Справа № 872/4730/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2013 рокусправа № 2а-9344/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Хортицькому району на постанову
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 24.10.2011 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Хортицькому району про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати в 2011 році
разової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 ""Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити разову компенсацію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 24.10.2011 р.
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської районної у м.
Дніпродзержинську ради
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
одноразової компенсації в розмірі
значно нижчому ніж передбачено ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1, який став інвалідом 2-ї групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
одноразову компенсацію в розмірі 45
мінімальних заробітних плат, як це
передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
обов'язковим виключенням з підрахунку
вже отриманої суми компенсації.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та відповідачем не
заперечувалось, що позивач має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії
та є інвалідом 2 групи.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам I групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних
заробітних плат. У разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.
Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до довідки від 03.10.2011 року №
09-10/К-14, яка міститься в матеріалах
справи, відповідачем були нараховані
позивачу одноразова компенсація у
зв'язку з встановленням 2 групи
інвалідності у розмірі 284,40 грн.
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 26.07.1996 року № 836 (а.с.8).

Положенням Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право Кабінету Міністрів
України у 2011 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними програмами.

В 2011 році нормативні акти Кабінету
Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової компенсації особам,
визначеним ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
приймалися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що у 2011 році
нарахування одноразової компенсації
повинно здійснюватися відповідно до
ст. 48 Закону «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року № 836 при нарахуванні
одноразової компенсації суперечить
положенням Закону № 796 та не може бути
віднесено до реалізації права
визначеного Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік».

Враховуючи вищевикладене, відповідач
повинен був нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію у
зв'язку з встановленням 2 групи
інвалідності в розмірах встановлених
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином висновки суду першої
інстанції щодо виплати одноразової
компенсації у зв'язку з встановленням
інвалідності вищої групи, в розмірі 45
мінімальних заробітних плат є
обґрунтованими.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Хортицькому району - залишити без
задоволення.

Постанову Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 24.10.2011 р. - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай