Справа № 723/122/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 723/122/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бужора В.Т.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області на постанову Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 26 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області про оскарження рішення
сільської ради , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Михальчанської сільської ради,
Сторожинецького району Чернівецької
області про скасування відмови у
продовженні терміну дії рішення XXVIII
сесії Михальчанської сільської ради V
скликання від 18.09.2008 року № 210-28/08 .

Відповідно до постанови
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 26 березня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_2 -
задоволено, а саме: скасовано пункт 2
рішення Михальчанської сільської ради
XXIV сесії VI скликання № 163-24/2013 від 04
грудня 2013 року про відмову ОСОБА_2 у
продовженні терміну дії рішення XXVІІІ
сесії Михальчанської сільської ради V
скликання від 18.09.2008 року № 210-28/08 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, проте 14 травня 2014
року, через канцелярію Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надав клопотання про розгляд даної
справи за відсутності відповідача.

Позивач в судове засідання також не
з"явився, проте, 14 травня 2014 року надав
до суду апеляційної інстанції
заперечення на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити,
постанову суду першої інстанції -
скасувати з ухваленням нової постанови
з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи,
звертаючись до суду першої інстанції
та на аргументацію адміністративного
позову, позивач вказав на те, що в 2008
році позивач звернувся з заявою до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області щодо надання йому дозволу на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
так як позивач є мешканцем с. Дубове,
яке відноситься до Михальчанської
сільської ради.

18 вересня 2008 року заява позивача, була
розглянута на ХХVIII сесії
Михальчанської сільської ради
скликання і рішенням № 210-28/08 було
надано дозвіл на розробку проекту
відведення щодо надання земельної
ділянки безоплатно у власність
громадяну ОСОБА_2 - орієнтовано площею
0,25 га для ведення особистого
селянського господарства в с.Дубове та
було зобов'язано на протязі року
подати документацію на розгляд сесії
для прийняття рішення, а в разі
неподання відповідних документів дане
рішення втратить свою чинність.

Земельну ділянку 0,25 га позивачу було
надано біля його будинку, так як він з
родиною користувались даною земельною
ділянкою ще за часів Радянської влади,
тобто до травня 1992 року, дана земельна
ділянка була надана для ведення
селянського господарства -
городництва.

Позивач в силу тяжких матеріальних
обставин не зміг своєчасно розробити
проектну документацію і оформити
державний акт на право власності на цю
земельну ділянку і оформити державний
акт на право власності на цю земельну
ділянку. Позивач всі податки на дану
земельну ділянку сплачував своєчасно.

Розмір земельної ділянки 0,25 га був
виміряний землевпорядником, також були
встановлені межові знаки.

З 2008 року відповідач до позивача ніяких
претензій не пред'являв по факту
користування ним земельною ділянкою 0,25
га.

23.09.2013 року позивачем було подано заяву
про продовження терміну дії рішення та
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
про передачу земельної ділянки, а 04.12.2013
року ХХІV сесія VІ скликання
Михальчанської сільської ради
прийняла рішення № 155-24/2013 про визнання
земельної ділянки орієнтовною площею 18
га для пасовища та сіножаття в с.
Дубове. На протязі 13 років виконком
комітету Михальчанської сільської
ради з таким питанням до сесії не
звертався,а звернувся лише тоді, коли
позивач подав заяву про продовження
терміну дії рішення прийнятого 18.09.2008
року.

Згідно п. 2 рішення ХХVIII сесії
Михальчанської сільської ради
скликання від 18.09.2008 року № 210-28/08
позивач був зобов'язаний протягом року
подати документацію на розгляд сесії
для прийняття відповідного рішення,
проте в подальшому ні постійна комісія
з питань агропромислового комплексу,
ні виконавчий комітет Михальчанської
сільської ради не звертались до сесії
протягом 3 років про скасування
вищеназваного рішення, тобто
пропустили строк позовної давності.

Також позивач зазначив, що Постійна
комісія ніколи не пред'являла йому
ніяких претензій щодо того, що позивач
використовував надану земельну
ділянку не за призначенням. Відповідач
перед тим як звернувся до сесії про
часткову відмову в задоволенні заяви
позивача йому необхідно було
звернутись до сесії про скасування
рішення сесії Михальчанської
сільської ради скликання від 18.09.2008
року №210-28/08, чого ним зроблено не було,
тим самим на думку позивача,
відповідач порушив процесуальні
строки при прийнятті рішень від 09.10.2013
року № 97 та від 04.12.2013 року, що і стало
підставою для звернення позивача до
суду для захисту своїх прав та
інтересів.

Задовольняючи адміністративний позов.
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач користується спірною
земельною ділянкою протягом 15 років та
веде на ній селянське господарство -
городництво, а земельна ділянка
являється єдиним джерелом для прожитку
його сім"ї, тоді як, представником
відповідача не доведено, що вона
відноситься до пасовища та сіножаття
в с.Дубове, а відтак, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
пункт 2 рішення Михальчанської
сільської ради XXIV сесії VI скликання №
163-24/2013 від 04 грудня 2013 року про відмову
ОСОБА_2 у продовженні терміну дії
рішення XXVІІІ сесії Михальчанської
сільської ради V скликання від 18.09.2008
року № 210-28/08 підлягає скасуванню, а
позов підлягає задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не погоджується з даним рішення суду
першої інстанції та надаючи правову
оцінку публічно - правовому спору,
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

П. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
такі питання, зокрема, вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Згідно з п. "б" ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Так, суд апеляційної інстанції
дослідивши в рішенні Михальчанської
сільської ради №210-28/08 від 19 вересня
2008р. встановив, що земельна ділянка 0,25
га передавалась ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства
(ОСГ - далі), тоді як у оскаржуваній
постанові суд першої інстанції
помилково зазначив, що дана земельна
ділянка передавалась для городництва.

Натомість, відповідно до глави 5 ЗК
України (редакція станом на 2008р.) це два
різні види сільськогосподарських
земель відповідно до ст. 33 і ст.36 ЗКУ і
землі ОСГ передавались у власність,
тоді як відповідно до ст. 36 ЗКУ землі
городництва передавались лише в
оренду, а не власність, а відтак
посилання суду першої інстанції на те,
що спірна земельна ділянка була надана
для ведення селянського господарства -
городництва не відповідає дійсності.

Разом з тим, ухвалюючи оскаржувану
постанову від 26.03.2014р. суд першої
інстанції виходив з того, що «Згідно ч.1
ст. 119 Земельного кодексу України
(набуття права власності на земельну
ділянку за давністю користування
(надувальна давність), громадяни, які
добросовісно, відкрито і безперервно
користуються земельною ділянкою
протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування зі клопотанням про
передачу її у власність або надання у
користування.

Однак, застосування на даний час ч.1
ст.199 ЗК України є неможливим, так як
вказані правила у відповідності до
вимог ст.119 ЗК України та розділу IX ЗК
України «Прикінцеві положення», не
застосовуються раніше ніж з 01.01.2017 року,
та крім того така вказівка в постанові
протирічить і змісту статті 119 ЗК
України, так як правила щодо
набувальної давності можуть бути
застосовані тільки за клопотанням
особи, а не самостійно органом
місцевого самоврядування.

Також, як встановлено з матеріалів
справи, зокрема оскаржуваний пункт 2
рішення №210-28/08 XXVIII сесії V скликання
Михальчанської сільської ради від 19
вересня 2008року містив зобов"язання
громадян на протязі року подати проект
відведення земельної ділянки на
розгляд сесії для прийняття
відповідного рішення, в разі неподання
відповідних документів дане рішення
втратить свою чинність.

Дослідивши дане рішення судова колегія
зазначає, що рішення сільради №210-28/08
від 19 вересня 2008року, в тому числі і п.2
мали вичерпний характер і втрачали
чинність через 1 рік, якщо ОСОБА_2 до
18.09.2009р не подасть документацію на
затвердження на сесію.

Також, як досліджено з матеріалів
справи, позивач звернувся до
Михальчанської сільської ради з
заявою в якій окрім іншого просив саме
про продовження терміну дії рішення
№210-28/08, яке втратило чинність, а відтак,
правових підстав для продовження
рішення в сільської ради не було, крім
того дана земля 0,25 га не була виділена в
натурі, при цьому рішенням № 155-24/2013р.
віднесена до земель пасовища та
сіножаття , а не земель ОСГ.

Що стосується посилання суду першої
інстанції на те, що позивач в силу
тяжких матеріальних обставин не зміг
своєчасно розробити проектну
документацію і оформити державний акт
на право власності на цю земельну
ділянку суд апеляційної інстанції
ставиться критично, оскільки станом на
2009р. діяла постанова Кабінету
Міністрів України 5 серпня 2009 року
ухвалив постанову № 844 «Деякі питання
реалізації права власності на землю
громадянами України у 2009 році», якою
абз. 2 п.3 передбачалось, що при
зверненні громадян із заявою про
безоплатну приватизацію землі, то
«Відповідний орган місцевого
самоврядування чи районна
держадміністрація невідкладно приймає
рішення щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
(виготовляється для громадян
безоплатно, за рахунок коштів
державного бюджету) з наступним
затвердженням зазначеної документації
та наданням земельної ділянки у
власність відповідно до вимог частини
другої статті 118 та в межах норм,
визначених статтею 121 Земельного
кодексу України» та постанова КМУ від 21
жовтня 2009 р. N 1112 «Про додаткові заходи
щодо безоплатних оформлення та видачі
громадянам України державних актів на
право власності на земельні ділянки».

Однак, ОСОБА_2 не скористався правом
безкоштовного виготовлення проекту
відведення та оформлення державного
акту на право власності на земельну
ділянку орієнтовною площею 0,25 га, також
до 18.09.2009р. не подав на сесію на
затвердження відповідну документацію,
тим самим не набув права власності на
неї.

Більше того, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає, що
нормами чинного законодавства не
передбачено продовження терміну дії
рішення відповідача №210-28/08.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що позивач не позбавлений
права повторного звернення до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області з заявою про надання дозволу на
виготовлення проекту відведення щодо
надання земельної ділянки безоплатно у
власність для ведення особистого
селянського господарства у межах
чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 1,3 статті 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

При викладених обставинах, апеляційний
суд вважає, що постанову судом першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку із чим, постанова підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Михальчанської
сільської ради Сторожинецького району
Чернівецької області задовольнити
повністю .

Постанову Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 26
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області про оскарження рішення
сільської ради, - скасувати .

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Михальчанської сільської
ради Сторожинецького району
Чернівецької області про оскарження
рішення сільської ради- відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.