Справа № 823/1098/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
справа № 823/1098/14

м. Черкаси

08 год. 50хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця,
що не пов'язане з банкрутством,

встановив:

23 квітня 2014 року до суду з позовною
заявою звернулася Звенигородська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області, в якій просить
припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що
не пов'язане з банкрутством.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач з 09.01.2009 не подає до
контролюючого органу, який забезпечує
формування державної податкової
політики в частині адміністрування
податків і зборів, податкових
декларацій та документів фінансової
звітності, що відповідно до п.п16.1.3, п.16.1
ст.16 Податкового кодексу України є
підставою для припинення
підприємницької діяльності.

В позовній заяві позивач просить суд
провести засідання без участі його
представника, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, явку представника не
забезпечив, заперечень на позов не
надав, хоча був повідомлений про час та
місце судового розгляду справи в
установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснювалось фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі.

Дослідивши докази в матеріалах справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем (місце проживання:
АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1). Станом на час розгляду справи
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Відповідач взятий на облік як платник
податків з 28.07.2006.

Відповідно до довідки позивача від
10.04.2014 № 672/23-12-17-013/НОМЕР_1, відповідач з
09.01.2009 не подавав звітності до
податкового органу.

Обов'язок відповідача подавати до
контролюючого органу, що забезпечує
формування державної податкової
політики в частині адміністрування
податків і зборів податкові декларації
та розрахунки (далі - податкові
декларації) у строки, встановлені
законодавством, на підставі яких
здійснювалось нарахування та/або
сплата податку, збору (обов'язкового
платежу) до 01.01.2011 встановлювався
положеннями Закону України "Про
систему оподаткування" від 25.06.1991
№1251-ХІІ, який діяв до 01.01.2011 (далі - закон
№1251-ХІІ), та Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон України №2181-ІІІ), який діяв до
01.01.2011.

Обов'язок платника податків подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів після 01.01.2011 визначений п.п.16.1.3.
ст. 16 Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-VI, який набрав
чинності з 01.01.2011, (далі - ПК України).

За приписами статті 49 ПК України
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.
Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює: календарному місяцю (у
тому числі в разі сплати місячних
авансових внесків) - протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця; календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя); календарному року, крім
випадків, передбачених підпунктами
49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Таким чином суд дійшов висновку, що
відповідач, неподаючи звітність з
09.01.2009, порушив вимоги підп.16.1.3-16.1.4 ПК
України.

Неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону згідно
з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» є підставою для
постановлення судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

За приписом підпункту 37 пункту 1 статті
20 ПК України органи доходів і зборів
мають право у випадках, встановлених
законом, звертатися до суду про
припинення юридичної особи та
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Станом на 10.04.2014 відповідач не має
заборгованості щодо сплати податків,
зборів (інших обов'язкових платежів)
згідно з інформацією у довідці
позивача від 10.04.2014 №
672/23-12-17-013/НОМЕР_1.

З урахуванням наведених норм, а також
того, що відповідач не подавала
податкових декларацій та документів
фінансової звітності більше одного
року, вказана бездіяльність порушує
встановлені законодавчими актами
правила здійснення господарської
діяльності та є підставою для
припинення такого суб'єкта
господарювання. Тому, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями160-163, 185-187, 254-256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1).

Копію постанови направити сторонам та
реєстраційній служби
Катеринопільського районного
управління юстиції Черкаської області
для виконання обов'язків, визначених
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко