Справа № 247/2749/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/44518/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області на
постанову Торезького міського суду
Донецької області від 05 липня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області про визнання
неправомірним та скасування рішення
щодо відмови у призначенні пенсії на
пільгових умовах відповідно до пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», просив
призначити пенсію за віком та
проводити її виплату з 17 квітня 2013 року.

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 05 липня 2013 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області від 27 травня
2013 року №1664 та зобов'язано призначити
ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах на
підставі пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
17 травня 2013 року з нарахуванням та
виплатою несплаченої до часу ухвалення
постанови суми.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, а постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 05 липня 2013 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувані судові рішення та
постановити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Судами встановлено, що 17 травня 2013
року позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі із заявою про призначення
пенсії за віком відповідно до пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Однак,
рішенням від 27 травня 2013 року №1664
позивачу відмовлено в призначенні
пенсії, у зв'язку з відсутністю
необхідного пільгового стажу роботи,
оскільки надані позивачем документи не
підтверджують його зайнятість повний
робочий день в шахті, тому періоди: з 12
квітня 1982 року по 01 листопада 1982 року та
з 23 грудня 1985 року по 15 січня 1990 року до
стажу за Списком №1 не зараховано.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції,
зробив висновок про те, що відповідачем
неправомірно відмовлено у призначенні
пенсії за віком за Списком №1, так як
надані позивачем документи містять всі
необхідні дані стосовно особливого
характеру роботи та умов праці
необхідних для призначення пільгової
пенсії позивач.

Так, відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України зазначеного
закону основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ від 12
серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Судами встановлено, що 05 серпня 1981 року
відповідно до наказу №280/к від 10 серпня
1981 року позивач прийнятий на шахту
«Донецька» Торезького виробничого
об'єднання по видобутку антрациту
«Торезантрацит» електрогазозварником.
Відповідно до наказу №133/к від 19
квітня 1982 року переведений 12 квітня 1982
року підземним учнем гірника очисного
вибою з повним робочим днем під землею.
Згідно із наказом від 05 листопада 1982
року № 385/к звільнений з підприємства 01
листопада 1982 року відповідно до статті
36 пункт 3 КЗпП УРСР (призов до
Радянської Армії ). Дані переміщення
позивача відображені у його трудовій
книжці.

Згідно з копії військового
квитка, позивач призваний на дійсну
військову службу і направлений в
частину 10 листопада 1982 року. 04
листопада 1985 року звільнений у запас і
направлений у Торезький МВК Донецької
області.

Як видно з трудової книжки 23
грудня 1985 року відповідно до наказу
№433/к від 23 грудня 1985 року позивач
прийнятий на шахту «Донецька
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
підземним учнем машиніста підземних
установок з повним робочим днем під
землею. Відповідно до наказу від 10
лютого 1986 року №55/к переведений 10
лютого 1986 року машиністом підземних
установок ІІІ розряду з повним робочим
днем під землею. Відповідно до наказу
від 13 травня 1987 року №153/к переведений 14
травня 1987 року підземним гірником
третього розряду з повним робочим днем
під землею. Наказом від 15 січня 1990 року
№ 22/к позивач звільнений з
підприємства 15 січня 1990 року
відповідно до статті 38 КЗпП УРСР, за
власним бажанням.

Згідно із довідкою від 21 січня
2013 року шахта «Донецька» згодом була
перейменована та реорганізована в ДП
«Шахта «Донецька» .

Відповідно до наказу ДП
«Торезантрацит» від 27 липня 2007 року №140
у зв'язку з ліквідацією ДП «Шахта
«Донецька» архівні документи передані
відокремленому підрозділу «Управління
матеріально-технічними ресурсами»
Державного підприємства
«Торезантрацит» на підставі наказу
Мінвуглепрому України № 422 від 03 серпня
2006 року.

Крім того, позивач працював повний
робочий день під землею на шахті
«Донецька» виробничого об'єднання
«Торезантрацит»: з 05 серпня 1981 року по 11
квітня 1982 року електрогазозварником
ручної зварки, ділянка ЕМО; з 12 квітня
1982 року по 01 листопада 1982 року -
підземним учнем гірника очисного вибою
1 розряду видобувної дільниці 2 із 100%
підземною тарифною ставкою 7,75 руб.
Звільнений у зв'язку з призовом до
Радянської Армії. У якості підземного
учня гірника очисного вибою 1 розряду
позивач працював повний робочий день
під землею і відноситься до Списку №1
р.1 п.1 згідно постанови Ради Міністрів
СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Дані обставини
підтверджуються архівною довідкою від
21 січня 2013 року. Оскільки, накази,
табеля спуску в шахту і виїзду з 1981 року
по 1982 рік, особовий рахунок №3135 (з 05
серпня 1981 року по 01 листопада 1982 рік) до
архіву ВП УМР ДП «Торезантрацит» на
зберігання не передавались, а
підприємство займалося видобутком
вугілля підземним способом, то
довідки видана позивачу на підставі
особової картки форми Т-2.

Також, архівною довідкою
від 21 січня 2013 року також підтверджено
пільговий стаж роботи позивача, а саме
повний робочий день під землею на шахті
«Донецька» виробничого об'єднання
«Торезантрацит»: з 23 грудня 1985 року по 09
лютого 1986 року підземним учнем
машиніста підземних установок, ділянка
ШТ, із 100% підземною тарифною ставкою 7,75
руб.; з 10 лютого 1986 року по 13 травня 1987
року - підземним машиністом підземних
установок 3 розряду, ділянка ШТ; з 14
травня 1987 року по 15 січня 1990 року -
підземним гірником 3 розряду, ділянка
ШТ.

Отже, судами встановлено, що
факт роботи позивача у спірний період з
повним робочим днем під землею
підтверджується архівними довідками.

А записи у трудовій книжці
позивача містять всі необхідні
відомості, які підтверджують факт його
роботи, безпосередню зайнятість у
спірний період повний робочий день на
підземних роботах за професіями, які
передбачені розділом 1 «Гірничі
роботи», підрозділом 1.1 «Підземні
роботи» Списку № 1 виробництв, цехів,
професій та посад на підземних роботах,
на роботах зі шкідливими умовами праці
і в гарячих цехах, робота в яких дає
право на державну пенсію на пільгових
умовах та в пільгових розмірах,
затверджених Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173.

Оскільки зайнятість позивача повний
робочий день на підземних роботах у
спірний період підтверджена
уточнюючими довідками, в яких вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу, професії, характер
виконуваної роботи, розділ, підрозділ,
пункт та номер списку, куди включається
цей період роботи, первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видані зазначені довідки та які
відповідають вимогам п. 20 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» від 12 серпня 1993 року № 637,
то судами зроблено правильний висновок
про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи те, що посилання
відповідача в касаційній скарзі на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, а ними повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішеннях, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
матеріального і процесуального закону,
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Торезького
міського суду Донецької області від 05
липня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в місті Торезі Донецької
області про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак