Справа № 488/2963/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 488/2963/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Селіщева Л.І.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва на постанову Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 28
листопада 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року позивач звернулася
до Корабельного районного суду м.
Миколаєва із адміністративним позовом
про визнання протиправними дій
відповідача УПФУ в Корабельному
районі м. Миколаєва щодо відмови у
перерахунку щомісячного довічного
утримання судді у відставці, та
скасування рішення відповідача від
12.03.2012 року, 09.04.2013 року та 30.07.2013 року
щодо відмови у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання та
зобовязання відповідача здійснити
перерахунок та виплату довічного
грошового утримання судді у відставці
починаючи з 01.01.2012 року. При цьому
позивач просила зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
виходячи із розміру 90 відсотків
заробітної плати працюючого судді
відповідного суду, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначала , що вона
має стаж роботи на посаді судді - 30
років 5 місяців 21 день, який складається
зі стажу роботи на посаді судді
Корабельного районного суду м.
Миколаєва починаючи з 12.04.1976 року по
23.06.1987 рік - 11 років 02 місяця 11 днів, та з
29.12.1992 року по 29.10.2010 року - 17 років 10
місяців, крім того, до вказаного стажу
роботи зараховувалася половина строку
її навчання на денному відділенні
юридичного факультету Одеського
державного університету - 1 рік 5
місяців 10 днів.

Постановою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 28 листопада 2013
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано дії
Управління пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва щодо
відмови позивачу у перерахунку та
виплаті довічного грошового утримання,
як судді у відставці відповідно до
вимог частини 3 статті 138 Закону України
Про судоустрій і статус суддів
протиправними, та скасувати рішення
Управління пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва про
відмови в перерахунку довічного
грошового утримання позивачеві від
12.03.2012 року, 09.04.2013 року та 30.07.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Корабельному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці ОСОБА_3, починаючи з 03
грудня 2012 року та виходячи із розміру
заробітної плати працюючого судді
Корабельного районного суду м.
Миколаєва згідно довідок
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Миколаївській області від 02.02.2012 року
та від 16.07.2013 року, відповідно до вимог
частини 3 статті 138 Закону України Про
судоустрій і статус суддів в редакції,
яка діяла до визнаних
неконституційними змін, внесених
Законом України Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи від 08
липня 2011 року № 3668- VI, згідно якої
Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання та за вирахуванням вже
виплачених сум за вказаний період.

В частині вимог позивача відносно
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Корабельному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок
довічного грошового утримання
починаючи з 01.01.2012 року - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Сторони були сповіщені належним
чином про час і місце судового
засідання, що підтверджується
письмовими доказами наявними в
матеріалах справи, сторони до суду не
прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи за
відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що згідно Постанови
Верховної Ради України від 07.10.2010 року
№ 2596-VI "Про звільнення суддів"
позивач була звільнена з посади
судді Корабельного районного суду м.
Миколаєва у зв'язку із виходом у
відставку.

02.03.2012 року позивач звернулася до УПФУ в
Корабельному районі м. Миколаєва із
заявою про перерахунок розміру
призначеної їй грошової допомоги, у
відповідності до заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді, на підставі довідки
Територіальним управлінням державної
судової адміністрації в Миколаївській
області від 02.02.2012 року.

УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва
листом від 12.03.2012 року відмовило
позивачу у здійсненні перерахунку
раніше призначеного довічного
грошового утримання, мотивуючи це тим,
що таке не передбачено ст. 138 Закону
України Про судоустрій і статус суддів.

02.04.2013 року позивач повторно звернулась
до УПФУ в Корабельному районі у м.
Миколаєві з заявою про перерахунок
грошового утримання, в зв'язку з
підвищенням починаючи з 01.01.2013 року,
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді.

Однак своїм листом від 09.04.2013 року
відповідач повторно відмовив
позивачеві у здійсненні перерахунку
довічного грошового утримання, з тих же
самих підстав.

18.07.2013 року позивач втретє звернулась
до УПФУ із заявою про здійснення
перерахунку, з тих підстав, що
законодавчі норми, на які посилався
відповідач були визнані
неконституційними.

Проте 30.07.2013 року відповідач УПФУ
повторно відмовив позивачеві у
здійсненні перерахунку, з зазначенням
тих же підстав.

Згідно довідки. виданої Територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації України в Миколаївській
області від 02.02.2012 року, заробітна плата
працючого на відповідній посаді судді
(Корабельного районного суду м.
Миколаєва) починаючи з 01.01.2012 року
становить 14 592 грн. 80 коп./яка
складається з посадового окладу 8 584
грн. + надбавка за вислугу років/30 років/
6 008грн. 80коп./.

Із довідки, виданої Територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації України в Миколаївській
області від 16.07.2013 року
підтверджується, що заробітна плата,
працюючого на відповідній посаді судді
/Корабельного районного суду м.
Миколаєва/ з 01.01.2013 року становить 19
499 грн.00 коп./яка складається з
посадового окладу 11 470 грн. + надбавка за
вислугу років /30 років/ 8 029 грн. 00 коп./

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позивача в урахуванням строків
звернення до адміністративного суду
встановлені ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині перші статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України
Про статус суддів (яка була чинною на
момент виходу позивача у відставку),
судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма була закріплена і в ч.3
ст.138 Закону України від 07.07.2010 року №
2453-VI Про судоустрій і статус суддів,
який набрав чинності з 30.07.2010 року.

Разом із тим, Законом України від 08.07.2011
року № 3668-VI Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи, який
набрав чинності з 01.10.2011 року, частину 3
і 5 ст.138 Закону України Про судоустрій і
статус суддів викладено в новій
редакції, згідно якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у відставці у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування осіб, яка працює на
відповідній посаді (ч.3 ст.138 Закону).
Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (ч.5 ст.138 Закону).

Згідно з п.2 роз. ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом і в
яких розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством, до того
часу, коли розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Право судді у відставці на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання залежно від розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, передбачено ч.3
ст.138 Закону України від 07.07.2010 року
№2453-VI Про судоустрій і статус суддів.

Виходячи з вищенаведених норм,
обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів. Тому у разі
зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

У разі зміни грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
суду України з дня виникнення права на
відповідний перерахунок (ч.4 ст. 138 ЗУ
Про судоустрій і статус суддів).

На підставі ст. 129 вказаного Закону
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплати за
вислуги років, перебування на
адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Виходячи із такого, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
повязаний із розміром заробітної плати
суддів відповідних судів.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України (зокрема, мотивувальна
частина рішення) від 14 грудня 2011 року №
18-рп/2011, щомісячне довічне грошове
утримання судді є самостійною
гарантією незалежності судді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року №3-рп/2013 положення ч.3,
ч.5ст.138 Закону України Про судоустрій і
статус суддів №2453-VI в редакції Закону
України Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08.07.2011 року №3668-VI визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Конституційний Суду України в цьому
рішення також встановив і порядок його
виконання наступним чином:

- ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону
№2453 в редакції, що діяв до змін,
внесених Законом України № 3668, а саме:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення ч.5 ст.138
Закону №2453 у редакції Закону №3668, що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення ч.5 ст.138 Закону №2453 в
редакції до змін, внесених Законом №3668,
а саме: "Пенсія або щомісячне довічне
грошове утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку", та четверте речення ч.5 ст.138
Закону №2453 зі змінами, внесеними
Законом №3668, а саме: "Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України".

В пункті 3 резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013 зазначено, що положення
Закону України Про судоустрій і статус
суддів від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції
Закону України Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи від
08.07.2011 року № 3668-VI та Закону України Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08.07.2011 року № 3668-VI,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Пунктом 4 цього ж рішення визначено, що
рішення Конституційного Суду України
має преюдиційне значення при розгляді
судами загальної юрисдикції позовів у
зв'язку з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії положень законів
України, визнаних неконституційними.

Наведене узгоджується із вимогами,
викладеними у ст. 6.4. Європейської
хартії про статус суддів, де зазначено
про те, що суддя, який досяг
встановленого законом віку для виходу
у відставку з суддівської посади, яку
займав протягом певного часу, повинен
отримувати пенсію по виходу у
відставку, рівень якої повинен бути як
можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильною позицію суду першої
інстанції, що вимоги позивача є
обґрунтованими у рамках строків
звернення до адміністративного суду
встановлені ч. 2 ст. 99 КАС України, а дії
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці -
протиправними, а тому підлягають
скасуванню рішення УПФУ в Корабельному
районі м. Миколаєва щодо відмови в
здійсненні перерахунку довічного
грошового утримання позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва -
залишити без задоволення, а постанову
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 28 листопада 2013 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.