Справа № К-34800/10-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К-34800/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника відповідача - Маісурадзе
З.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

на постанову Господарського суду
Запорізької області від 26 березня 2008
року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 квітня 2010 року

у справі № 6/2-24/301-23/35/08-АП-13/141/08-АП

за позовом Комунального підприємства
«Водоканал»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Запоріжжі (правонаступником якої є
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у місті Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів)

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Комунальне підприємство
«Водоканал» (далі - позивач) звернулось
до суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Запоріжжі (далі - відповідач)
про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення від 19 червня 2003
року № /0 (в редакції заяви про
уточнення позовних вимог від 22 січня 2008
року за вих. № 482).

Справа неодноразово розглядалась
різними судовими інстанціями.

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 26 березня 2008
року позов задоволено. Визнано
нечинним податкове
повідомлення-рішення СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі від 19 червня 2003 року
№ /0. Судові витрати присуджено з
державного бюджету.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 квітня 2010 року у постанову
Господарського суду Запорізької
області від 26 березня 2008 року залишено
без змін.

В касаційній скарзі СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Господарського
суду Запорізької області від 26 березня
2008 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 квітня 2010 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу КП
«Водоканал», посилаючись на те, що
постанова Господарського суду
Запорізької області від 26 березня 2008
року та ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 квітня 2010 року є законними та
обґрунтованими, а положення касаційної
скарги жодним чином це не спростовують,
просить відмовити в задоволенні
касаційної скарги та залишити без змін
рішення судів попередніх інстанцій.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі її правонаступником -
СДПІ з обслуговування ВП у м. Запоріжжі
Міжрегіонального ГУ Міндоходів, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АБ №
534085 від 03 червня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутнього у судовому
засіданні представника відповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі була
проведена документальна перевірка
дотримання вимог податкового
законодавства КП «Водоканал» та
структурного підрозділу
ремонтно-будівельного управління КП
«Водоканал» за період з 01 січня 2002 року
по 31 грудня 2002 року, за результатами
якої складений акт № 65 від 17 червня 2003
року.

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені, зокрема, пункту 8.6 статті
8 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», які полягали у здійсненні
підприємством операцій з активами, які
перебувають у податковій заставі, без
узгодження з податковим органом.

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що з 16 жовтня 2002 року усі активи КП
«Водоканал» перебувають у податковій
заставі, про що 07 листопада 2002 року було
внесено запис про заставу № 34-8104, що
підтверджується витягом, наданим
реєстратором Інформаційного центру
Міністерства юстиції м. Запоріжжя,
проте у період з 16 жовтня 2002 року по 31
грудня 2002 року КП «Водоканал» на
підставі рішення Виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 29 жовтня
1998 року № 560 було здійснено списання
основних засобів, що підтверджується
актами списання, без попереднього
узгодження з органом державної
податкової служби. За результатами
списання основних засобів, перелік,
кількість та інвентарні номери яких
вказані на 57-59 аркушах акту перевірки,
підприємством було отримано 22678 кг
металобрухту, який у подальшому було
реалізовано ТОВ ВТП «Запоріжсталь
інвест торгпром» згідно договору № 194
від 04 листопада 2002 року за ціною 283,33
грн. (без податку на додану вартість) за
тону. При цьому, кошти, отримані
підприємством від реалізації
металобрухту, на погашення податкового
боргу не направлялись.

19 червня 2003 року СДПІ по роботі з ВПП у
м. Запоріжжі на підставі вказаного акту
перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким на
підставі підпункту 17.1.8 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» визначила КП
«Водоканал» штраф у розмірі 7711,20 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що при списанні активів
відчуження майна не проводиться,
оскільки така операція не передбачає
переходу права власності на такі
активи. Також, суд виходив з того, що
виконуючи рішення Виконавчого
комітету Запорізької міської ради від
29 жовтня 1998 року № 560 позивач не був
зобов'язаний узгоджувати операції по
списанню основних фондів у
відповідності до положень підпункту
«в» підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», оскільки Запорізька міська
рада є власником КП «Водоканал».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до положень підпункту «в»
підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
платник податків, активи якого
перебувають у податковій заставі,
здійснює вільне розпорядження ними, за
винятком операцій, що підлягають
письмовому узгодженню з податковим
органом: а) продажу, інших видів
відчуження або оренди (лізингу)
нерухомого та рухомого майна, майнових
чи немайнових прав, за винятком майна,
майнових та немайнових прав, що
використовується у підприємницькій
діяльності платника податків (інших
видах діяльності, які за умовами
оподаткування прирівнюються до
підприємницької), а саме готової
продукції, товарів і товарних запасів,
робіт та послуг за кошти за їх
звичайними цінами; б) використання
об'єктів нерухомого чи рухомого майна,
майнових чи немайнових прав, а також
коштів для здійснення прямих чи
портфельних інвестицій, а також цінних
паперів, що засвідчують відносини
боргу, надання гарантій, поручительств,
уступлення вимоги та переведення
боргу, виплату дивідендів, розміщення
депозитів або надання кредитів; в)
ліквідації об'єктів нерухомого або
рухомого майна, за винятком їх
ліквідації внаслідок обставин
непереборної дії (форс-мажорних
обставин) або відповідно до рішень
органів державного управління.

Підпунктом 17.1.8 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що у разі коли платник
податків, активи якого перебувають у
податковій заставі, відчужив такі
активи без попередньої згоди
податкового органу, якщо отримання
такої згоди є обов'язковим згідно з цим
Законом, платник податків додатково
сплачує штраф у розмірі ста відсотків
суми податкового боргу, щодо якого
виникло право податкової застави.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, визначальною підставою
для застосування до платника податків
штрафних санкцій є встановлення факту
відчуження активів таким платником
податків.

Наказом Фонду державного майна України
від 30 липня 1999 року № 1477 було
затверджене Положення про порядок
відчуження основних засобів, що є
державною власністю, яке було
розроблене відповідно до Законів
України «Про підприємства в Україні»,
«Про приватизацію державного майна»,
«Про оренду державного та комунального
майна» та нормативно-правових актів
щодо відчуження державного майна,
відповідно до пункту 1 якого (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) відчуження
майна вважається передача права
власності на державне майно, яке
перебуває на балансі суб'єктів
підприємницької діяльності, іншим
юридичним чи фізичним особам шляхом
його продажу за грошові кошти.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, підставою для
застосування до позивача штрафних
санкцій згідно оспорюваного
податкового повідомлення-рішення
слугував висновок податкового органу
про те, що при списанні основних
засобів, КП «Водоканал» керувалось
рішенням Виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 29 жовтня
1998 року № 560 «Про затвердження
Положення про порядок відчуження
основних засобів підприємств,
організацій та установ комунальної
власності».

Разом з цим, пунктом 3 вказаного
Положення встановлено, що дія цього
Положення не поширюється на цілісні
майнові комплекси комунальних
підприємств, їх структурні підрозділи,
житлові будинки та нежитлові
приміщення.

Також, у пункті 6 цього Положення
вказано, що при списанні основних
фондів слід керуватися Типовою
Інструкцією про порядок списання
основних засобів бюджетних установ,
затвердженою спільним наказом
Міністерства економіки України та
Головного управління Державного
казначейства України від 02 грудня 1997
року № 126/137, Інструкцією з
бухгалтерського обліку балансової
вартості груп основних фондів,
затвердженою наказом Міністерства
фінансів України від 24 липня 1997 року №
159, а також Положенням про організацію
бухгалтерського обліку і звітності в
Україні, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 03
квітня 1993 року № 250.

З огляду на те, що КП «Водоканал»
здійснювало списання, а не відчуження
основних засобів відповідно рішення
Виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 29 жовтня 1998 року № 560,
пунктом 6 якого передбачений порядок
такого списання, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга СДПІ з обслуговування ВП у м.
Запоріжжі Міжрегіонального ГУ
Міндоходів підлягає залишенню без
задоволення, а постанова
Господарського суду Запорізької
області від 26 березня 2008 року та ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Господарського суду Запорізької
області від 26 березня 2008 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________
Т.М. Шипуліна