Справа № 0538/10143/2012
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мельник І.Г.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №0538/10143/2012
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 10 квітня 2014 року по
адміністративній справі № 0538/10143/2012 за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області про
зобов'язання здійснити перерахунок
розміру пенсії, виплату недоотриманої
пенсії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О
В И В :

13 грудня 2012 року Позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області, в якому
просив (з урахуванням уточнених вимог)
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя провести перерахунок його
пенсії в розмірі 90% від суми місячного
заробітку з урахуванням вимог
ст.ст.8,22,58 Конституції України, ст.50-1
Закону України № 1789-Х11 «Про
прокуратуру», рішень Конституційного
Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 по
справі про права на пільги і від 20.03.2002
року № 5-рп/2002 по справі про пільги,
компенсації і гарантії, а також
пенсійного законодавства України, яке
діяло до 01.10.2011 року, зобов'язати УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя сплатити недоотриману
пенсію з 01.07.2012 року по цей час та
стягнути із відповідача моральну шкоду
в сумі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що перерахунок розміру його
пенсії, яка призначалася на підставі
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
й виходячи з розміру 90% суми місячного
заробітку, на підставі даних довідки
прокуратури Донецької області № 18-57-316
від 18.07.2012 року про суму фактичної
заробітної плати було проведено УПФУ з
врахування 80% суми заробітної плати й з
посиланням на Закон України від 08
липня 2011 року № 3668-У1 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яким
внесено зміни до ст.50-1 Закону України
від 05 листопада 1991 року № 1789-Х11 «Про
прокуратуру», в результаті чого розмір
пенсії позивача склав 4969,56 грн., що, на
думку останнього, суперечить статті 22
Конституції України й порушує його
права, а також спричинило душевні
страждання, в зв'язку з чим позивач
також просить стягнути на його користь
20000 грн. моральної шкоди.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуоля Донецької
області від 10 квітня 2014 року по
адміністративній справі № 0538/10143/2012 (з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог) позов задоволений частково
(а.с.124, 125-128).

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя здійснити
ОСОБА_2 перерахунок розміру належної
йому пенсії з 01.07.2012 року, відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
в редакції від 23 грудня 2010 року,
виходячи із розрахунку 90% від
середнього заробітку, та здійснити
відповідні виплати.

В решті позовних вимог ОСОБА_2,
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати частково та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі (а.с.130-131).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в УПФ України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя з 01.02.2007 року, та з 01.08.2011 року
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру».

19.07.2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії, при цьому надав довідку № 18-57-316
від 18.07.2012 року видану прокуратурою
Донецької області, про суму фактичної
заробітної плати.

Відповідачем здійснено перерахунок
пенсії позивача з 01.07.2012 року у розмірі
80% від суми місячної заробітної плати
(6211,95 х 80%), що складає 4969,56 грн.

03.10.2012 року та 22.10.2012 року позивач
звертався до відповідача з заявами, в
яких просив роз'яснити, на підставі
яких норм законодавства йому було
зменшено розмір пенсії з 5590,76 грн. (90%
суми місячного заробітку) до 4969,56 грн.
(80% суми місячної заробітної плати) й
листами № 165/111-07-01-03 від 16.10.2012 року та №
174 (165)/111-07-01-01 від 02.11.2012 року УПФУ
повідомляло позивача про те, що
перерахунок його пенсії здійснено на
підставі ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» з врахуванням приписів
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Крім того, позивачем 15.11.2012 року було
надіслано лист до начальника Головного
УПФУ Донецької області та голови
правління Пенсійного фонду України й у
відповідь на останній отримано
аналогічні роз'яснення порядку
перерахунку розміру його пенсії.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів і слідчих
визначено статтею 50-1 Закону «Про
прокуратуру», редакція якого
змінювалася.

Згідно з частиною першою статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної за місяць до звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 01 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (№ 1789-Х11) у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80% від суми
їхньої місячної (чинної) заробітної
плати, до якої включаються всі види
оплати праці, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 01
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Тобто, з 01 жовтня 2011 року положення
частини першої статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (№ 1789-Х11)
щодо призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90% від суми місячного (чинного)
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» (№ 1789-Х11), положення
яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку
із прийняттям Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» не зазнали змін, змінилася
лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (№ 1789-Х11), обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» (1789-Х11), призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв`язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більше як
за 12 місяців. Перерахунок пенсії
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватись норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (1789-Х11) щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії;
процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення й нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята та вісімнадцята
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (1789-Х11).

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі, слід
враховувати, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпаними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані й при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно достатті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 06
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002
року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян,
як під час проходження служби, так і
після її закінчення зумовлена
насамперед тим, що служба у Збройних
Силах України, інших військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуоля Донецької
області від 10 квітня 2014 року по
адміністративній справі № 0538/10143/2012-
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М.
Яковенко

Судді
Р.Ф.
Ханова

А.В. Гайдар