Справа № 121/952/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/35472/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Леонтович К.Г.,
Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року у справі 121/952/13-а за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Гурзуфської
селищної ради, третя особа: ОСОБА_2, про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання дії незаконними, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2013 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Гурзуфської селищної ради про
визнання незаконним та скасування
рішення від 22 листопада 2012 року № 409,
визнання дій незаконними - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернулася з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач є
власником квартири, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, згідно з свідоцтвом
про право власності на житло № 0522-Г від
30 червня 2000 року.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, зазначена квартира,
загальною площею 36,8 кв.м., в тому числі
житлова - 24,5 кв.м., в рівних частках на
праві загальної власності належить
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. У
Технічному паспорті на квартиру
АДРЕСА_2 зазначено, що вказана квартира
розташована на другому поверсі будівлі
та складається з двох кімнат площею 12,4
кв.м. та 12,1 кв.м. До зазначеної квартири
на ділянці відносяться:1/2 сараю «В»,
сараї «К», «И», «Ж», навіс «З» та літня
кухня «Ш».

У зв'язку із численністю мешканців у
квартирі АДРЕСА_2, для покращення
житлово-побутових умов, будівлю кухні
літ. "Ш" було переобладнано під житлову
будівлю, на що було отримано позитивні
висновки від Гурзуфської
санітарно-епідеміологічної станції за
№ 02-146 від 07.04.2003 р. та Самостійної
державної пожежної частини № 23 за № 59
від 08.04.2003 р. щодо можливості визнання
будівлі літ. «Ш» (на генеральному плані)
по АДРЕСА_3.

На підставі рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради № 124
від 12.02.2004 р., ОСОБА_2 стала власницею
житлового будинку літ. «Ш», про що
свідчить державна реєстрація права
власності, запис № 211 в книзі 5-у стр. 155
та свідоцтво про право власності на
житловий будинок літ. «Ш» по АДРЕСА_3
від 27.02.2004 р., видане Ялтинським
виконкомом на ім'я ОСОБА_2

У зв'язку із рішенням № 124 від 12.02.2004 р.,
виконкомом Гурзуфської селищної ради
на адресу начальника БТІ м. Ялта було
направлено клопотання № 0-0222/564 від 25.03.04
р. про підготовку висновку про
можливість виділення в окрему адресу
житлового будинку літ. «Ш» зі складу
домоволодіння АДРЕСА_4 та присвоєння
нової адреси і видачі свідоцтва про
право власності ОСОБА_2

На підставі рішення виконкому
Гурзуфської селищної ради № 212 від
29.07.2004 р., ОСОБА_2 було видано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серія САА № 138284 на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_3 та
проведено реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 11.08.2004 р., номер
запису 211 в книзі 5-у стр. 155.

В той же час, постановою Ялтинського
міського суду АР Крим від 03.04.2012 р. у
справі № 2а/0124/297/2012, яке набрало
законної сили 15.10.2012 року, задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Гурзуфської
селищної ради, третя особа ОСОБА_2 про
визнання протиправним та скасування
рішення, відповідно до якої визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету Гурзуфської
селищної ради від 29.07.2004р. «Про виділ
житлового будинку літ «Ш» із складу
домоволодіння АДРЕСА_4 та видачі
свідоцтва про право власності».

На підставі рішення Гурзуфської
селищної ради № 40 від 30.08.2005 р., ОСОБА_2
було отримано Державний акт від 06.06.2006
р. серії КМА № 043425 про право власності
на земельну ділянку площею 0,0350 га за
адресою: АДРЕСА_3, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель та споруджень
(присадибна ділянка).

16.11.2012 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача про розгляд на засіданні
виконкому питання про оформлення її
права власності на житловий будинок
літ «А» по АДРЕСА_3.

Виконавчим комітетом Грузуфської
селищної ради, за наявності державного
акту від 06.06.2006 р. серії КМА № 043425 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0350 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_3, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель та споруджень
(присадибна ділянка), технічного
паспорту БТІ, робочого проекту,
погодженого зі службами: ЯГУ, УГА,
Гурзуфська СЕС від 12.11.2007 р. 36,
Кримського протиоползневого
управління від 24.11.2008 р. № 2807,
позитивної комплексної експертизи №
79/ф-11-2008 від 13.02.2009 р., дозволу на
виконання будівельних робіт № 488 від
10.04.2009 р., декларації про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією ДАБК в АРК
31.10.2012 р. № КР5, Технічного
висновку КП Гурзуфської селищної ради
«Гурзуфське бюро технічної
інвентаризації», дійсної державної
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
житловий будинок, розташований за
адресою АДРЕСА_3, загальною площею 55,7
кв.м. та інших документів, прийнято
спірне рішення № 409 від 22.11.2012 р. про
оформлення права власності на житловий
будинок літ. «А», розташований за
адресою по АДРЕСА_3 та видачу свідоцтва
про право власності на вказаний
будинок ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновоком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що дії відповідача
вчинено в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені діючим
законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким
висновоком.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди, тощо) виникає з моменту
завершення будівництва(створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
реконструйовано будівлю на належній їй
земельній ділянці, яка прийнята до
експлуатації, що підтверджується
Декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованою
Інспекцією ДАБК в АРК 31.10.2012 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», місцеве самоврядування
здійснюється територіальними
громадами сіл, селищ, міст як
безпосередньо, так і через сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст( ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні»).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних,
міських, районних у містах рад є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади (ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні»).

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради.

Статтею 30 п. б) пп.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать делеговані повноваження,
в тому числі облік відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

Статтею 1 Закону України «Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
фонду» визначено, що реконструкція
жилого будинку це - перебудова жилого
будинку з метою поліпшення умов
проживання, експлуатації, зміни
кількості жилих квартир, загальної та
жилої площі тощо, пов'язана із зміною
геометричних розмірів,
функціонального призначення, заміною
окремих конструкцій, їх елементів,
основних техніко-економічних
показників;

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно з абзацом першим п. 4 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 22.06.2011 р.
№ 703, у Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна, які
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду або їх окремі частини,
квартиру, житлове та нежитлове
приміщення.

Абзацом другим п. 4 вказаного Порядку
передбачено, що у разі коли
законодавством встановлено вимогу
щодо прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
права власності на нього проводиться
після прийняття такого об'єкта в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи
справу по суті, обгрунтовано взяли до
уваги те, що на момент прийняття
виконавчим комітетом Гурзуфської
селищної ради рішення № 409 від 22.11.2012 р,
державна реєстрація права власності
ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий
будинок АДРЕСА_3 - ( від 11.08.2004 р. номер
запису 211 в книзі 5-у стр. 155), проведена
відповідно до рішення виконавчого
комітету Гурзуфської селищної ради №
212 від 29.07.2004 р. - не була скасована.

Також, судами надана належна оцінка
Рішенню Апеляційного суду АР Крим від
05.12.2012 р. у справі № 22-ц/0190/7606/2012, яким у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до директора КП Гурзуфської
селищної ради
«Ремонтно-експлуатаційна організація»
про визнання за ОСОБА_1 права спільної
сумісної власності на господарські
споруди Б, В, Д, І, К, Є, Ж, Л, О, Г, Р, М, З, Н,
Ш будинку АДРЕСА_4 з 30.06.2000 р., а також
визнання за нею права спільної
часткової власності на 1/7 частку
житлового будинку літ. А, розташованого
за адресою АДРЕСА_3, - відмовлено.

Судами також обгрунтовано враховано
постанову Окружного адміністративного
суду АРК від 30.08.2011 р. у справі №
2а-9877.1/10/0170/10, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2012 р.,
якою відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Ялтинського відділу
Кримської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
державному комітеті України по
земельних ресурсах», Управління
Республіканського комітету по
земельних ресурсах АРК в м. Ялта, 3-тя
особа: ОСОБА_2, про визнання
протиправним, та таким що не відповідає
вимогам Закону, запису про державну
реєстрацію державного акту на право
власності на земельну ділянку
реєстраційний номер 31;
зобов'язання вчинити дії у формі
скасування запису про державну
реєстрацію державного акту.

Вищенаведені норми та обставини дають
підстави колегії суддів вважати
законними та обгрунтованими висновки
судів попередніх інстанцій про те, що
рішення відповідача № 409 від 22.11.2012 року
про оформлення права власності на
житловий будинок літ. «А» загальною
площею 281,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 та
видачу свідоцтва про право власності
на ім'я ОСОБА_2, прийняте з урахуванням
та дотриманням вимог діючого
законодавства.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
безпідставність позовних вимог та
зауважує на тому, що судами вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. Твердження
касаційної скарги зазначений висновок
суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року у справі 121/952/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: