Справа № 760/27950/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Зінченко С.В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Мєзєнцева
Є. І., Файдюка В. В.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Солом`янського районного суду міста
Києва про встановлення або зміну
способу та порядку виконання постанови
Солом`янського районного суду міста
Києва від 20.05.2010 року та постанови
Апеляційного суду м. Києва від 20.04.2011
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до
Управління праці та соціального
захисту населення Солом`янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (далі відповідач) про
визнання дій неправомірними,
зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського
районного суду міста Києва із заявою
про встановлення чи зміну способу і
порядку виконання постанови
Солом`янського районного суду міста
Києва від 20.05.2010 року та постанови
Апеляційного суду м. Києва від 20.04.2011
року у справі № 2-а-70-1/2010 за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом`янської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій неправомірними,
зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Солом`янського районного суду
міста Києва від 27.01.2014 року в
задоволенні заяви про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання було
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду
задовольнити.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Солом`янського районного
суду міста Києва від 20.05.2010 року у
справі № 2-а-70-1/2010, яка набрала законної
сили в частині, зобов'язано
відповідачів перерахувати та
виплатити щорічну грошову допомогу на
оздоровлення, у відповідності до
положень ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за 2008 та 2009
роки, з урахуванням проведених виплат.

В частині позовних вимог про
зобов`язання відповідачів
перерахувати та виплатити одноразову
грошову компенсацію по втраті здоров`я,
у відповідності до положень ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
законної сили набрала постанова
Апеляційного суду м. Києва від 20.04.2011
року.

Згідно повідомлення Управління праці
та соціального захисту населення
Солом`янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 06.12.2012 року
за вказаними судовими рішеннями
останнім проведено перерахунок
одноразової грошової компенсації по
втраті здоров`я в сумі 7860,00 грн та
щорічної допомоги на оздоровлення за
2008 рік в сумі 2090,00 грн, за 2009 рік в сумі
2430,00 грн, які досі не виплачені
позивачу.

Вважаючи, що під час виконання
зазначеного рішення виникли обставини,
які передбачають встановлення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
відповідно до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», позивач, у
відповідності до ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, звернувся із заявою до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив би її суть, що, у
відповідності до ст. 198, 223 КАС України,
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення ж питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Позицією суду апеляційної інстанції
враховано позицію Вищого
адміністративного суду України,
зокрема, Інформаційного листа № 173/11/14-14
від 11.02.2014 року.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції не вбачає
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається позивач в
апеляційній скарзі, та вважає, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справі, яким надана
правильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в ухвалі від 27.01.2014
року, та не є підставою для її
скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а ухвалу
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 199, 200, 212, 254, 263 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Солом`янського
районного суду міста Києва від 27.01.2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.