Справа № 825/1473/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1473/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Корнієнко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції Корнієнко Світлани Григорівна,
третя особа - друга Чернігівська
державна нотаріальна контора про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач), звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції Корнієнко Світлани Григорівна,
третя особа - друга Чернігівська
державна нотаріальна контора, в якому
просить визнати незаконним та
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 15 лютого 2014 року за № 10653215,
яким відмовлено у державній реєстрації
права власності на житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
05 лютого 2014 року відповідачем по справі
було прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Підставою для
прийняття такого рішення, слугувало те,
що позивачем не надано документу про
перейменування вулиці з Нізової в
Низову. Вважає відмову у державній
реєстрації права власності незаконною.

В судовому засіданні позивача позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, надав
заперечення в яких зазначив, що
позивачу на законних підставах, в межах
повноважень та у спосіб передбачений
Законом було відмовлено у державній
реєстрації права власності на житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

17 січня 2014 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Чернігівського міського
управління юстиції Чернігівської
області Корнієнко Світланою
Григорівною було винесено рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийнятої 25.12.2013 року за реєстраційним
номером 4746018, у зв'язку з не поданням
усіх необхідних документів, а саме
документу про перейменування вулиці з
Нізової в Низову (а.с. 9).

05 лютого 2014 року відповідачем по справі
було прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
за ОСОБА_1 на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 8).

Як вбачається підставою відмови стало
те, що позивачем не було надано
документу про перейменування вулиці з
Нізової в Низиву.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Особливості реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі -
Закон) та «Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Статтею 22 Закону визначено, що у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.
Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення. У разі
невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Згідно пункту 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 24 Закону визначено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5 4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5 5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно частини 1 статті 19 Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
травня 1991 року згідно договору
купівлі-продажу, посвідченого другою
Чернігівською державною нотаріальною
конторою за № 2-1747,
зареєстрованого Чернігівським бюро
технічної інвентаризації 31 травня 1991
року за № 4760, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 2/5
частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.
12-13).

04 березня 1992 року, згідно договору
дарування (а.с. 10-11), позивач прийняла у
дар від ОСОБА_4 житловий будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 83,9 кв. м.

З вищезазначеного договору вбачається,
що вулиця на якій розташований
житловий будинок АДРЕСА_1.

Однак, відповідно до листа Управління
архітектури та містобудування
Чернігівської міської ради від 17.12.2013
року № 01-18/4000 «Щодо надання довідки про
підтвердження присвоєння поштової
адреси» (а.с. 14) було повідомлено, що на
топографічному плані міста Чернігова
мірилом 1:2000 вказаний житловий будинок
позначений під АДРЕСА_1. Житловий
будинок розташований на земельній
ділянці 666,0 кв.м. Частина вищевказаного
будинку у розмірі 7/50 частин належить
позивачці на підставі договору
дарування від 04.03.1992 року № 1-1148. Згідно
з матеріалами технічної
інвентаризації, виконаними
комунальним підприємством
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради станом на
04.02.1992 року, загальна площа частини
житлового будинку АДРЕСА_1 становить 43,9
кв.м.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відмова державного реєстратора прав
на нерухоме майно Корнієнко С.Г. у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 є протиправною,
оскільки, як вбачається з документів
поданих позивачем житловий будинок
АДРЕСА_1, а зазначення в договорі
дарування вулицю по якій розташований
будинок АДРЕСА_1 є орфографічною
помилкою.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції Корнієнко
Світлани Григорівна, третя особа -
друга Чернігівська державна
нотаріальна контора про визнання
протиправним та скасування рішення
необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 05
лютого 2014 року № 10653215, яким відмовлено
у державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць