Справа № К/9991/15265/12-С
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/15265/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Начальника відділу
реєстрації актів цивільного стану по м.
Сміла Смілянського міськрайонного
управління юстиції Клименко Антоніни
Василівни про зобов'язання вчинити дії
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2010
року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
начальника відділу реєстрації актів
цивільного стану по місту Смілі
Смілянського міськрайонного
управління юстиції Черкаської області
Клименко А.В. про бездіяльність
суб'єкта владних повноважень щодо
відмови у видачі свідоцтва про
народження дитини.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2010
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2010
року постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2010
року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодилась з постановою
Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2010
року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2010 року і звернулась до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Позивач звернулась до відділу
реєстрації актів цивільного стану по
місту Смілі, Смілянського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області із заявою про
видачу свідоцтва про народження
дитини, долучивши до неї на
підтвердження факту народження сина
довідку Консульства України у
Королівстві Швеція та витяг з реєстру
населення, виданий податковою службою
Швеції.

Начальник відділу реєстрації актів
цивільного стану по місту Смілі
Смілянського міськрайонного
управління юстиції Клименко A.B. листом
від 12 липня 2007 року відмовив у видачі
свідоцтва про народження дитини.

Дана відмова у видачі свідоцтва
мотивована наявністю довідки PERSONBEVIS,
яка свідчить про проведення реєстрації
народження ОСОБА_8.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
попередніх інстанцій виходили з
правомірності дій Начальника відділу
реєстрації актів цивільного стану по м.
Сміла Смілянського міськрайонного
управління юстиції, оскільки факт
народження ОСОБА_8 вже зареєстрований
на території Королівства Швеції, а
довідка PERSONBEVIS засвідчена у
встановленому порядку.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про органи реєстрації актів
громадянського стану» акти
громадянського стану - це засвідчені
державою факти народження, смерті,
одруження, розірвання шлюбу,
встановлення батьківства, переміни
прізвища, імені, по батькові. Вони є
юридичними фактами, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення відповідних прав та
обов'язків. Акти громадянського стану
підлягають обов'язковій реєстрації в
органах реєстрації актів
громадянського стану.

Статтею 18 Закону передбачається, що
відділи реєстрації актів
громадянського стану районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення) управлінь юстиції
проводять реєстрацію народження,
смерті, одруження, розірвання шлюбу,
встановлення батьківства, переміни
прізвища, імені, по батькові, приймають
і розглядають заяви громадян про
внесення змін, доповнень, поновлення, а
також анулювання записів актів
громадянського стану та у
встановленому порядку зберігають
актові книги.

Порядок реєстрації актів
громадянського стану встановлюється
цим Законом і Правилами, що
затверджуються Міністерством юстиції
України (стаття 19 Закону).

За правилами статті 20 Закону при
реєстрації актів громадянського стану
подається паспорт або паспортний
документ заявника, а також документи,
які підтверджують факти, що підлягають
реєстрації. Перелік цих документів
визначається правилами реєстрації
відповідних актів громадянського
стану.

Згідно із пунктом 2.5 Правил реєстрації
актів цивільного стану в Україні,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 18 жовтня 2000 року №
52/5(у редакції наказу Міністерства
юстиції України від 18 листопада 2003 року
N 140/5) реєстрація народження
провадиться при пред'явленні:

а) медичного свідоцтва про народження
форми N 103/о-95. У виняткових випадках у
разі народження дитини вдома чи в
іншому місці без надання медичної
допомоги факт і час її народження
підтверджуються підписами двох
свідків, присутніх при пологах, а також
медичною довідкою про перебування
дитини під наглядом лікувального
закладу (форма N 103-1/о-96). Медична довідка
заповнюється лікарем-педіатром, під
наглядом якого перебуває
новонароджений, і засвідчується
підписом керівника лікувального
закладу та печаткою;

б) паспорта або паспортних документів,
що посвідчують особи батьків (одного з
них). Якщо документ, який посвідчує
особу одного з батьків, з поважних
причин не може бути пред'явлений, то
орган реєстрації актів цивільного
стану не вправі відмовити в реєстрації
народження дитини. Відомості про
другого з батьків у цьому разі
зазначаються на підставі свідоцтва про
шлюб. Дані про громадянство в актовому
записі про народження та свідоцтві не
заповнюються, про що робиться
відповідний запис у графі «Для
відміток». Надалі ці дані можуть бути
доповнені відповідно до Положення про
порядок зміни, доповнення, поновлення
та анулювання актових записів
цивільного стану, що затверджується
Міністерством юстиції України;

в) документа, який є підставою для
внесення відомостей про батька дитини
(свідоцтво про шлюб, заява матері,
спільна заява матері та батька дитини,
заява батька про визнання батьківства).
За відсутності свідоцтва про шлюб
підтвердженням зареєстрованого шлюбу
може бути відмітка про його реєстрацію
в паспортах або паспортних документах
матері та батька дитини.

У відповідності до пункту 2.9. Правил
реєстрація народження дітей, які
народилися в експедиції, на судні або в
іншій віддаленій місцевості, де немає
органів реєстрації актів цивільного
стану, провадиться за місцем
проживання батьків чи одного з них не
пізніше одного місяця з дня їх
повернення. У цих випадках, на бажання
батьків, місцем народження дитини в
записі акта про народження
зазначається місце проживання батьків
або фактичне місце народження, якщо
воно підтверджене медичним свідоцтвом
про народження форми N 103/о-95, про що
робиться відповідна відмітка в графі
«Для відміток».

Аналогічним чином вирішується питання
реєстрації народження дитини, якщо
вона народилася за кордоном і її
народження не було зареєстровано в
консульській установі, дипломатичному
представництві України чи в
компетентному органі іноземної
держави. У цих випадках документ, який
підтверджує народження дитини, повинен
бути відповідним чином легалізований,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

З наведеного випливає, що відділи
реєстрації актів громадянського стану
районних, районних у містах, міських
(міст обласного значення) управлінь
юстиції здійснюють реєстрацію
народження дітей, які народжені за
кордоном тільки в тих випадках, коли їх
народження не було зареєстровано в
консульській установі, дипломатичному
представництві України чи в
компетентному органі іноземної
держави.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, реєстрація народження
ОСОБА_8 проведена податковою службою
Швеції PERSONBEVIS яка уповноважена
здійснювати ці функції, про що видана
довідка PERSONBEVIS, засвідчена апостилем у
шведського нотаріуса у м. Кунсбака за №
0247/07 від 23.02.2007 року, згідно з вимогами
Гаазької конвенції про відміну
легалізації офіційних документів від
05.10.1961 року.

Вказана довідка PERSONBEVIS, засвідчена у
встановленому порядку, прирівнюється
до аналогу свідоцтва про народження, що
видається в Україні.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Оскільки за приписами Правил державної
реєстрації актів громадянського стану
в Україні питання реєстрації
народження дитини в України
здійснюється виключно за умов
відсутності реєстрації дитини в
консульській установі, дипломатичному
представництві України чи в
компетентному органі іноземної
держави, а в даному випадку
підтверджений факт реєстрації
народження дитини в Королівстві Швеції
компетентним органом та виданий
паспорт країни, суд касаційної
інстанції погоджується з
правомірністю дій Відділу реєстрації
актів цивільного стану по м. Сміла
Смілянського міськрайонного
управління юстиції щодо відмови у
видачі свідоцтва про народження
дитини.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29 травня 2012 року та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року, ґрунтуються на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 26
липня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін