Справа № 2а-9392/12/2670
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі: Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням уточнень позовних вимог,
просив стягнути з ФОП ОСОБА_2
заборгованість з податку на додану
вартість у сумі 644 378,19 грн. та податку на
доходи фізичних осіб у сумі 328 087, 15 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову в
частині відмови в задоволенні
адміністративного позову скасувати та
прийняти нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач зареєстрований як
Фізична особа - підприємець та є
платником податку на додану вартість
та податку на доходи фізичних осіб.

Так, згідно довідки Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 03 березня 2014
року № 1626/9/26-52-25-32 ( а.с. 164) за
відповідачем обліковується податковий
борг з податку на додану вартість в
сумі 644 378,19 грн. та з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 328 087,15 грн.
(загальна сума 972 465,34 грн.).

Вказані суми боргу виникли на
підставі податкових повідомлень -
рішень від 20 лютого 2012 року № ,
яким відповідачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 377 062,79
грн. та застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1 грн.; від 20 вересня
2011 року № , яким позивачу
визначено суму податку на додану
вартість в розмірі 534 683,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції і розмірі 109 701,05 грн.

Станом на 19 червня 2012 року у
відповідача в обліковій картці (а.с.49)
обліковувалась переплата по податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) у сумі 5,86 грн. згідно
платіжного доручення № від 25
січня 2012 року, податковий борг
відповідача з податку на додану
вартість становить 644 378,19 грн. (644 384,05
грн. - 5,86 грн. = 644 378,19 грн.);

Враховуючи, що постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року у справі №
2а-17468/12/2670 (а.с. 172 - 179) скасовано
податкове повідомлення - рішення №
в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 56 250,07 грн. за
основним платежем, позивачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 29 січня 2014 року (далі -
податкове повідомлення - рішення №
), відповідно до якого відповідачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування, на суму 320 813,72
грн. (за основним платежем - 320 812,72 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
1,00 грн.).

Станом на 31 грудня 2013 року у
відповідача в обліковій картці (а.с. 167)
обліковувалась недоїмка по податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування, у сумі 7 273,43 грн.,
за відповідачем, на думку позивача,
обліковується податковий борг з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування, в
сумі 328 087,15 грн. (320 813,72 грн. + 7 273,43 грн. = 328
087,15 грн.).

Вказані суми боргу відповідачем в
добровільному порядку сплачені не
були, тому позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції зазначив, що сума
податкового боргу відповідача з
податку на додану вартість в сумі 644 378,19
грн. та з податку на доходи фізичних
осіб в сумі 320 813,72 грн. підтверджується
матеріалами справи та є узгодженими
податковими зобов'язання відповідача.
В решті адміністративного позову слід
відмовити у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

У відповідності до підпункту 14.1.39
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання платника
податків - це сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, набуває
статусу податкового боргу.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

З матеріалів справи вбачається, що сума
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 644 384,05 грн. виникла
на підставі податкового повідомлення -
рішення від 20 вересня 2011 року №.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
жовтня 2012 року у справі №2а-9997/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2012 року, адміністративний
позов ФОП ОСОБА_2 в частині скасування
податкового повідомлення - рішення від
20 вересня 2011 року № залишено без
задоволення.

З огляду на зазначені судові рішення,
сума податку на додану вартість та
застосовані штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 644 384,05 грн. є
несплаченими узгодженим податковим
зобов'язання відповідача, тобто
податковим боргом відповідача, який
підлягає сплаті до Державного бюджету
України.

Як вбачається з облікової картки
відповідача за ним рахується переплата
податку на додану вартість в розмірі 5,86
грн. Отже, сума податкового боргу з
податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті відповідачем,
становить 644 378,19 грн. (644 384,05 грн. - 5,86
грн.).

Сума податкового боргу з податку на
доходи фізичних осіб відповідача в
розмірі 320 813, 72 грн. виникла на підставі
податкового повідомлення - рішення від
20 лютого 2012 року №.

Так, ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі № 2а-17468/12/2670 частково
задоволено апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задоволено частково та скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 квітня 2013 року у
даній справі. Прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги ФОП ОСОБА_2
задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення від 20 лютого 2012 року № в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на 56 250,07 грн. за основним
платежем. Судове рішення у даній справі
набрало законної сили 10 грудня 2013 року.

З огляду зазначене, узгодженою сумою
податкового зобов'язання та його
податковим боргом по податку з доходів
фізичних осіб є сума 320 813,72 грн. (377 062,79
грн. - 56 250, 07 грн.)

Як встановлено судом першої інстанції
вході розгляду справи, вказані суми
податкового боргу відповідачем в
добровільному порядку сплачені не
були. Адміністративний позов в частині
стягнення з відповідача податкового
боргу з податку на додану вартість в
розмірі 644 378,19 грн. та податку по доході
з фізичних осіб в сумі 320 813,72 грн. є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що матеріали справи не містять
належних доказів узгодження
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб в сумі 7 273,43 грн.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на податкову вимогу від 20 лютого
2012 року №527 колегією суддів до уваги не
приймається, оскільки як зазначає сам
позивач, у вказаній вимозі вказана сума
3 523, 43 грн.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог та вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур
Я.С.

Судді Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

Повний текст виготовлено 22.05.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.