Справа № 524/10697/13-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

02.04.2014 рокуАвтозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в
складі :

головуючого судді -
Савічева В.О.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області Степанова Дмитра
Сергійовича про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Головного
державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
Степанова Дмитра Сергійовича про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
посилаючись на обставини і підстави
викладені в позовній заяві, просив суд
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення №
16-16-47/258-33 від 08.11.2013 року винесену
головним державним інспектором праці
Теріторіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавської області
Степановим Дмитром Сергійовичем.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала, просила суд позовні вимоги
задовольнити з підстав та обставин
викладених в позовній заяві.

Відповідач головний державний
інспектор праці Теріторіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавської області Степанов Д.С. в
судове засідання не прибув по
невідомим суду причинам про день, час
та місце слухання справи був
повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Органами територіальної
державної інспекції праці в Україні
(надала - ТДПІ), здійснюють свою
діяльність на підставі ст. 259 КЗпП,
Положення про Державний департамент
нагляду за додержанням законодавства
про працю (надалі Держнаглядпраці),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.01.2003р. № 50,
Положення про ТДІП затвердженого
директором Держнаглядпраці, Порядку
проведення перевірок стану додержання
законодавства про працю та
загальнообовязкове державне соціальне
страхування, що проводиться посадовими
особами Держнаглядпраці та його
територіальних органів, затвердженого
наказом Мінпраці України від 21.03.2003
року № 72, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 04.06.2003
року № 441/7762.

Наказом Міністерства праці
України від 21.03.2003 року № 72,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 04.06.2003 року № 441/7762,
затверджено Порядок проведення
перевірок стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Держнаглядпраці та
його територіальних органів.

Порядок визначає процедуру
здійснення державного нагляду і
контролю за додержанням законодавства
про працю (крім питань охорони праці) та
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування: від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;
на випадок безробіття на
підприємствах, в установах і
організаціях усіх форм власності та у
фізичних осіб, які використовують
найману працю.

Згідно п. 1.3. Порядку посадові
особи Державного департаменту нагляду
за додержанням законодавства про працю
та територіальних державних інспекцій
праці головні державні інспектори
праці, їх заступники, державні
інспектори праці) контролюють
додержання законодавства про працю та
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в частині
забезпечення прав і гарантій
застрахованих осіб шляхом проведення
перевірок роботодавців та робочих
органів виконавчих дирекцій фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З метою забезпечення
раціональної та ефективної
організації державного контролю та
нагляду за додержанням законодавства
про працю робота посадових осіб
Держнаглядпраці та ТДІП здійснюється
за принципом планування. Державний
інспектор праці ТДІП (далі інспектор
праці) працює за місячним графіком
перевірок підприємств, який є
обов'язковою складовою частиною плану
роботи.

Судом встановлено, що 08.11.2013 р. головним
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
Степановим Дмитром Сергійовичем
складено протокол про адміністративне
правопорушення № 16--16-47/258 від 08.11.2013 р.
та винесено постанову про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності віповідно до ст. 188-6
КУпАП.

Відповідно до частин 11 ст. 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»,
передбачено, що плановий чи
позаплановий захід повинен
здійснюватися у присутності керівника
або його заступника, або уповноваженої
особи суб'єкта господарювання. Отже, в
розумінні цієї норми Закону перевірка
повинна здійснюватися у присутності
керівника або уповноваженої особи
суб'єкта господарювання. Під часткою
«або» Законом передбачається
альтернатива. Враховуючи, що
керівником TOB «НВО «Присадки» є ОСОБА_1,
то саме позивач, а не головний
бухгалтер повинен був забезпечити
доступ державного інспектора праці до
необхідних документів.

Більш того, відповідно до ст. 141 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган повинен правильно організувати
працю працівників, забезпечувати
трудову і виробничу дисципліну,
неухильно додержувати законодавства
про працю і правил охорони праці.

Згідно п. 1 Загальних положень
Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29.12.2004 N 336, зазначений Довідник є
нормативним документом, обов'язковим з
питань управління персоналом на
підприємствах, в установах і
організаціях усіх форм власності та
видів економічної діяльності.

Відповідно до кваліфікаційних
характеристик керівника, визначених
довідником, до його обов'язків
належить, зокрема: керує згідно з
чинним законодавством
виробничо-господарською та
фінансово-економічною діяльністю
підприємства, відповідає за наслідки
прийнятих рішень, збереження та
ефективне використання майна
підприємства; забезпечує поєднання
економічних і адміністративних
методів керівництва, матеріальних і
моральних стимулів підвищення
ефективності виробництва, а також
підсилення відповідальності кожного
працівника за доручену йому справу та
результати роботи всього колективу,
виплату заробітної плати в установлені
строки. Вирішує питання щодо
фінансово-економічної та
виробничо-господарської діяльності
підприємства в межах наданих йому прав;
захищає майнові інтереси підприємства
в суді, органах державної влади та
управління.

Згідно з ст. 188-6 КУпАП України
відповідальність передбачена за
невиконання законних вимог посадових
осіб органів спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади з державного нагляду за
додержанням законодавства про правцю
щодо усунення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або
створення перешкод для діяльності цих
органів.

Відповідно до вимог ст. 251
КУпАП доказами у справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами

Відповідно до ст. 86 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному та
об`єктивному дослідженні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 69 КАС
України, докази в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ст. 70 КАСУ,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України. Згідно з
ч. 2ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Зазначена
правова норма покладає на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод. Частиною 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії);
безсторонньо(неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
основні засади державного нагляду у
сфері господарської діяльності»
суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
за умови дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю),
передбаченого цим Законом. Враховуючи,
що інспектором праці дотримано порядок
здійснення державного контролю,
передбаченого даним Законом.

На підставі вищезазначеного можна
зробити висновок, що дії головного
державного інспектора праці Степанова
Д.С. є правомірними, а постанова про
накладання адміністративного
стягнення у вигляді штрафу на Позивача
за вчинення ним адмінправопорушення,
передбаченого ст. 188-6 КУпАП, є законною.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС
України, рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності - є
остаточним і оскарженню не підлягає

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 12, 14, 17, 18, 69, 70, 71,
162 КАС України, п1.3, п.4.4, п.4.5 Порядку
проведення перевірок стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Держнаглядпраці та
його територіальних органів
затвердженого посадовими Наказом
Міністерства праці України від 21.03.2003
року № 72, п.2.7,2.8 Інструкції із порядком
складання акту,припису,протоколу та
постанови затвердженої наказом
Державної інспекції України з питань
праці від 28.03.2012 року №18 , ст..188-6,251 КУпАП
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Головного державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
Степанова Дмитра Сергійовича про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності -
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарження
не підлягає.

Суддя: