно
суперечить названому закону,
застосовуватися не може.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
дійшов висновку, що відповідач при
нарахуванні та виплаті позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, меншому, ніж визначено статтею
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» діяв
неправомірно.

Приймаючи до уваги, що окремого рішення
УПСЗН про призначення ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до 3 років
непрацюючим жінкам з 06.08.2013р. по 26.06.2015р.,
як зазначено у позові, відповідачем не
приймалося, а тому позовні вимоги про
його скасування задоволенню не
підлягають.

При цьому встановивши неправомірність
дій відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому, ніж
визначено статтею ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», суд вважає, що належним
способом захисту прав позивача є
визнання вказаних дій відповідача
неправомірними і зобов’язання
нарахувати та сплатити на користь
позивача недоотриману щомісячну
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Допомога по догляду за дитиною є
періодичним платежем, виплата якого, за
загальним правилом, не обмежена у часі,
а припиняється з досягненням дитиною
3-х років. Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі особі,
яка здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трьох років, суд, за
відсутності спору про право особи на
отримання цієї допомоги, не має підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення їх нарахування і виплати,
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві.

За таких обставин суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, встановленому ст.15
Закону «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» на момент виплати, з
урахуванням фактично виплачених сум, в
межах заявлених позивачем вимог, а
саме, з 06 серпня 2013 року.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь позивача, яка ухвалою суду
була звільнена від сплати судового
збору, то відповідно до ст. 94 КАС
України судові витрати компенсуються
за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 18, 70 -71, 122, 138, 158 -163,
183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії Управління
праці та соціального захисту населення
по Ленінському району Запорізької
міської ради щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому ніж
передбачено діючим законодавством.

Зобов`язати Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради провести ОСОБА_1
нарахування та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з
06.08.2013р. відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років на момент виплати, з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня отримання постанови.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.