Справа № 2а-44158/09/2070
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 травня 2014 року м. Київ
В/800/2088/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І., Кошіля
В.В., Ланченко Л.В., Шипуліної
Т.М.,перевіривши заяву Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29.10.2013

у справі № 2а-44158/09/2070 (№ К-30709/10 -
номер справи у Вищому
адміністративному суді України)

за позовом Приватної фірми
«Мобіл»

до Державної податкової служби у
Комінтернівському районі м. Харкова,

до Державної податкової
адміністрації у Харківській області

про визнання недійсним рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Міндоходів у
Харківській області звернулося до
Верховного Суду України із заявою про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29.10.2013 у названій справі.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про
судоустрій і статус суддів»), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29.10.2013 заявник посилається не
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норми
матеріального права, а саме: пункту 12
статті 3, статті 6, статті 21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії: ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.11.2011 у справі № К-38862/10 - номер справи у
Вищому адміністративному суді України,
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.02.2013 у справі № 2а-39180/09/2070
(№ К-11973/10 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України), у
яких, на його думку, згадані норми
матеріального права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви
Головного управління Міндоходів у
Харківській області та додатків,
доданих до неї, фактичні обставини
справи, що розглядаються, відмінні від
тих, на які посилається заявник на
обґрунтування наявності підстав для
перегляду справи.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Зокрема, як вбачається з змісту рішення
касаційного суду, яке заявник просить
переглянути, спір виник щодо порушення
позивачем порядку обліку товарних
запасів.

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги суди попередніх інстанцій
встановили, що позивач вів облік
товарних запасів за місцем їх
реалізації у відповідності до Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та Положення про
документальне забезпечення запасів у
бухгалтерському обліку, що
підтверджено відповідними
документами.

У рішеннях ж Вищого адміністративного
суду України, на які посилається
заявник, як приклад різного
застосування норм матеріального права,
спірні правовідносини стосувалися:
притягнення суб'єкта підприємницької
діяльності до відповідальності за
зберігання товарних запасів, які
підпадають під дію Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності»;
застосування відповідальності до
суб'єкта господарювання, який
перебував на загальній системі
оподаткування, за порушення порядку
обліку товарних запасів, а саме
відсутність первинних документів на
вказані запаси.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що у
викладених випадках відсутня
подібність правовідносин, оскільки
обставини кожної конкретної справи
різні.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Поновити Головному управлінню
Міндоходів у Харківській області строк
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29.10.2013.

Відмовити Головному управлінню
Міндоходів у Харківській області у
допуску справи № 2а-44158/09/2070 (№ К-30709/10 -
номер справи у Вищому
адміністративному суді України) до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29.10.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:(підпис)Лосєв
А.М.Судді(підпис)Бившева Л.І.
(підпис)Кошіль В.В. (підпис)Ланченко Л.В.
(підпис)Шипуліна Т.М.