Справа № 2-а-839/11/0308
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.
Справа № 108518/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01 лютого 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про визнання дій
неправомірними та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним адміністративним позовом
до Головного управління Пенсійного
фонду України у Волинській області про
визнання незаконною відмови у
перерахунку пенсії врахувавши до
складу грошового забезпечення при
призначенні пенсії пенсійної допомоги,
передбаченої п. 5 (г) постанови Кабінету
Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 лютого 2011
року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області щодо відмови ОСОБА_1
у перерахунку пенсії відповідно ст.43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб". Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст.43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, з врахуванням
пенсійної доплати передбаченої
Постановою Кабінету Міністрів України
№1592 від 31.12.1996 року, починаючи з 01.04.2010
року з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Головне управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області, яке покликаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що ч.3
ст. 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" виплата пенсії здійснюється
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим званням, процентну надбавку
за вислугою років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення та премії
в розмірах установлених
законодавством, з врахуванням
пенсійної доплати.

Такі висновки суду першої інстанції на
думку колегії суддів апеляційного суду
відповідають обставинам справи.

01 квітня 2010 року ОСОБА_1 звільнений з
військової служби, перебуває на обліку
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області та
отримує пенсію у відповідності Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

У вересні 2010 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку призначеної пенсії з
врахуванням додаткового виду
грошового забезпечення - щомісячної
доплати, встановленої Постановою
Кабінету Міністрів України №1592 від
31.12.1996 року «Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби».

Як вбачається з матеріалів справи,
листом № 906/В-01 від 15.10.2010 року
відповідач повідомив, що до складу
грошового забезпечення, яке
враховується при обчисленні пенсії не
враховується так звана пенсійна
надбавка, передбачена п.5 (г) постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.1996
року № 1592.

Згідно ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

У відповідності до підпункту «г» п. 5
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.12.1996 р. № 1592 «Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби» керівникам органів
державної податкової служби надане
право у межах установлених фондів
оплати праці та граничної чисельності
працюючих установлювати особам
рядового і начальницького складу
податкової міліції, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі,
щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути
нарахована їм у разі виходу на пенсію.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 15.04.2004
року «Про окремі питання застосування
судами України законодавства про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», згідно з частиною 3 статті
43 Закону України від 09.04.1992 року №
2262-ХІІ (в редакції Закону від15.06.2004 року
№ 1769-VІ) доплата у розмірі від 25 до 50%
суми пенсії, яка б могла бути
нарахована відповідно доПостанови
Кабінету Міністрів України № 1592 від
31.12.1996 року, і яка теж є щомісячним
додатковим видом грошового
забезпечення, також має зараховуватись
при нарахуванні пенсії, проте лише тим
особам, котрі отримували її під час
проходження служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку відносно
того, що доплата у розмірі від 25 до 50 %
суми пенсії, має зараховуватись при
нарахуванні пенсії, проте лише тим
особам, котрі отримували її під час
проходження служби.

З наявної в матеріалах справи довідки
Державної податкової адміністрації у
Волинській області № 1687/10/05-034 від 13.04.2010
року про додаткові види оплати праці
ОСОБА_1 за період з 01.04.2008 року по 31.03.2010
року, вбачається, що під час
проходження служби позивачем
щомісячна доплата, передбачена
підпунктом "г" пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України № 1592 від
31.12.96 року, йому нараховувалась та
виплачувалась(а.с.3).

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що дії Головного Управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області щодо неврахування при
обчисленні пенсії позивачу доплати
передбаченої п.п. «г» п.5 Постанови
Кабінету Міністрів України №1592 від
31.12.1996 року «Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби» є протиправними, а
тому слід зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 пенсію з врахуванням доплати,
передбаченої п.п. «г» п.5 Постанови
Кабінету Міністрів України №1592 від
31.12.1996 року «Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби» з 01.04.2010 року з
врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, 197, 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області - залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01 лютого 2011 року у справі
№2а-839/11/0308 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула