Справа № 805/3742/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Спасова Н.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
справа №805/3742/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією у складі
суддів:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В..

Яковенка М.М.

при секретарі судового

засідання Левченко Г.О.

за участю представників:

від позивача: Бабенко
І.М. - за дов. від 6 травня 2014 року

від відповідача: Тіліченко
Т.В. - за дов. від 7 квітня 2014 року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України

у
Ворошиловському районі м. Донецька

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 7 квітня 2014
року

по адміністративній справі
№805/3742/14 (суддя Спасова Н.В.)

за позовом Управління
Пенсійного фонду України

у
Ворошиловському районі м. Донецька

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування
від нещасних випадків на виробництві

та
професійних захворювань України в

Ворошиловському районі м. Донецька

про
відшкодування пенсії по втраті
годувальника, який

помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві

за період з
листопада 2013 року по лютий 2014 року

у розмірі 600
грн., -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2014 року управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
(надалі Управління, позивач) звернулось
з адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька (надалі Відділення,
відповідач) про відшкодування пенсії
по втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з листопада 2013
року по лютий 2014 року у розмірі 600 грн.
(арк. справи 2-5).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 7 квітня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено з мотивів
безпідставності заявлених позовних
вимог вмотивованих відсутністю факту
знаходження на утриманні годувальника
непрацездатної особи ( арк. справи 54-56).

Управління з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права в апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, з посиланням
на статтю 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) та Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4 та зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 16
травня 2003 року за № 376/7697 (далі Порядок
№ 5-4/4) (арк. справи 61-64).

Апеляційний розгляд справи
здійснювався із застосуванням засобів
технічної фіксації судового процесу
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційних скарг, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи відповідачем не
визнані за листопад 2013 року - лютий 2014
року та не відшкодовані органу
Пенсійного фонду витрати по виплаті
пенсії ОСОБА_6 у розмірі 600 грн.

Обставини щодо родинних стосунків,
отримання пенсій у зв'язку з втратою
годувальника ОСОБА_7, факт нещасного
випадку який призвів до його смерті,
призначення пенсії на випадок втрати
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві, підтверджені
належними доказами в розумінні частини
першої статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Спірним питанням у даній справі є
доведеність обставини наявності або
відсутності страхового випадку в
розумінні Закону № 1105-XIV, як
обов'язкової умови виплати Відділенням
Управлінню (або за його рахунок, шляхом
відшкодування) сум пенсії на випадок
втрати годувальника.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 листопада
1991 року № 1788-XII (надалі Закон № 1788-XII)
пенсійне забезпечення громадян
здійснюється органами Пенсійного
Фонду України, статтею 81 якого
встановлено, що призначення та виплата
пенсій здійснюється органами Фонду.

Законом № 1105-XIV встановлений обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до статті 24 цього Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню.

Зазначений Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону).

Частиною першою статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон №
1058-IV) визначено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

За приписами статті 33 Закону № 1105-XIV, у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є: 1) діти, які
не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років,
які не працюють, або старші за цей вік,
але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Аналізуючи зазначені норми колегія
суддів дійшла висновку, що
законодавець ставить відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в залежність від
знаходження цих осіб на утриманні
годувальника на день смерті
потерпілого.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13 травня 1967
року перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який
загинув внаслідок нещасного випадку,
що підтверджується актом від 24 травня
1999 року № 150 (арк. справи 37-41).

ОСОБА_6 на підставі заяви про
призначення пенсії з 14 жовтня 2004 року
управлінням Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
призначена пенсія за віком, що
підтверджується протоколом від 26 січня
2005 року № 870 (арк. справи 42-43)

На підставі заяви від 16 жовтня 2008
року позивач перейшов на інший вид
пенсійного забезпечення, пенсію по
втраті годувальника, що
підтверджується розпорядженням від 23
грудня 2008 року №16768 (арк. справи 44, 45).

Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 16 травня
2008 року доведений факт перебування
ОСОБА_6 на утриманні чоловіка ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, проте вік, визначений
статтею 33 Закону №1105-ХІV не
підтверджений матеріалами справи.

Отже, в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують досягнення
ОСОБА_6 55 річного віку, її
непрацездатність чи інвалідність на
день смерті потерпілого.

Зазначене обумовлює безпідставність
заявлених до стягнення витрат.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку що судом
першої інстанції повно з'ясовані судом
обставини справи, що мають значення для
справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 24, 71, 73, 160, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 7 квітня 2014
року у справі № 805/3742/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 7 квітня 2014
року у справі № 805/3742/14 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 19
травня 2014 року. Ухвала у повному обсязі
складена та підписана у нарадчій
кімнаті 19 травня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції..

Головуючий:
Р.Ф.
Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко