Справа № 2а-7068/10/14/0170
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/61276/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" (далі - Підприємство) до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим про
скасування рішення,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим (далі -
Управління ПФУ) на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 8 грудня
2011 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року Підприємство
пред'явило в суді позов до Управління
ПФУ про скасування рішення відповідача
№ 369 від 13 травня 2010 року, яким до нього
застосовано фінансові санкції у
розмірі 20 001 гривня 12 копійок
та нарахована пеня у розмірі 30 136
гривень 54 копійки за період з 20
листопада 2009 року по 30 квітня 2010 року, у
зв'язку з несвоєчасною сплатою
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - страхові внески).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 1058-IV) є
суб'єктом солідарної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

В період з жовтня 2008 року по березень 2010
року ним своєчасно та в повному обсязі
сплачувалися страхові внески до
Управління ПФУ. Однак, останнє
здійснені ним платежі віднесло на
погашення заборгованості попереднього
періоду, у зв'язку з чим у нього штучно
утворилася заборгованість зі сплати
страхових внесків за жовтень
2010 року. Незважаючи на це, Управління
ПФУ 13 травня 2010 року прийняло спірне
рішення № 321, яким застосувало до нього
штрафні санкції та нарахувало пеню за
несплату страхових внесків.

Посилаючись на те, що Управління ПФУ, у
порушення постанови Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 грудня 2008
року у справі № 2а-3197/08/08, яка набрала
законної сили, безпідставно, на власний
розсуд, перенаправило сплачені ним
страхові внески на погашення
заборгованості за попереднім рішенням
від 13 грудня 2007 року № 1032,
просив позов задовольнити.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 8 грудня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року, позовні вимоги Підприємства
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Управління ПФУ № 369
від 13 травня 2010 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про відмову в
задоволення позову.

В запереченні на касаційну скаргу
Підприємство просить залишити рішення
судів попередніх інстанцій без змін,
посилаючись на їх законність і
обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
рішення, що приймалися під час її
розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини п'ятої статті 106
Закону № 1058-IV, за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Водночас, частиною тринадцятою статті
106 Закону № 1058-IV встановлено, що
оскарження рішення виконавчого органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та накладання штрафів зупиняє строки
їх сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Строки сплати фінансових
санкцій також призупиняються до
винесення судом рішення в разі
оскарження страхувальником вимоги про
сплату недоїмки, якщо накладення
фінансових санкцій пов'язано з її
виникненням або несвоєчасною сплатою.

Судами встановлено, що постановою
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 16
грудня 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2009 року (справа № 2а-3197/08/8),
визнано протиправними дії Управління
ПФУ щодо самостійного перерозподілу
грошових коштів Підприємства,
сплачених як страхові внески, в рахунок
погашення заборгованості за
попереднім рішенням цього ж Управління
ПФУ № 1032 від 13 грудня 2007 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені, у той час, як воно
(рішення № 1032 від 13 грудня 2007
року) в період з лютого по червень 2008
року перебувало на примусовому
виконанні у Центральному ВДВС
Сімферопольського МУЮ Автономної
Республіки Крим та оскаржувалося в
судовому порядку. З зазначених судових
рішень слідує, що Управління ПФУ
зобов'язано було внести заборгованість
за рішенням № 1032 від 13 грудня 2007 року до
картки особового рахунку
страхувальника-позивача як борг лише
після його остаточного узгодження,
тобто після дня набрання законної сили
постановою Господарського суду
Автономної Республіки Крим, якою
вирішувалося питання обґрунтованості
цього рішення (справа № 2-29/466-2007А), яким
є 5 червня 2008 року, і лише з цього дня
Управління ПФУ мало право
перенаправляти поточні платежі
Підприємства на погашення боргу за цим
рішенням. Вчинення ж указаних дій
Управлінням ПФУ до зазначеної дати
суди визнали протиправним.

Також судами встановлено, що
постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду 17
січня 2011 року (справа №
2а-10525/09/1/0170) визнано протиправними дії
працівників Управління ПФУ щодо
перерозподілу грошових коштів
Підприємства у розмірі 268 958 гривень 90
копійок, перерахованих як ним
безпосередньо, так і Центральним ВДВС
Сімферопольського МУЮ Автономної
Республіки Крим, в період з 13 листопада
2006 року по 13 квітня 2007 року, у
рахунок сплати фінансових санкцій та
пені за рішенням Управління ПФУ № 691
від 8 червня 2006 року на суму 236 697 гривень
83 копійки. Зобов'язано Управління ПФУ
зарахувати в рахунок сплати страхових
внесків суми, що надійшли від
Підприємства в період з 13
листопада 2006 року по 13 квітня 2007 року за
відповідний місяць. Втім, Управління
ПФУ продовжує обліковувати за
Підприємством фінансові санкції та
пеню, згідно з рішенням № 691 від 8 червня
2006 року, незважаючи на те, що
вони нараховані протиправно.

Проаналізувавши зазначені обставини
справи, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку, що, у разі
здійснення зворотного перерозподілу
сплачених Підприємством страхових
внесків, у тому числі і за жовтень 2009
року, які були направлені Управлінням
ПФУ на погашення заборгованості за
рішенням № 691 від 8 червня 2006 року,
відпадуть підстави для нарахування
Управлінням ПФУ штрафних санкцій та
пені, а, отже, і прийняття спірного
рішення від 13 травня 2009 року
№ 369. Оскільки ж відповідач здійснював
перерозподіл коштів та змінював
призначення платежів на власний
розсуд, що призвело до безпідставного
нарахування позивачу фінансових
санкцій та пені, суди обґрунтовано
визнали його рішення № 369 від 13 травня
2010 року протиправним.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

Оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними,
колегія суддів приходить до висновку,
що ухвалені ними рішення є законними і
не підлягають скасуванню,

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 8 грудня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников