Справа № 2а-14364/09/0370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/14094/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
27.03.2009 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.02.2011 у справі №2а-14364/09/0370
(№29792/09/9104) за позовом
Воробничо-комерційної фірми
«Віта-Авто» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової адміністрації у
Волинській області про визнання
нечинним рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.03.2009,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.02.2011, позовні вимоги
Воробничо-комерційної фірми
«Віта-Авто» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової адміністрації у
Волинській області про визнання
нечинним рішення - задоволено. Визнано
нечинним рішення від 28.02.2009 №313/10-75-006
про залишення скарги без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що нарахування пені за порушення
порядку здійснення розрахунків в
іноземній валюті - це рішення керівника
податкового органу щодо виявленого
порушення, яке не пов'язане з
порушенням податкового законодавства,
а тому таке рішення може бути оскаржене
у тридцятиденний термін.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Державна
податкова адміністрація у Волинській
області 09.03.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 06.04.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
27.03.2009 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.02.2011, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 5.2.2 пункту 5.2,
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», підпункту 4.4 пункту 4
Положення про подання та розгляду
скарг платників податків державними
податковими адміністраціями,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
11.12.1996 №29 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.1996 за
№723/1748, статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 19.11.2008 №
до Воробничо-комерційної фірми
«Віта-Авто» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 247823,09грн.

Зазначене рішення оскаржене
позивачем в адміністративному порядку.
Рішенням Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 23.12.2008
№24926/10/25-006 відмовлено в задоволенні
скарги та винесено нове рішення про
застосування штрафних(фінансових)
санкцій від 23.12.2008 №.

Воробничо-комерційною фірмою
«Віта-Авто» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю 21.01.2009
оскаржено зазначені рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції до Державної податкової
адміністрації у Волинській області.

Рішенням Державної податкової
адміністрації у Волинській області від
28.01.2009 №313/10/75-006 скаргу позивача
залишено без розгляду у зв'язку з
порушенням законодавчо встановленого
десятиденного строку на оскарження.

Відповідно до абзацу першого підпункту
5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі,
коли контролюючий орган надсилає
платнику податків рішення про повне
або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання відповіді з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному чи частковому
незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із
дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження
та зазначеного двадцятиденного строку
для відповіді на нього.

Згідно з абзацом п'ятим підпункту 5.2.2
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» якщо
відповідно до закону контролюючий
орган самостійно визначає податкове
зобов'язання платника податків за
причинами, не пов'язаними із порушенням
податкового законодавства, такий
платник податків має право на
адміністративне оскарження рішень
контролюючого органу протягом
тридцяти календарних днів від дня
отримання податкового повідомлення
або відповіді контролюючого органу на
скаргу, замість десятиденного строку,
визначеного у абзаці першому цього
підпункту.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 23.12.2008 № винесено за
порушення вимог статті 1 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», тобто за порушення,
яке не пов'язане з порушенням
податкового законодавства.

Таким чином, при оскарженні позивачем
рішень Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 23.12.2008
№24926/10/25-006 про залишення скарги без
задоволення та від 23.12.2008 № про
застосування штрафних(фінансових)
санкцій у вигляді пені застосуванню
підлягав визначений абзацом п'ятим
підпункту 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» тридцятиденний строк на
оскарження.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку щодо протиправності рішення
Державної податкової адміністрації
України у Волинській області від 28.02.2009
№313/10-75-006 про залишення скарги без
розгляду.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації у Волинській області
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.03.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011 у
справі №2а-14364/09/0370 (№29792/09/9104) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв