Справа № 2-а-4688/11/1503
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 р.Справа № 2-а-4688/11/1503

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого -судді Бойка А.В.,

суддів:
Романішина В.Л.,

Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від
12.09.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Балтському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій та
стягнення щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду
першої інстанції з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
про поновлення пропущеного строку для
звернення до адміністративного суду та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни за період з 01.01.2006 року.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 12.09.2011 року
поданий позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни відповідно до
ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05 2008 року по
18.06.2011 року.

06.10.2011 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області подано апеляційну
скаргу на вказану постанову суду
першої інстанції.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду першої інстанції,
апелянт зазначає, що вона прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зв'язку з цим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови Балтського
районного суду Одеської області від
12.09.2011 року та постановлення нового
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Постанова суду першої інстанції
прийнята у порядку скороченого
провадження відповідно до ч. 8 ст. 183-2
КАС України.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером та має статус
дитини війни, і відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року має право
користуватися пільгами, встановленими
вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
редакції від 18.11.2004 року, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
про зобов'язання здійснити нарахування
недоплаченого підвищення до пенсії як
дитині війни 01.01.2006 року лише 05.09.2011
року та просив поновити пропущений
строк звернення до суду з позовом.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку відсутні підстави для
поновлення пропущеного строку
звернення до суду, оскільки, зважаючи
на щомісячний характер виплат
підвищення до пенсії як дитині війни,
позивач повинен був дізнатися про
порушення його прав відповідачем ще у
2006 році. Доказів поважного пропуску
строку звернення до суду позивачем не
надано.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
наявності підстав для поновлення
позивачу пропущеного строку для
звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду за захистом порушених прав 05.09.2011
року, адміністративний позов за період
з 01.01.2006 року по 04.03.2011 року, відповідно
до ст. 100 КАС України, підлягає
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Що стосується позовних вимог у межах
шестимісячного строку звернення до
суду, слід зазначити наступне:

У 2011 році на виконання вимог Закону
України від 14 червня 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року №745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

В свою чергу до набрання чинності
зазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23.07.2011 року,
виплати щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни
повинні проводитись у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Із 23 липня 2011 року нарахування та
виплата щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни
проводиться відповідно до положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року №745 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".

При цьому в зазначеній постанові
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року №745 вказано, що вона діє до 01
січня 2012 року.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за період з 05.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Твердження апелянта стосовно
невизначеності розміру мінімальної
пенсії за віком не приймається до уваги
колегією суддів апеляційної інстанції,
оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
мінімальний розмір пенсії за віком
визначається виключно цим Законом.
Положення цього Закону не є перешкодою
для застосування величини мінімальної
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого в Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом. Розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
визначається щорічно в Законі України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
постановлене рішення, відповідно до ст.
202 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким частково задовольнити
вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись
ст. ст. 183-2, 184, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 12.09.2011 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Балтському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії як дитині війни
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
05.03.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням
виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року
по 04.03.2011 року залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
Бойко А.В.

Судді:
Романішин В.Л.

Танасогло Т.М.