Справа № 755/29813/13-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"20" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Сидоренко П.М.,
розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві, Головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіна
Сергія Володимировича, третя особа
Управління пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій протиправними, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, поновлення виконавчого
провадження та зобов»язання провести
ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського
районного суду м. Києва із позовом у
якому просить визнати протиправною
бездіяльність Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві щодо
проведення виконавчих дій з виконання
виконавчого листа Дніпровського
районного суду м. Києва від 01.08.2011 р. за
№ 2-а-192711 про зобов»язання Управління
пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
соціальну надбавку з урахуванням
проведених виплат та відсутністю
належного контролю за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
даного рішення; визнати протиправними
дії Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві в частині винесення 27.06.2012 р.
постанови про закінчення виконавчого
провадження № 28495006, скасувати
постанову Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві від 27.06.2012
р. про закінчення виконавчого
провадження та зобов»язати
відповідача поновити виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа Дніпровського районного суду м.
Києва від 01.08.2011 р.; зобов»язати
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві провести виконавчі дії з
виконання виконавчого листа
Дніпровського районного суду м. Києва
від 01.08.2011 р. за № 2-а-192711 про
зобов»язання Управління пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1
щомісячну державну соціальну надбавку
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, передбачену ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
01.10.2010 р. з урахування проведених виплат
відповідно до ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 3 Закону
України від 05.06.2012 за № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень».
Вимоги заяви мотивує тим, що в
провадженні старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіна
С.В. знаходився виконавчий лист
Дніпровського районного суду м. Києва
№ 2-а-1927/1/09 від 01.08.2011 р. про зобов»язання
Управління пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
здійснити перерахунок її пенсії, як
дитині війни, підвищивши її на 30 %
Після відкриття 09.08.2011 р. виконавчого
провадження належні їй грошові кошти,
згідно судового рішення в процесі
виконавчого провадження боржником
Незважаючи на це державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіним С.В. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 27.06.2012 року, яку вважає
протиправною, так як держаним
виконавцем не здійснено повне та
своєчасне виконання рішення суду,
зазначеного у документі на примусове
виконання рішення у спосіб і порядок,
визначені виконавчим листом.
В судове засідання позивачка,
представник відповідача, відповідач та
представник третьої особи не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, позивачка та третя особа суду
надали заяви з проханням розглянути
справу у їхню відсутність та
відсутність представника, про причини
неявки відповідача та представника
відповідача суду не повідомлено.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд дійшов до
наступного висновку.
Відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом. При цьому зміст ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
не містить жодних застережень, які б
надавали можливість за тих чи інших
умов не виконувати судове рішення, яке
набрало законної сили. Зазначена норма
Закону має імперативний характер і
довільному та розширеному тлумаченню
Статтею 1 Закону України „Про
виконавче провадження" встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані, зокрема, на примусове
виконання рішень судів, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших Законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно ст. 2 Закону України „Про
виконавче провадження", примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу. Інші органи,
установи, організації і посадові особи
провадять окремі виконавчі дії у
випадках, передбачених законом, у тому
числі відповідно до статті 5 цього
Закону, на вимогу чи за дорученням
державного виконавця. При цьому вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад адміністративного
судочинства, судове рішення, як таке,
вже само по собі являється актом
примусу, спрямованим на вчинення тих чи
інших дій в інтересах та на користь
учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, що
відповідає конституційному положенню
щодо обов'язковості виконання судових
рішень на всій території України (ст. 124
Конституції України).

Згідно до положень ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження», на
підрозділ примусового виконання
рішень відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції
покладається виконання рішень, за
якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконанні у Відділі примусового
викання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві перебував
виконавчий лист № 2-а-1927/1/2009 виданий
01.08.2011 року Дніпровським районним судом
м. Києва про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як
дитині війни, щомісячну державну
соціальну надбавку в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 30.07.2008 року по 31.12.2008 року та з
01.01.2009 року по 11.11.2009 року з урахуванням
проведених виплат (ВП № 28495006).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно поданого державному
виконавцю повідомлення від 26.10.2011 року,
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва на
виконання рішення суду здійснило
нарахування ОСОБА_1 надбавки,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

На підставі даного повідомлення
старшим державним виконавцем відділу
примусового викання рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіним
С.В. 27.06.2012 року винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження №
28495006 про примусове виконання
вищевказаного виконавчого листа №
2-а-1927/1/2009 виданого Дніпровським
районним судом міста Києва 01.08.2011 року,
з якої убачається, що судове рішення
згідно повідомлення УПФУ
Дніпровського району м. Києва від 26.10.2011
р. № 23779/08 виконано в межах компетенції
Управління.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідачем не надано суду достатніх
та належних доказів у підтвердження
правомірності винесення оскаржуваної
постанови та вчинення всіх заходів
щодо примусового виконання
виконавчого документа у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Посилання у письмовій відповіді за
звернення позивачки на ту обставину, що
виплата пенсій здійснюється
Управлінням з координації та контролю
за виплатою пенсій ГУ ПФ України в м.
Києві суд прийняти до уваги не може,
оскільки рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва зобов»язано
саме УПФ України в Дніпровському
районі м. Києва не лише здійснити
перерахунок, а й провести виплату
пенсії позивачу.

Оскільки питання виконання
виконавчого документа щодо проведення
виплати позивачці надбавки до пенсії
виконано не було, відсутні правові
підстави для прийняття постанови про
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження».

З урахуванням викладеного державним
виконавцем було передчасно прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження, а тому суд приходить до
висновку про протиправність дій
виконавця саме щодо прийняття даної
постанови.

Разом з тим, як роз'яснено у постанові
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" від 26 грудня
2003 року № 14, у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України "Про виконавче
провадження" можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби.

Отже, вимоги в частині зобов»язання
відповідача провести виконавчі дії, з
огляду на вищезазначене, задоволенню
не підлягають.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 21, 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
від 26.12.2003 року № 14, ст. ст. 1, 2, 3, 4, 11, 14, 122,
159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна Сергія
Володимировича, третя особа Управління
пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, про
визнання дій протиправними, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, поновлення виконавчого
провадження та зобов»язання провести
виконавчі дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
прийняття постанови про закінчення
виконавчого провадження виконавчих
дій з виконання виконавчого листа
Дніпровського районного суду м. Києва
від 01.08.2011 року за № 2-а-1927/1/2009.

Постанову старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 27.06.2012
року про закінчення виконавчого
провадження (ВП № 28495006) за виконавчим
листом № 2-а-1927/1/2009 виданого 01.08.2011 року
Дніпровським районним судом м. Києва
скасувати.

В решті заявлених вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя