Справа № 681/818/14-а
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Полонне

Полонський районний суд

Хмельницької області в складі :

головуючої судді - Горгулько Н.А.

при секретарі - Олійник Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області Кота А.М. про зміну способу
виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полонського районного суду
від 17 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту Полонської
райдержадміністрації щодо нарахування
і виплати ОСОБА_2 одноразової
компенсації у зв'язку з втратою
годувальника із числа осіб віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана
з Чорнобильською катастрофою,
передбаченої ст.. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту Полонської
райдержадміністрації зробити
перерахунок розмірів і виплатити
ОСОБА_2 одноразову компенсацію у
зв'язку з втратою годувальника із числа
осіб віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
смерть яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, відповідно до ст.. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 60 мінімальних заробітних
плат з урахуванням виплачених сум,
тобто у розмірі 45 695 грн.

В травні 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області звернувся до суду з заявою про
зміну способу виконання вказаної
постанови суду та просить змінити
спосіб та порядок виконання рішення
№2а-2792/11 стягнувши з Управління праці
та соціального захисту Полонської
райдержадміністрації на користь
ОСОБА_2 компенсацію, нараховану згідно
даного рішення суду в сумі 45695 грн.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, місце, час розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що в матеріалах справи містяться
відповідні поштові повідомлення. Заяв,
клопотань, заперечень до суду не
подали.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає.

Постановою Полонського районного суду
від 17 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту Полонської
райдержадміністрації щодо нарахування
і виплати ОСОБА_2 одноразової
компенсації у зв'язку з втратою
годувальника із числа осіб віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана
з Чорнобильською катастрофою,
передбаченої ст.. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту Полонської
райдержадміністрації зробити
перерахунок розмірів і виплатити
ОСОБА_2 одноразову компенсацію у
зв'язку з втратою годувальника із числа
осіб віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
смерть яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, відповідно до ст.. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 60 мінімальних заробітних
плат з урахуванням виплачених сум,
тобто у розмірі 45 695 грн.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до частини 1 статті 36
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги заявника, останній просить
суд фактично змінити зміст
резолютивної частини постанови
Полонського районного суду від 17
жовтня 2011 року.

За таких обставин, суд вважає, що заява
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області є
необґрунтованою, тому не підлягає
задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
виходячи з принципів верховенства
права, обов'язковості виконання
судових рішень, відсутності підстав
для зміни способу виконання судового
рішення, суд приходить до висновку про
безпідставність поданої заяви.

Керуючись ст.263 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій областіКота А.М. про зміну
способу виконання виконання постанови
Полонського районного суду
Хмельницької області відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Вінницького апеляційного
адміністративного суду протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя Полонського

районного суду:
Н.Горгулько