Справа № 825/1487/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1487/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Харківського національного
університету внутрішніх справ (далі -
ХНУВС) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних
з утриманням у вищому навчальному
закладі у розмірі 41801,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ОСОБА_1 проходив службу в
органах внутрішніх справ з 30.08.2010 року
по 24.03.2014 року. Наказом ХНУВС № 403 о/с від
10.08.2010 року ОСОБА_1 прийнято на службу в
органи внутрішніх справ і зараховано
курсантом 1-го курсу Харківського
національного університету внутрішніх
справ з 30 серпня 2010 року, присвоївши
спеціальне звання "рядовий міліції".
Відповідно до вимог наказу МВС № 150 від
14.05.2007 між відповідачем, ХНУВС та УМВС
України в Чернігівській області
укладено договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України.
Наказом ГУМВС України в Чернігівській
області від 21.03.2014 року № 53 о/с
відповідача звільнено відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України" в
запас Збройних сил за ст. 64 „ж" (за
власним бажанням). Згідно укладеного
договору ОСОБА_1 у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі з підстав
дострокового розірвання договору в
зв'язку з порушення дисципліни або
відмови від подальшого проходження
служби в органах внутрішніх справ
повинен добровільно відшкодувати
фактичні витрати на його підготовку. На
час звернення до суду відповідачем
фактичні витрати не відшкодовані. За
таких обставин позивач просив стягнути
з ОСОБА_1 на користь ХНУВС витрати,
пов'язані з утриманням його у вищому
навчальному закладі у розмірі 41801,80 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, надав заяву про розгляд справи
без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи без його
участі.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ
України з 30.08.2010 року по 24.03.2014 року. На
виконання вимог Закону України «Про
міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007
року № 150 «Про затвердження Типового
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ
України» від 11.08.2008 року, 01.09.2010 року з
курсантом ОСОБА_1 укладено договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України (а.с. 10,11).

Статтею 24 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» визначено, що початком
проходження військової служби
вважається: день призначення на посаду
курсанта вищого військового
навчального закладу, військового
навчального підрозділу вищого
навчального закладу - для громадян, які
не проходили військову службу, та
військовозобов'язаних.

Судом також встановлено, що наказом
позивача № 403 о/с від 10.08.2010 року
відповідач з 30.08.2010 року був прийнятий
на службу до органів внутрішніх справ
України та зарахований курсантом на
денну форму навчання за державним
замовленням до Харківського
національного університету внутрішніх
справ, йому було присвоєно перше
спеціальне звання «рядовий міліції»
(а.с. 6).

Відповідно до наказу позивача від
28.02.2014 року № 34 о/с відповідач був
направлений до УМВС України в
Чернігівській області (а.с. 7).

21.03.2014 року наказом УМВС України в
Чернігівській області № 53 о/с
відповідач був звільнений з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
України за п. 64 «ж» (за власним
бажанням) згідно Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

У відповідності до пункту 4 статті 2
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» одним із
видів військової служби - є військова
служба (навчання) курсантів (слухачів)
вищих військових навчальних закладів,
а також вищих навчальних закладів, які
мають у своєму складі військові
інститути, факультети військової
підготовки, кафедри військової
підготовки.

Пунктом 2 статті 52 Закону України «Про
освіту» передбачено, що випускники
вищих навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.3.6 договору від 01.09.2010 року
замовник зобов'язується в разі
відрахування із навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченню навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі, за підставами,
передбаченими пунктом 3 цього договору,
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 01.03.2007 року, затверджено
Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ (далі - Порядок № 313),
який визначає механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах МВС прирівнюється до
проходження військової служби (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (далі -
витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) у зв'язку з
небажанням особи продовжувати
навчання або порушенням нею
дисципліни;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних: з
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном України.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, Головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
№ 150 від 14.05.2007 року на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 року № 313 «Про затвердження
Порядку відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ» та відповідно до
вимог Законів України «Про вищу
освіту», «Про міліцію», з метою
вдосконалення порядку підготовки
фахівців у вищих навчальних закладах
МВС України за державним замовленням,
затверджено Типовий договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, згідно якого
передбачено відшкодування вказаних
витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ
України, МВС України, МТЗ України, АДПС
України, УДО України, СБ України №
419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007
року, затверджено Порядок розрахунку
витрат, пов'язаних з утриманням
курсантів у вищих навчальних закладах
(далі - Порядок № 419).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у ВНЗ, а саме
витрат на грошове забезпечення,
продовольче забезпечення, речове
забезпечення, медичне забезпечення,
перевезення до місця проведення
щорічної основної та канікулярної
відпустки та назад, оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно п.п. 2.1.1, п. 2.1 Порядку № 419
витратами на грошове забезпечення є
отримане курсантом щомісячне грошове
забезпечення за весь період навчання.
Фактичні дані беруться з розрахункових
відомостей та інших передбачених
документів, що підтверджують виплату
щомісячного грошового забезпечення
курсанту.

Порядок № 419 передбачає диференціацію
розміру відшкодування особами
вказаних витрат залежно від факту
проходження або не проходження такими
особами строкової військової служби до
навчання у ВНЗ МВС України.

Згідно з розрахунком витрат,
здійсненим відповідно до Порядку № 419,
відповідач повинен відшкодувати
витрати, пов'язані з його утриманням у
позивача в розмірі 41801,80 грн.
Оскільки, відповідача звільнено за
пунктом 63 «ж» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (за власним
бажанням), що підпадає під пп. 3.1 п. 3
договору від 01.09.2010 року, виходячи з
формулювання причин звільнення, він
повинен відшкодувати витрати на його
утримання за період навчання у
позивача.

Відповідно до п. 6 Порядку № 313 у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати стягнення їх суми
здійснюється в судовому порядку.

З викладеного вбачається, що
відповідач за період навчання з 30.08.2010
року по 28.02.2014 року повинен
відшкодувати витрати на грошове
забезпечення у загальній сумі 41801,80 грн.
Вказана сума підтверджується
довідкою-розрахунком позивача, яка
знаходяться у матеріалах справи.

В силу ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладене,
та враховуючи, що на час розгляду
справи вказана сума витрат, пов'язаних
з утриманням, відповідачем не
відшкодована в добровільному порядку,
відповідних доказів сплати матеріали
справи не містять, приходить до
висновку, що позовні вимоги
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 9, 69-71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського
національного університету внутрішніх
справ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ (рахунок 566 в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України в Харківській області,
МФО 851011, ) витрати, пов'язані
з утриманням, в сумі 41801 (сорок одна
тисяча вісімсот одна) грн 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць