Справа № 2а-/1503/154/12
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-/1503/154/12

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Наумчак Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді Кравець О.О.,

суддів Домусчі С.Д. Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області на
постанову Балтського районного суду
Одеської області від 20 квітня 2012 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про виплату щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області та
просила визнати неправомірними дій
відповідача та зобов'язати нарахувати
та виплатити щомісячну доплату до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з 01 січня 2006 року по момент
винесення рішення по справі та
здійснювати дану виплату в подальшому.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 20 квітня 2012 року
позовні вимоги задоволено частково.
Зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії, відповідно до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009
року, з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010
року та за період з 01 січня 2011 року по 18
червня 2011 року .

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, апелянт в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції до висновку
про необхідність її часткового
задоволення.

Судом встановлено, що позивач має
статус дитини війни згідно з
посвідченням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наявності у
позивача права на щомісячне підвищення
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям
війни пенсія або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч.
2 ст. 3 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру підвищення до
пенсії позивачу підлягають
застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції
України, ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17
Закону України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» і ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а не постанова
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2012 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Разом з цим, позивач звернувся за
захистом порушеного відповідачем
права на отримання допомоги за 2006 рік
та на майбутнє лише 29 березня 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, з урахуванням норм
процесуального права позовні вимоги
позивача підлягають залишенню без
розгляду за період з 09 липня 2007 року по
28 вересня 2011 року .

Проте, з висновком суду першої
інстанції щодо перерахунку підвищення
до пенсії після 22 липня 2011 року
погодитись не можна.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям
війни пенсія або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Однак, пунктом 7 частини першої Закону
України № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 08 червня 2011 року
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаній категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог Закону України від 08
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 6 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене з 23 липня 2011 року
по 31 грудня 2012 року органи пенсійного
фонду повинні нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії дітям
війни у відповідності до Закону
України від 08 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про залишення позовних
вимог без розгляду частково та в іншій
частині відмови у задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 20 квітня 2012 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги з 09 липня 2007 року по 28 вересня 2011
року залишити без розгляду .

В іншій частині - відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її постановлення є
остаточною і оскарженню не підлягає

Головуючий:

Судді: