Справа № 826/20741/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:Клименчук
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України М/п «Аеропорт
«Київ» (Жуляни)» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рітейл
Сістемз» до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України М/п «Аеропорт «Київ» (Жуляни)»
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03.03.2014 позовні вимоги TOB «Рітейл
Сістемз» задоволено повністю.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить ухвалене у справі судове
рішення скасувати та постановити нове,
яким TOB «Рітейл Сістемз» відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, а також неповне з'ясування всіх
обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2011 між
Компанією «FENICIA S.P.A.» (Італія)
(Франчайзер) та TOB «Рітейл Сістемз»
(Франчайзі) укладено договір
франчайзингу.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1
угоди Франчайзер надає Франчайзі
невиключне право впровадити «Формулу
Comicissima» виключно відносно «чоловічого
одягу» шляхом відкриття в місті Києві
одного магазину та невиключне право
експлуатувати та використовувати
виробничу та інтелектуальну власність
відносно торгівельної марки, виключно
для класів товарів, вказаних у додатку
А до даної угоди, торгівельних назв,
вивісок, схем, формату (щодо розкладки,
меблів та обладнання), а також ноу-хау,
підтримку технічно-комерційних
пропозицій, що представлені
Франчайзером, з метою продажу товару
виключно в магазині.

На підставі угоди франчайзингу від
04.10.2013, відповідно до інвойсу-рахунку
від 26.11.2013 TOB «Рітейл Сістемз» здійснило
імпорт товарів на загальну суму 56 897,10
Євро.

На виконання умов даної угоди
позивачем до Київської
міжрегіональної митниці подано митну
декларацію №100280000/2013/287342 від 21.12.2013.

Митна вартість товарів задекларована
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються з додаванням
транспортних витрат.

На підтвердження заявлених у митній
декларації відомостей позивачем
подані наступні документи:

-угода про франчайзинг від 04.10.2013 з
додатками;

-інвойс від 272/2013 від 26.11.2013;

-CMR 100280000/2013/917061 від 05.12.2013;

-сертифікат походження;

-платіжне доручення № 17 від
25.11.2013.

За результатами розгляду поданих
документів Київською регіональною
митницею Міністерства доходів і зборів
України виявлено заявлені позивачем
розбіжності. На підставі цього,
декларанту запропоновано надати
наступні додаткові документи:
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни-відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Як свідчать матеріали справи,
витребовувані митним органом
додаткові документи позивачем не
надано.

У зв'язку з цим, митну вартість ввезених
товарів митним органом самостійно
скориговано за шостим (резервним)
методом.

Рішенням Київської регіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів №100280000/2013/000000/3 від
21.12.2013, митну вартість товару
скориговано з 56 897,10 Євро до 103 111,35 Євро.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ТОВ «Рітейл Сістемз»
виходив з того, що позивачем надано всі
необхідні документи на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України (далі - МК України) митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно положень частини 1 статті 52 МК
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та главою 8.

Частиною 2 статті 52 МК України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товару визначено
статтею 53 МК України.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5)ліцензійний чи авторський
договір покупця, що стосується
оцінюваних товарів та є умовою продажу
оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені

спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про

вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обгрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3)розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обгрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

В апеляційній скарзі митний орган
звертає увагу суду на те, що позивачем
до митного оформлення подано
документи, що не містять повних
відомостей та не підтверджують
заявлену митну вартість товарів
відповідно до обраного методу.

З даними доводами апелянта колегія
суддів не погоджується з огляду на
наступне.

Досліджуючи матеріали справи, судом
з'ясовано, що на підтвердження
заявлених в митній декларації
відомостей TOB «Рітейл Сістемз» надано
наступні документи:

-угода про франчайзинг від 04.10.2013 з
додатками;

-інвойс від 272/2013 від 26.11.2013;

-CMR 100280000/2013/917061 від 05.12.2013;

-сертифікат походження;

-платіжне доручення № 17 від 25.11.2013.

Окрім цього, позивачем на
підтвердження вартості витрат на
доставку товару надано договір
транспортного експедирування № 022-ТД
від 27.11.2013, укладений між TOB «Рітейл
Сістемз» та TOB «РУССЛАВ», довідку TOB
«РУССЛАВ» про транспортні витрати від
17.12.2013 № 17/12/13 щодо перевезення вантажу
для TOB «Рітейл Сістемз» автомобілем,
державний № 860-84 ТС за маршрутом Milano
(Italy) - Київ (Україна) згідно CMR № Б/н від
05.12.2013; вартість перевезення від Milano
(Italy) до пункту перетину кордону Шегині
(Україна) становить 8 000,00 грн, п/п Шегині
- м. Київ, - 6 300,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідачу надано всі
документи для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідачем не
спростовано дійсність поданих до
митного оформлення основних
документів, достовірність і
об'єктивність зазначених відомостей, а
також не спростовано дійсність
контрактної ціни оцінюваних товарів,
об'єктивної можливості і спроможності
перевірки згідно з частинами 1, 2 статті
54 Митного кодексу України вартості
операції на підставі наданих позивачем
документів, а відповідно й рівня митної
вартості товарів за ціною договору за
правилами, визначеними у статті 58
Митного кодексу України.

Окрім цього, неподання декларантом
окремих додаткових документів не
впливає на правильність визначення
позивачем митної вартості товарів за
першим методом, що підтверджується
наданими до органу доходів і зборів для
митного оформлення основними
документами. Неподання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обгрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для надання висновку про
наявність підстав для застосування
митним органом іншого методу
визначення митної вартості.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачем подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за першим методом, а також, що
коригування відповідачем митної
вартості товарів із застосуванням
резервного методу здійснено
неправомірно з порушенням ч. З статті 53,
ч. 6 статті 54, ч. 1 статті 55 Митного
кодексу України та всупереч нормам,
встановленим статтею 58 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України М/п «Аеропорт
«Київ» (Жуляни)» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03.03.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складення в повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Судця Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.