Справа № 821/3208/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3208/13-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

за участю секретаря - Заболотної
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу прокурора
Херсонської області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом прокурора Скадовського району
Херсонської області до Лазурненської
селищної ради Скадовського району
Херсонської області 3-ті особи: фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Скадовського району
Херсонської області звернувся до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати п. 1.14 рішення сесії
Лазурненської селищної ради № 102 від
24.06.2011 та п.п. 8-8.4 рішення сесії
Лазурненської селищної ради № 237 від
14.06.2012.

В обґрунтування позову зазначено, що
вищезазначені пункти рішень селищної
ради про розміщення малих
архітектурних форм та укладання
договору особистого строкового
сервітуту є незаконними та підлягають
скасуванню, оскільки автостоянка, під
розміщення якої виділена земельна
ділянка ОСОБА_3, не являється
тимчасовою спорудою чи малою
архітектурною формою, а для надання
земельної ділянки у користування
встановлено інший порядок, тому
відповідач діяв з порушення вимог
чинного законодавства.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор
Херсонської області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що 01 липня 2013 року прокурором
Скадовського району в порядку нагляду
проведено перевірку за додержанням
Лазурненською селищною радою вимог
земельного законодавства України, за
наслідками якої на адресу Селищної
ради внесено подання "Про усунення
порушень земельного законодавства"
№98-1986 від 02.07.2013 року, яким від
відповідача вимагалось скасувати п. 1.14
рішення сесії Лазурненської селищної
ради № 102 від 24.06.2011 та 8-8.4 рішення сесії
Лазурненської селищної ради № 237 від
14.06.2012.

Вирішення питань, зазначених у поданні,
відповідач виніс на розгляд 50 сесії 6
скликання, однак проект рішення не
набрав достатньої кількості голосів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
суду безспірних доказів використання
третіми особами земельних ділянок, а
також зроблено помилковий та не
підтверджений жодними доказами
висновок про наявність правовідносин
оренди. Також суд зазначив, що позивач
належними доказами не підтвердив
правомірність своїх вимог, натомість,
наявні в матеріалах справи докази не
дають суду підстав для висновку про
протиправність дій відповідача.

Проте колегія суддів такий висновок
вважає помилковим, з огляду на
наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з преамбулою Закону України "Про
землеустрій" цей Закон визначає
правові та організаційні основи
діяльності у сфері землеустрою і
спрямований на регулювання відносин,
які виникають між органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами із забезпечення
сталого розвитку землекористування.

Суб'єктами землеустрою є: органи
державної влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим
та органи місцевого самоврядування;
юридичні та фізичні особи, які
здійснюють землеустрій; землевласники
та землекористувачі (ст.4 Закону
України "Про землеустрій").

Стаття 19 Закону України "Про
землеустрій" визначає повноваження
сільських, селищних, міських рад у
сфері землеустрою. До повноважень
сільських, селищних, міських рад у
сфері землеустрою на території сіл,
селищ, міст належать:

а) організація і здійснення
землеустрою;

б) здійснення контролю за
впровадженням заходів, передбачених
документацією із землеустрою;

в) координація здійснення землеустрою
та контролю за використанням і
охороною земель комунальної власності;

г) інформування населення про заходи,
передбачені землеустроєм;

ґ) вирішення інших питань у сфері
землеустрою відповідно до закону.

Наведених норм достатньо щоб зробити
висновок, що Селищна рада має певний
перелік повноважень для виконання
покладених на неї функцій в зазначеній
галузі.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у
справі за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті
12 Земельного кодексу у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень.

Згідно вимог ч.1 ст.122 Земельного
кодексу України, сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
24.06.2011 року Лазурненська селищна рада,
керуючись Постановою КМУ від 26 серпня
2009 року № 982, ст.ст. 26,27,28,36 Земельного
кодексу України, Законом України «Про
охорону земель», прийняла рішення № 102
про розміщення малих архітектурних
форм та укладання договору особистого
строкового сервітуту.

Зокрема пунктом 1.14 вказаного рішення
затверджено розміщення малої
архітектурної форми на території
Лазурненської селищної ради ПП ОСОБА_3
на земельній ділянці площею 0,080 га (800
кв.м.) (землі комерційного використання)
під розміщення автостоянки по вул.
Набережна біля б/в «Хвиля». Встановлено
строк та розмір платного користування
земельною ділянкою.

Поняття «мала архітектурна форма»
визначено у статті 28 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», в редакції, яка діяла на
час прийняття спірних рішень сесією
Лазурненської селищної ради.
Відповідно до вищевказаної статті
закону мала архітектурна форма -
невелика споруда декоративного,
допоміжного чи іншого призначення, шо
використовується для покращення
естетичного вигляду громадських місць
і міських об'єктів, організації
простору та доповнює композицію
будинків, будівель, їх комплексів. До
малих архітектурних форм належать
альтанки, павільйони, навіси; паркові
арки (аркади) і колони (колонади);
вуличні вази, вазони і амфори;
декоративні фонтани і басейні, штучні
паркові водоспади; монументальна,
декоративна та ігрова скульптура;
вуличні меблі (лавки, лави, столи);
садово-паркове освітлення, ліхтарі;
сходи, балюстради; паркові містки;
обладнання дитячих ігрових
майданчиків; павільйони зупинок
громадського транспорту; огорожі,
ворота, грати; меморіальні споруди;
рекламні та інформаційні стенди, дошки,
вивіски; інші об'єкти, визначені
законодавством. Розміщення малих
архітектурних форм здійснюється
відповідно до Закону України «Про
благоустрій населених пунктів».

Аналізуючи положення наведених
правових норм, колегія суддів
приходить до висновку, що автостоянка
як архітектурна форма до
вищезазначених видів малих
архітектурних форм не відноситься,
отже зазначене рішення відповідача
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства, є протиправним і
підлягає скасуванню.

Крім цього колегія суддів зазначає, що
селищна рада, приймаючи оскаржуване
рішення від 24.06.2011 року, керувалася
Постановою КМУ від 26 серпня 2009 року №
982, яка втратила чинність 06.06.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням № 237 від 14.06.2012 Лазурненської
селищної ради внесено зміни до п.1.14
рішення ради № 102 від 24.06.2011 року, а саме
надано згоду на виготовлення паспорту
прив'язки ТС (тимчасової споруди для
впровадження підприємницької
діяльності) з схемою розміщення ТС на
земельній ділянці площею 0,0111га (землі
комерційного використання) з
документами на землекористування
(право власності, користування
земельною ділянкою або договору
сервітуту) ПП ОСОБА_4 під розміщення
автостоянки по вул. Набережна біля б/в
«Хвиля».

Пунктом 8.2 цього рішення зобов'язано
ОСОБА_4 оформити документи, що
посвідчують право на земельну ділянку
в установленому порядку протягом 3
років з дня прийняття рішення селищною
радою.

Зазначене рішення, на думку колегії
суддів, також не відповідає вимогам
чинного законодавства та має бути
скасоване, виходячи з наступного.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Механізм оформлення прав на землю
громадянами та юридичними особами
визначено статтями 116, 123 -126 Земельного
кодексу України.

Таким чином, право землекористування
як важливий правовий інститут
правомочності землекористувача
ґрунтується передусім на вимогах
земельного законодавства. Йому
притаманні певні принципи як основні
засади його правового регулювання.

Зміна характеру використання потребує
належної аргументації та узгодження з
уповноваженими органами, тому надання
Лазурненською селищною радою згоди на
виготовлення паспорту прив'язки ТС з
документами на землекористування, а
також прийняття рішення про оформлення
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, не відносно тієї
особи, яка зверталась з первинною
заявою та зміна в розмірах земельної
ділянки, шляхом внесення змін до
власного рішення, яким зазначене
питання не регулювалось, є діями, які
здійснені відповідачем у порушення та
в обхід процедур оформлення прав на
землю, встановлених чинним земельним
законодавством.

Оскільки вищевказані обставини та
положення законодавства судом першої
інстанції прийняті до уваги не були, що
призвело до ухвалення судового рішення
з порушенням норм матеріального права,
колегія суддів вважає за необхідне
скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202,
ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу прокурора
Херсонської області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом прокурора Скадовського району
Херсонської області до Лазурненської
селищної ради Скадовського району
Херсонської області 3-ті особи фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування рішення -
скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою
позов прокурора Скадовського району
Херсонської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 1.14
рішення сесії Лазурненської селищної
ради № 102 від 24.06.2011 та п.п. 8-8.4 рішення
сесії Лазурненської селищної ради № 237
від 14.06.2012

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.