Справа № 816/1095/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/1095/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Опошнян І.О.,

представника позивача - Китманової
К.С.,

представника відповідача - Тур Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ" до Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "АвтоКрАЗ" /надалі - позивач;
ПАТ "АвтоКрАЗ"/ звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області /надалі - відповідач/ про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
04.03.2014 № та № .

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
винесені відповідачем за результатами
проведеної невиїзної документальної
перевірки ПАТ "АвтоКрАЗ", оформленої
актом від 13.02.2014 № 0002/16-31-22-04-08/05808735.
Вважає помилковими висновки акту
перевірки про порушення ПАТ "АвтоКрАЗ"
вимог законодавства України. Зазначає,
що до документів митного оформлення
"електричних приладів" позивачем
надавався оригінал сертифікату
походження форми СТ-1 від 11.05.2012 № RUUA
, виданий Торгово-промисловою
палатою м. Кольчугно та
Кольчугінського району Володимирської
області, Російська Федерація; до
документів митного оформлення
"дизельних двигунів" позивачем
надавався оригінал сертифікату
походження форми СТ-1 від 12.12.2012 № RUUA
, виданий Ярославською обласною
торгово-промисловою палатою, Російська
Федерація. За результатами здійснення
контролю наданих до митного оформлення
документів Полтавською митницею було
здійснено митне оформлення товару в
режимі вільної торгівлі, тобто із
застосування преференції, що
підтверджується записами у гр. 36 ВМД №
806010000/2012/005653 та № 806010000/2013/000044.

08 квітня 2014 року до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, у
яких відповідач на підтвердження
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень посилається на
висновки акта перевірки від 13.02.2014 №
0002/16-31-22-04-08/05808735 та зазначає, що
проведеною перевіркою встановлено, що
митне оформлення товарів згідно
зовнішньоекономічних договорів /від
01.04.2012 № 804-1198-ДП/ЭКЗ/1А/2012 та доповнень
до нього, укладеного між ООО "Силовые
агрегаты-Група ГАЗ", Російська
Федерація та ПАТ "АвтоКрАЗ" та від
31.01.2011 № 2902298, укладеного між ОАО «Завод
Автосвет», Російська Федерація та ПАТ
"АвтоКрАЗ"/ здійснено із звільненням
від оподаткування ввізним митом, як
товарів, що ввозяться згідно з
міжурядовою Угодою між Урядом України
та Урядом Російської Федерації про
вільну торгівлю, на загальну суму 19997
грн. 50 коп. З метою перевірки
відомостей, що містяться в
сертифікатах, керуючись п. 6.7 Правил
визначення країни походження товарів,
Полтавською митницею двічі
направлялися мотивовані запити до
Ярославської обласної
торгово-промислової палати та тричі до
Торгово-промислової палати міста
Кольчугіно та Кольчугінського району
Володимирської області з проханням
повідомити додаткові та уточнюючі
відомості. Станом на 05.12.2013 на листи
Полтавської митниці Міндоходів
стосовно запитуваних сертифікатів від
компетентних органів країни
походження товару відповіді не
надходили. Листами Полтавської митниці
Міндоходів від 10.10.2013 № 03/1/09-2029 та від
08.10.2013 № 03/1/09-1992 ПАТ "АвтоКрАЗ"
проінформовано про не визнання
дійсними преференційних сертифікатів
форми СТ-1. Пояснює, що внаслідок
неправомірного отримання позивачем
пільг по сплаті ввізного мита,
визначеного Законом України "Про
митний тариф України" під час
проведення митного оформлення не були
нараховані та сплачені до Державного
бюджету України митні податки у
розмірі 23997 грн., у тому числі ввізне
мито в сумі 19997 грн. 50 коп. та податок на
додану вартість в розмірі 3999 грн. 50 коп.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ПАТ
"АвтоКрАЗ", ідентифікаційний код 05808735, є
юридичною особою та зареєстровано
платником податку на додану вартість,
індивідуальний податковий номер
35 /а.с. 37-39/.

01.04.2012 між ПАТ "АвтоКрАЗ"
(Покупець) та ООО "Силовые
агрегаты-Группа ГАЗ" (Постачальник)
укладено договір № 804-1198-ДП/ЭКЗ/1А/2-12, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується здійснити поставку та
передати у власність Покупця двигуни
внутрішнього згорання (силові
агрегати) виробництва ОАО "Автодизель"
(Ярославський моторний завод) (у
подальшому Продукція), а Покупець
зобов'язується сплатити та прийняти
Продукцію /а.с. 22-28/.

Митне оформлення поставленого
згідно зазначеного вище договору
товару двигунів дизельних здійснено
Полтавською митницею на підставі
поданої позивачем митної декларації №
806010000/2013/000044 від 04.01.2013 /а.с. 60/.

До митної декларації №
806010000/2013/000044 позивачем було додано,
зокрема, сертифікат про походження
товару форми СТ-1 від 12.12.2012 № RUUA ,
виданий Ярославською обласною
торгово-промисловою палатою, Російська
Федерація, та акт експертизи № RUUA
для оформлення сертифіката про
походження товару (форма СТ-1) від 12.12.2012
/а.с. 50-52/.

Крім того, 31.01.2011 між Холдинговою
компанією "АвтоКРАЗ" в формі відкритого
акціонерного товариства (Покупець) та
ОАО "Завод Автосвет" (Постачальник)
укладено договір № 2902298, за умовами
якого Постачальник зобов'язується
здійснити поставку, а Покупець
прийняти та сплатити продукцію в
кількості, асортименту та строки,
встановлені умовами даного договору у
відповідності до специфікації № 1
(додаток № 1), що є невід'ємною частиною
даного договору /а.с. 17-20/.

Митне оформлення поставленого
згідно зазначеного вище договору
товару електричних приладів
освітлення та візуальної сигналізації
здійснено Полтавською митницею на
підставі поданої позивачем митної
декларації № 806010000/2012/005653 від 18.05.2012
/а.с. 61/.

До митної декларації № 806010000/2012/005653
позивачем було додано, зокрема,
сертифікат про походження товару форми
СТ-1 від 11.05.2012 № RUUA , виданий
Торгово-промисловою палатою м.
Кольчугно та Кольчугінського району
Володимирської області, Російська
Федерація, та акт експертизи №
для оформлення сертифіката про
походження товару (форма СТ-1) від 11.05.2012
/а.с. 58-59/.

Згідно наказу Головного управління
Міндоходів у Полтавській області № 12
від 23.01.2014 /а.с. 64/ на підставі пункту 1
частини 2 статті 351 Митного кодексу
України посадовими особами Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області проведено невиїзну
документальну перевірку ПАТ
"АвтоКрАЗ", за результатами якої
складено акт від 13.02.2014 №
0002/16-31-22-04-08/05808735 / а.с. 67-69/.

Перевірка проведена у зв'язку з
отриманням від Полтавської митниці
Міндоходів інформації щодо можливого
порушення позивачем податкового та
митного законодавства України в
частині достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
при переміщенні товарів через митний
кордон України у митному режимі
"імпорт", оформлених за митними
деклараціями від 04.01.2013 № 806010000/2013/000044
та від 18.05.2012 № 806010000/2012/005653 /а.с. 46, 53/.

За результатами проведеної
невиїзної документальної перевірки
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів ПАТ "АвтоКрАЗ"
при переміщенні через митний контроль
України товарів "двигуни дизельні" та
"електричні прилади освітлення та
візуальної сигналізації", оформлених
за митними деклараціями від 04.01.2013 №
806010000/2013/000044 та від 18.05.2012 № 806010000/2012/005653,
відповідачем встановлено наступне.

Згідно зовнішньоекономічного
договору від 01.04.2012 № 804-1198-ДП/ЭКЗ/1А/2-12
та доповнень до нього, укладеного між
ООО "Силовые агрегаты-Группа ГАЗ",
Російська Федерація (Продавець) та
позивачем (Покупець) на умовах поставки
FСА-Ярославль, 04.01.2013 здійснено ввезення
на митну територію України товарів
"двигуни дизельні" зі звільненням від
сплати імпортного мита на підставі
сертифікату походження товару форми
СТ-1 від 12.12.2012 № RUUA , виданого
Ярославською обласною
торгово-промисловою палатою, Російська
Федерація.

Згідно зовнішньоекономічного
договору від 31.01.2011 № , укладеного
між ОАО "Завод Автосвет", Російська
Федерація (Продавець) та позивачем
(Покупець) на умовах поставки FСА-Кіржач
(Російська Федерація), 18.05.2012 здійснено
ввезення на митну територію України
товару "електричні прилади освітлення
та візуальної сигналізації" зі
звільненням від сплати імпортного мита
на підставі сертифікату походження
товару форми СТ-1 від 11.05.2012 № RUUA ,
виданого Торгово-промисловою палатою
м. Кольчугно та Кольчугінського району
Володимирської області, Російська
Федерація.

Митне оформлення товарів
здійснено із звільненням від
оподаткування ввізним митом, як
товарів, що ввозяться згідно з
міжурядовою Угодою між Урядом України
та Урядом Російської Федерації про
вільну торгівлю на загальну суму 19997
грн. 50 коп.

З метою перевірки відомостей, що
містяться в сертифікатах, керуючись п.
6.7 Правил визначення країни походження
товарів, Полтавською митницею двічі
направлялися мотивовані запити до
Ярославської обласної
торгово-промислової палати та тричі до
Торгово-промислової палати міста
Кольчугіно та Кольчугінського району
Володимирської області з проханням
повідомити додаткові та уточнюючі
відомості.

Станом на 05.12.2013 на листи
Полтавської митниці Міндоходів
стосовно запитуваних сертифікатів від
компетентних органів країни
походження товару відповіді не
надходили.

На підставі викладеного та згідно
п. 9.3 Правил визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав, Полтавською
митницею Міндоходів сертифікати форми
СТ-1 від 12.12.2012 № RUUA (бланк 2834215) та
від 11.05.2012 № RUUA (бланк 1580331) не
визнано дійсними, про що ПАТ "АвтоКрАЗ"
проінформовано листами Полтавської
митниці Міндоходів від 10.10.2013 № 03/1/09-2029
та від 08.10.2013 № 03/1/09-1992.

За висновками проведеної перевірки
внаслідок неправомірного отримання
позивачем пільг по сплаті ввізного
мита, визначеного Законом України "Про
митний тариф України», під час
проведення митного оформлення не були
нараховані та сплачені до Державного
бюджету України митні податки у
розмірі 23997 грн., у тому числі ввізне
мито в сумі 19997 грн. 50 коп. /сума
несплаченого ввізного мита за митною
декларацією від 04.01.2013 № 806010000/2013/000044
становить 16735 грн. та за митною
декларацією від 18.05.2012 № 806010000/2012/005653
становить 3262 грн. 50 коп./ та податок на
додану вартість в розмірі 3999 грн. 50 коп.

ПАТ "АвтоКрАЗ" подано до Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області письмові заперечення на акт
перевірки № 171/25-84 від 21.02.2014, на які
відповідачем надано відповідь листом
від 27.02.2014 № 492/10/16-31-22-04-08 /а.с. 70-72/.

04.03.2014 на підставі акту перевірки від
13.02.2014 № 0002/16-31-22-04-08/05808735 Головним
управлінням Міндоходів у Полтавській
області винесено податкові
повідомлення-рішення /а.с. 12/:

- № , яким ПАТ "АвтоКрАЗ"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "мито на товари, що
ввозяться суб'єктами підприємницької
діяльності" на загальну суму 49993 грн. 75
коп., у тому числі: за основним платежем
- 19997 грн. 50 коп. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 29996
грн. 25 коп.;

- № , яким ПАТ "АвтоКрАЗ"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану
вартість" на загальну суму 9998 грн. 75
коп., у тому числі: за основним платежем
- 3999 грн. 50 коп. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 5999
грн. 25 коп.

Позивач не погодився з даними
податковими повідомленнями-рішеннями,
у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податкових повідомленням-рішенням, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 276 Митного
кодексу України /чинного на час подання
позивачем митної декларації від 18.05.2012
№ 806010000/2012/005653/ країна походження
товару визначається з метою
застосування тарифних та нетарифних
заходів регулювання ввезення товару на
митну територію України та вивезення
товару з цієї території, а також
забезпечення обліку товарів у
статистиці зовнішньої торгівлі.

Статтею 277 Митного кодексу України
встановлено, що визначення країни
походження товару здійснюється на
основі принципів міжнародної практики.
Порядок визначення країни походження
товару встановлюється Кабінетом
Міністрів України на підставі положень
цього Кодексу.

Країною походження товару
вважається країна, в якій товар був
повністю вироблений або підданий
достатній переробці відповідно до
критеріїв, встановлених цим Кодексом.

При цьому під країною походження
товару можуть розумітися група країн,
митні союзи країн, регіон чи частина
країни, якщо є необхідність їх
виділення з метою визначення
походження товару.

Пунктом 4 Порядку визначення
країни походження товару, що
переміщується через митний кордон
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.12.2002
№ 1864 /чинного на час виникнення спірних
правовідносин/ декларант визначає
країну походження товару, що
переміщується через митний кордон
України, на підставі сертифіката про
походження товару (далі - сертифікат) чи
декларації про походження товару, що
подається митному органу для
підтвердження цих відомостей. Подання
сертифіката є обов'язковим у випадках,
передбачених Митним кодексом України.

Частиною 3 статті 282 Митного
кодексу України передбачено, що у разі
ввезення товару на митну територію
України сертифікат про походження
товару подається обов'язково: 1) на
товари, що походять з країн, яким
Україна надає преференції за Митним
тарифом України; 2) на товари, ввезення
яких з відповідної країни регулюється
кількісними обмеженнями (квотами) чи
іншими заходами регулювання
зовнішньоекономічної діяльності; 3)
якщо це передбачено міжнародними
договорами України, укладеними в
установленому законом порядку, а також
законодавством України в галузі
охорони довкілля, здоров'я населення,
захисту прав споживачів, громадського
порядку, державної безпеки та інших
життєво важливих інтересів України; 4) у
випадках, коли у документах, які
подаються для митного оформлення,
немає відомостей про походження
товарів або у митного органу є достатні
підстави вважати, що декларуються
недостовірні відомості про походження
товарів.

Відповідно до положень статті 283
Митного кодексу України у разі
виникнення сумнівів з приводу
достовірності сертифіката чи
відомостей, що в ньому містяться,
включаючи відомості про країну
походження товару, митний орган може
звернутися до органу, що видав
сертифікат, або до компетентних
організацій країни, зазначеної як
країна походження товару, з проханням
про надання додаткових відомостей.

Товар не вважається таким, що
походить з відповідної країни, доти,
доки митні органи у випадках,
встановлених цим Кодексом, не одержать
належним чином оформлений сертифікат
про походження товару або затребувані
ними додаткові відомості.

Згідно частини 1, 2 статті 36 Митного
кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI
/чинного на час подання позивачем
митної декларації від 04.01.2013 №
806010000/2013/000044/ країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

Країною походження товару
вважається країна, в якій товар був
повністю вироблений або підданий
достатній переробці відповідно до
критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною 7 статті 36 Митного кодексу
України встановлено, що повністю
вироблені або піддані достатній
переробці товари преференційного
походження визначаються на основі
законів України, а також міжнародних
договорів України, згоду на
обов'язковість яких надано Верховною
Радою України.

Згідно частини 1, 2 статті 40
Митного кодексу України у разі якщо у
виробництві товару беруть участь дві
або більше країн, країною походження
товару вважається країна, в якій були
здійснені останні операції з
переробки, достатні для того, щоб товар
отримав основні характерні риси
повністю виготовленого товару, що
відповідають критеріям достатньої
переробки згідно з положеннями цієї
статті.

Критеріями достатньої переробки є:

1) виконання виробничих або
технологічних операцій, за
результатами яких змінюється
класифікаційний код товару згідно з
УКТ ЗЕД на рівні будь-якого з перших
чотирьох знаків;

2) зміна вартості товару в результаті
його переробки, коли відсоткова частка
вартості використаних матеріалів або
доданої вартості досягає фіксованої
частки у вартості кінцевого товару
(правило адвалорної частки);

3) виконання виробничих та/або
технологічних операцій, які в
результаті переробки товару не ведуть
до зміни його класифікаційного коду
згідно з УКТ ЗЕД або вартості згідно з
правилом адвалорної частки, але з
дотриманням певних умов вважаються
достатніми для визнання товару
походженням із тієї країни, де такі
операції мали місце.

Відповідно до частин 1-3 статті 43
Митного кодексу України документами,
що підтверджують країну походження
товару, є сертифікат про походження
товару, засвідчена декларація про
походження товару, декларація про
походження товару, сертифікат про
регіональне найменування товару.

Країна походження товару
заявляється (декларується) митному
органу шляхом подання оригіналів
документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару -
це документ, який однозначно свідчить
про країну походження товару і виданий
компетентним органом даної країни або
країни вивезення, якщо у країні
вивезення сертифікат видається на
підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару.

Частиною 9 статті 43 Митного кодексу
України передбачено, що додатковими
відомостями про країну походження
товару є відомості, що містяться в
товарних накладних, пакувальних
листах, відвантажувальних
специфікаціях, сертифікатах
(відповідності, якості, фітосанітарних,
ветеринарних тощо), митній декларації
країни експорту, паспортах, технічній
документації, висновках-експертизах
відповідних органів, інших матеріалах,
що можуть бути використані для
підтвердження країни походження
товару.

Відповідно до частини 3 статті 44
Митного кодексу України у разі
ввезення товару на митну територію
України сертифікат про походження
товару подається обов'язково: 1) на
товари, до яких застосовуються
преференційні ставки ввізного мита,
встановлені Митним тарифом України; 2)
на товари, щодо ввезення яких в Україну
застосовуються кількісні обмеження
(квоти) або заходи, вжиті органами
державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності в
межах повноважень, визначених законами
України "Про захист національного
товаровиробника від демпінгового
імпорту", "Про захист національного
товаровиробника від субсидованого
імпорту", "Про застосування спеціальних
заходів щодо імпорту в Україну", "Про
зовнішньоекономічну діяльність"; 3)
якщо це передбачено законами України
та міжнародними договорами України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно статті 45 Митного кодексу
України у разі виникнення сумнівів з
приводу дійсності документів про
походження товару чи достовірності
відомостей, що в них містяться,
включаючи відомості про країну
походження товару, митний орган може
звернутися до компетентного органу, що
видав документ, або до компетентних
організацій країни, зазначеної як
країна походження товару, із запитом
про проведення перевірки цих
документів про походження товару чи
надання додаткових відомостей.

Запит про проведення перевірки
повинен містити виклад обставин, що
дали підстави для сумнівів з приводу
достовірності задекларованої країни
походження товару, посилання на
правила визначення походження товарів,
що застосовуються в Україні, а також
іншу необхідну інформацію.

До запиту додається документ, що
підлягає перевірці, або його копія, а
також у разі необхідності інші
відомості, що можуть сприяти
проведенню перевірки.

Запит про проведення перевірки
надсилається протягом 1095 днів з дня
подання документа про походження
товару, крім випадків, коли така
перевірка ініціюється у зв'язку з
провадженням у кримінальній справі.

У випадках, визначених цією
статтею, товар вважається таким, що
походить з відповідної країни, з
моменту отримання митними органами
належним чином оформлених документів
про походження товару або затребуваних
ними додаткових відомостей.

Згідно статті 3 Угоди про створення
зони вільної торгівлі, ратифікованої
Законом України від 06.10.1999 № 1125-XIV "Про
ратифікацію Угоди про створення зони
вільної торгівлі та Протоколу про
внесення змін та доповнень до Угоди про
створення зони вільної торгівлі"
/чинної до 20.09.2012/ договірні Сторони не
застосовують мито, а також податки і
збори, які мають з ним еквівалентну дію,
а також кількісні обмеження на ввіз і
(або) вивіз товарів, що походять з
митної території однієї з Договірних
Сторін і призначені для митних
територій інших Договірних Сторін.

Відповідно до частини 1 статті 2
Договору про зону вільної торгівлі,
ратифікованого Законом України від
30.07.2012 № 5193-VI "Про ратифікацію Договору
про зону вільної торгівлі" сторона не
застосовує мита та інших платежів,
еквівалентних миту, стосовно експорту
товару, призначеного для митної
території іншої Сторони, та/або імпорту
товару, що походить з митної території
іншої Сторони, за винятком випадків,
передбачених в додатку 1, що є
невід'ємною частиною цього Договору.

Частиною 1 статті 4 цього Договору
передбачено, що для визначення країни
походження товарів, що походять із
Сторін і знаходяться в торговельному
обороті між ними, Сторони керуються
Правилами визначення країни
походження товарів, що є невід'ємною
частиною Угоди про Правила визначення
країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року.

Згідно з положеннями розділу 1
Правил визначення країни походження
товарів /надалі - Правила/ "країна
походження товару" - країна, у якій
товар було цілком вироблено чи піддано
достатній обробці (переробці)
відповідно до цих Правил; "критерій
достатньої обробки (переробки)" - один
із критеріїв визначення країни
походження товарів, відповідно до
якого товар, якщо в його виробництві
беруть участь дві країни чи більше,
уважається таким, що походить з тієї
країни, на території якої його було
піддано останній істотній обробці
(переробці), достатній для надання
товарові його характерних
властивостей.

Відповідно до пункту 6.1 Правил для
підтвердження країни походження
товару в конкретній державі - учасниці
Угоди для цілей надання режиму вільної
торгівлі необхідне надання митним
органам країни ввезення оригіналу
сертифіката форми СТ-1 (бланк
сертифіката наведено в додатку 2, який є
невід'ємною частиною цих Правил) чи
декларації про походження товару.

Пунктом 6.7 Правил передбачено, що у
разі виникнення сумнівів стосовно
бездоганності сертифіката форми СТ-1
або відомостей, які в ньому містяться,
митний орган країни ввезення товару
може звернутися до вповноваженого
органу, що засвідчив сертифікат форми
СТ-1, або до компетентних органів країни
походження товару з мотивованим
проханням повідомити додаткові або
уточнювальні відомості, у тому числі
прохання, пов'язані з простими
вибірковими перевірками сертифікатів
форми СТ-1, відповідь на яке повинна
бути надана протягом 6 місяців з дати
звернення.

Згідно пункту 9.3 Правил сертифікат
може бути не визнаний дійсним митними
органами країни ввезення в разі, якщо:
протягом сумарного строку 6 місяців (3
місяці з дати первинного запиту й 3
місяці з дати повторного запиту)
митними органами країни ввезення не
отримана відповідь стосовно
запитуваного сертифіката від
компетентних органів країни вивезення
або країни походження товару; у митних
органів країни ввезення є підтверджені
відомості від компетентних органів
країни вивезення про те, що сертифікат
не видавався (фальсифікований) або
виданий на підставі недійсних
документів та (або) недостовірних
відомостей; за результатами
досліджень, здійснених митними
органами країни ввезення, і на основі
інформації, отриманої за запитами,
надісланими до компетентних органів
країни вивезення або країни походження
товару, митними органами країни
ввезення виявлено, що сертифікат форми
СТ-1 видано з порушеннями вимог,
установлених цими Правилами.

На підставі п. 6.7 Правил визначення
країни походження товарів у зв'язку з
перевіркою сертифіката про походження
товару форми СТ-1 від 12.12.2012 № RUUA
Полтавською митницею направлено до
Ярославської обласної
торгово-промислової палати листи про
надання інформації № 19/14-1887 від 09.04.2013
та № 03/1/09-536 від 09.07.2013 з проханням
підтвердити видачу сертифіката та
надати наступні відомості про
виконання критерію достатньої обробки
"Д8408": документи, що підтверджують
країну походження фільтруючих
елементів виробництва СОАТ "ДИФА";
належним чином завірені копії
імпортних митних декларацій на
приводні ремні виробництва Чехії;
документально підтверджену ціну
двигуна дизельного ЯМЗ-238Д-1000010-33 на
умовах франко-завод в грудні 2012 року
/а.с. 48-49, 87, 95, 97/.

Згідно положень пункту 7.4 Правил
- графа 9 - "Критерій походження".
Зазначаються такі критерії походження
товарів: "П" - товар, цілком вироблений в
державі - учасниці Угоди; "Д1905" - товар,
підданий достатній обробці (переробці),
із зазначенням перших чотирьох цифр
коду товарної позиції за ТН ЗЕД
кінцевої продукції, наприклад - 1905; "К" -
товар, країна походження якого
визначена на основі кумулятивного
принципу. Якщо в сертифікаті заявлено
товари, що класифікуються в різних
товарних позиціях за ТН ЗЕД та мають
різні критерії походження, то в графі 9
зазначаються критерії походження,
диференційовано для всіх заявлених
товарів.

У графі 9 "Критерій походження"
сертифікату про походження товару
форми СТ-1 № RUUA від 12.12.2012 щодо
товару "двигун ЯМЗ-238Д-1000010-33" зазначено
критерій походження "Д8408" /а.с. 50/.

Як вбачається з митної декларації
№ 806010000/2013/000044 від 04.01.2013 для товару
двигуни дизельні ЯМЗ-238Д-1000010-33
визначено код товару /а.с. 29/.

Відповідно до пункту 2.4 Правил у
разі участі у виробництві товару
третіх країн, крім держав - учасниць
Угоди, країна походження товару
визначається відповідно до критерію
достатньої обробки (переробки) товару.

Критерій достатньої обробки
(переробки) може виражатися виконанням
таких умов: а) зміна товарної позиції за
ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з
перших чотирьох знаків, що сталася в
результаті обробки (переробки); б)
виконання необхідних умов, виробничих
і технологічних операцій, під час
виконання яких товар уважається таким,
що походить з тієї країни, на території
якої ці операції мали місце; в) правило
адвалорної частки, коли вартість
використовуваних матеріалів
іноземного походження досягає
фіксованої процентної частки в ціні
кінцевої продукції.

Основною умовою критерію
достатньої обробки (переробки) є зміна
товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні
принаймні одного з перших чотирьох
знаків. Ця умова застосовується до всіх
товарів, за винятком товарів, уключених
до Переліку умов, виробничих і
технологічних операцій, під час
виконання яких товар уважається таким,
що походить з тієї країни, у якій вони
мали місце (далі - Перелік) (додаток 1,
який є невід'ємною частиною цих Правил).

Відповідно до Додатку № 1 до Правил
у переліку умов, виробничих й
технологічних операцій, необхідних для
надання товару статусу походження під
час використання у виробництві товару
третіх країн: товари з кодом ТН ЗЕД 8408
"Двигуни внутрішнього згоряння
поршневі із займанням від стиснення
(дизелі або напівдизелі)" передбачено
умови: виготовлення, під час якого
вартість усіх використовуваних
матеріалів не повинна перевищувати 50 %
ціни кінцевої продукції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил для
цілей визначення країни походження
товарів відповідно до критерію
достатньої обробки (переробки)
матеріали, що походять з держав -
учасниць Угоди відповідно до цих
Правил, не розглядаються як матеріали
іноземного походження та
прирівнюються до тих, що походять із
країни, у якій вироблено кінцевий
товар.

У акті експертизи № RUUA для
оформлення сертифіката про походження
товару (форма СТ-1) від 12.12.2012, який було
додано позивачем митної декларації
від 04.01.2013 № 806010000/2013/000044 /а.с. 51-52/,
зазначено, що у виробництві двигунів
ЯМЗ використовуються іноземні
комплектуючі, щодо яких митний орган і
звернувся до компетентного органу для
отримання документів, що підтверджують
країну їх походження та копій
імпортних митних декларацій.

На підставі п. 6.7 Правил визначення
країни походження товарів у зв'язку з
перевіркою сертифіката про походження
товару форми СТ-1 від 11.05.2012 № RUUA
Полтавською митницею направлено до
Торгово-промислової палати міста
Кольчугіно і Кольчугінського району
Володимирської області листи про
надання інформації № 19/14-4691 від 20.09.2012,
№ 19/14-166 від 09.01.2013 та № 03/1/09-493 від
05.07.2013 з проханням підтвердити видачу
сертифіката. А також з метою перевірки
правильності визначення критерію
походження "Д8512" товару та враховуючи,
що наданий імпортером акт експертизи
від 11.05.2012 № не містить
необхідної інформації про імпортну
сировину (сировину невідомого
походження) просить надати інформацію
про походження сировини, яка
використовується для виробництва
товару з певним кодом згідно ТНВЭД (в
т.ч. інвойси/вантажні митні декларації
на імпорт сировини іноземного
походження. /а.с. 55-57, 86, 93, 94, 96/.

У графі 9 "Критерій походження"
сертифікату про походження товару
форми СТ-1 № RUUA від 11.05.2012 щодо
товару "прилади освітлення та
візуальної сигналізації для а/м: фара
342.3711010" зазначено критерій походження
"Д8512" /а.с. 58/.

Як вбачається з митної
декларації № 806010000/2012/005653 від 18.05.2012
для товару "прилади освітлення та
візуальної сигналізації для складання
а/м: фара 342.3711010" визначено код товару
/а.с. 61/.

Відповідно до Додатку № 1 до
Правил у переліку умов, виробничих й
технологічних операцій, необхідних для
надання товару статусу походження під
час використання у виробництві товару
третіх країн: товари з групи 85
"Електричні машини й устаткування, їхні
частини; звукозаписувальна та
звуковідтворювальна апаратура,
апаратура для запису та відтворення
телевізійного зображення й звуку, їхні
частини та приладдя, крім товарів, що
належать до позицій 8501, 8502, 8507, 8508, 8516 50
000, з 8517, з 8518, 8519, 8521, з 8523, 8525 - 8528, 8535 - 8537,
8542, 8544, 8545, для яких застосовувані
правила викладено далі" передбачено
умови: виготовлення, під час якого
вартість усіх використовуваних
матеріалів не повинна перевищувати 50 %
ціни кінцевої продукції. У зазначених
вище межах матеріали, що
класифікуються в тій самій позиції, що
й продукт, можуть використовуватися
лише до суми в межах 10 % ціни кінцевої
продукції.

У акті експертизи № для
оформлення сертифіката про походження
товару (форма СТ-1) від 11.05.2012, який було
додано позивачем митної декларації №
806010000/2012/005653 від 18.05.2012 /а.с. 59/, вказано,
що при виробництві продукції в
основному використовується сировина
російського походження, однак,
відсутні відомості про імпортну
сировину, яка використовується для
виробництва товару, не зазначено
відомостей про вартість матеріалів,
що класифікуються в тій самій позиції,
що й продукт.

Отже, сумніви митного органу
стосовно бездоганності сертифіката
форми СТ-1 № RUUA від 12.12.2012 та
сертифіката № RUUA від 11.05.2012 та
відомостей, які в них містяться, що
стали підставою для звернення митного
органу до компетентних органів країни
походження товару з мотивованими
проханнями повідомити додаткові або
уточнювальні відомості є
обґрунтованими.

У зв'язку з не отриманням
відповіді від компетентних органів
країни походження товарів на листи
стосовно запитуваного сертифіката,
Полтавською митницею Мідоходів на
підставі п. 9.3 Правил прийнято рішення
про не визнання дійсним сертифіката
форми СТ-1 від 11.05.2012 № RUUA (бланк
1580331), про яке позивача повідомлено
листом № 03/1/09-1992 від 08.10.2013 "Про
невизнання сертифіката СТ-1" /а.с. 54/, а
також прийнято рішення про не визнання
дійсним сертифіката форми СТ-1 від
12.12.2012 № RUUA 203600196 (бланк 2834215), про яке
позивача повідомлено листом № 03/1/09-2029
від 10.10.2013 "Про невизнання сертифіката
СТ-1" /а.с. 47/.

Листами Полтавської митниці
Міндоходів від 06.12.2013 № 03/1/09-2911 та від
06.12.2013 № 03/1/09-2912 підтверджено, що станом
на 05.12.2013 на листи Полтавської митниці
Міндоходів стосовно запитуваного
сертифіката від компетентних органів
країни походження товару відповідь не
надходила /а.с. 46, 53/.

Із пояснень представника
відповідача у судовому засіданні
встановлено, що на листи Полтавської
митниці Міндоходів від 09.04.2013 № 19/14-1887,
від 09.07.2013 № 03/1/09-536, від 20.09.2012 № 19/14-4691,
від 09.01.2013 № 19/14-166, від 05.07.2013 № 03/1/09-493
стосовно сертифікатів про походження
товару форми СТ-1 від компетентних
органів Російської Федерації
відповідь не надходила, що
підтверджується листом Відділу митної
вартості, класифікації товарів та
заходів регулювання ЗЕД Полтавської
митниці Міндоходів від 08.05.2014 № 09/840,
копія якого наявна у матеріалах справи
/а.с. 120/.

З огляду на вищевикладене, суд не
бере до уваги ксерокопію з факсової
копії листа Ярославської обласної
торгово-промислової палати № 2/49UА від
25.10.2013 /а.с. 14/, оскільки дана ксерокопія
з факсової копії не є належним та
допустимим доказом у розумінні статті
70 КАС України та позивачем суду не
надано доказів фактичного направлення
Ярославською обласною
торгово-промислової палатою на адресу
Полтавської митниці Міндоходів
відповідного листа.

Відповідно до пункту 9.2 у разі
необхідності замість сертифіката, не
визнаного митними органами країни
ввезення, може бути виданий новий
сертифікат у порядку, установленому
цими Правилами.

Суду не надано доказів того, що
після отримання письмового
повідомлення Полтавської митниці
Міндоходів про не визнання дійсним
сертифікату походження товару форми
СТ-1, позивач надавав до митниці нові
сертифікати на спірний товар.

Із акту перевірки вбачається, що
до Полтавської митниці Міндоходів з
приводу подання уточнюючого
розрахунку і сплати платежів позивач
також не звертався, хоча повідомлення
про рішення Полтавської митниці
Міндоходів позивач отримав відповідно
10.10.2013 та 14.10.2013.

Згідно з положеннями Закону
України "Про митний тариф України"
/чинного на момент виникнення спірних
правовідносин/ до товарної позиції код
8408 20 99 90 застосовується пільгова
та повна ставка мита у розмірі 5%; до
товарної позиції код 8512 20 00 90
застосовується пільгова та повна
ставка мита у розмірі 8 %. Вказані ставки
мита зазначені позивачем у митних
деклараціях /а.с. 60, 61/.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190
Податкового кодексу України базою
оподаткування для товарів, що
ввозяться на митну територію України, є
договірна (контрактна) вартість, але не
нижче митної вартості цих товарів,
визначеної відповідно до розділу III
Митного кодексу України, з урахуванням
мита та акцизного податку, що
підлягають сплаті і включаються до
ціни товарів.

Розрахунок грошових зобов'язань ПАТ
"АвтоКрАЗ" в розрізі митних декларацій
наявний у матеріалах справи /а.с. 121/.

Отже, з огляду на обґрунтованість
сумнів митниці з приводу дійсності
документів про походження товару та
достовірностей відомостей, що в них
містяться щодо країни походження
товару, дотримання митницею строку
направлення запиту до компетентних
органів, що видали документи про
надання додаткових відомостей /1095 днів
з дня подання документа про походження
товару/, не отримання Полтавською
митницею Міндоходів від компетентних
органів відповідей на запити, не
підтвердження компетентними органами
видачу сертифікатів про походження
товару форми СТ-1, прийняття
Полтавською митницею Міндоходів у
порядку, встановленому пунктом 9.3
Правил визначення країни походження
товарів, рішень про не визнання
дійсним сертифікатів СТ-1, належного та
своєчасного повідомлення позивача про
прийняті рішення листами № 03/1/09-1992 від
08.10.2013 та № 03/1/09-2029 від 10.10.2013,
враховуючи, що позивач у порядку пункту
9.3 Правил не надавав до митниці нові
сертифікати на спірний товар, суд
погоджується з висновками перевірки
відповідача щодо неправомірного
отримання пільг по сплаті ввізного
мита, визначеного Законом України "Про
митний тариф України" в розмірі 19997 грн.
50 коп. та податку на додану вартість у
розмірі 3999 грн. 50 коп.

Відповідно до статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.
Використання платником податків
(посадовими особами платника податків)
сум, що не сплачені до бюджету
внаслідок отримання (застосування)
податкової пільги, не за призначенням
та/або всупереч умовам чи цілям її
надання згідно із законом з питань
відповідного податку, збору, платежу
додатково до штрафів, передбачених
пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою
стягнення до бюджету суми податків,
зборів, платежів, що підлягали
нарахуванню без застосування
податкової пільги. Сплата штрафу не
звільняє таких осіб від
відповідальності за умисне ухилення
від оподаткування.

Розрахунок застосування штрафних
санкцій наявний у матеріалах справи
/а.с. 122/.

Згідно акту перевірки від 13.02.2014 №
0002/16-31-22-04-08/05808735, попередня планова
виїзна документальна перевірка
підприємства проводилася Полтавською
митницею у 2012 році, за результатами
якої складено акт № Н0005/12/806000000/
від 29.05.2012.

На підставі акту №
Н0005/12/806000000/ від 29.05.2012 винесені
податкові повідомлення - рішення від
19.06.2012 № 27, № 28, № 29 /а.с. 106-111/, які були
оскаржені позивачем до суду.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012 у справі № 2а-1670/4415/12, яка
залишена без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
22.04.2013, у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до
Полтавської митниці про скасування
податкових повідомлень-рішень
відмовлено /а.с.112-119/.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що спірні
податкові повідомлення - рішення
прийняті на підставі, у межах
повноважень, у спосіб, що передбачені
законодавством України та з
урахуванням всіх обставин, необхідних
для прийняття рішень.

Отже, позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Частиною 3 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Підпунктом 3 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставка судового збору за
подання до адміністративного суду
позову майнового характеру становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачем при
зверненні до суду сплачено судовий
збір, який становить 10% від визначеної
законом суми за подання позову
майнового характеру (1827 грн.) у розмірі
182 грн. 70 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 2364 від 18.03.2014
/а.с. 2/.

У зв'язку з відмовою ПАТ
"АвтоКрАЗ" у задоволенні позову
стягненню до Державного бюджету
України підлягають судові витрати у
вигляді судового збору за подання
позову майнового характеру у розмірі
1644 грн. 30 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ" до Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ"
(ідентифікаційний код 05808735) до
Державного бюджету України судові
витрати у вигляді судового збору у
розмірі 1644 грн. 30 коп. (одна тисяча
шістсот сорок чотири гривні тридцять
копійок) на розрахунковий рахунок №
4002, отримувач коштів: УДКСУ у м.
Полтаві Полтавської області, 22030001, код
за , банк отримувача: ГУДКСУ
у Полтавській області, код банку: 831019,
Код класифікації доходів бюджету: 22030001,
призначення платежу: Судовий збір, за
позовом Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ", Полтавський
окружний адміністративний суд, .

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 21
травня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич