Справа № 344/18231/13-а, 2а-344/97/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 876/3544/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника відповідача
Устінського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
постанову Івано-Франківського
міського суду від 04.03.2014 року у справі
за позовом Фізичної-особи підприємця
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
визнання протиправним та скасування
пункту рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Підприємець ОСОБА_2 30.11.2010 року
звернулася до суду із позовною заявою
до Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
визнання протиправним та скасування п.
7.5 рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №99 від
24.02.2010 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 04.03.2014 року позов задоволено
повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради подав
апеляційну скаргу. В якій просить
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог про визнання протиправним та
скасування п. 7.5 рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 99 від 24.02.2010 року відмовити в
повному обсязі. Апеляційну скаргу
мотивовано тим, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
оскільки відповідно ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» виконавчий
комітет міської ради наділений
повноваженнями, щодо здійснення в
установленому порядку державного
контролю при плануванні та забудові
відповідних територій. Також апелянт
посилається на неодноразові звернення
мешканців, щодо захисту їхнього права
на належні житлові умови, що може
спричинити порушення при будівництві
житлового будинку по сусідстві з їхнім.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
24.11.2005 року № 422 ОСОБА_2 надано дозвіл на
проведення проектно-пошукових робіт
для будівництва багатоквартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
на АДРЕСА_1 з умовою знесення існуючого
будинку АДРЕСА_1 з відселенням його
мешканців та при умові укладення угоди
з виконавчим комітетом ради про участь
у соціально-економічному розвитку
міста.

21.03.2007 року виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради
прийнято рішення №160, яким внесено
зміни в п. 3.1 рішення виконавчого
комітету міської ради від 22.12.2005 року
№497 про дозвіл на проведення
проектно-пошукових робіт підприємцю
ОСОБА_2 в якому змінено порядок щодо
знесення існуючих будинків АДРЕСА_1, з
відселенням їх мешканців. Однак
враховуючи суперечливий зміст рішення
до якого внесено зміни позивачка
оскаржила його в судовому порядку
відповідно до постанови
господарського суду
Івано-Франківської області від 12.10.2007
року у справі №А-9/247, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2008 року
задоволено позов ОСОБА_2 та визнано
нечинним п. 9.5 вказаного рішення. Також
судами зазначено помилковий виклад
внесених змін, а зміст даного рішення
жодним чином не регулює надання
позивачу на проведення
проектно-пошукових робіт для
будівництва багатоквартирного
житлового будинку АДРЕСА_1. Даними
рішеннями встановлено, що на
відведеній під будівництво земельній
ділянці та при проведенні підготовчих
робіт не створює перешкод для інших
суміжних землекористувачів.

Івано-Франківською міською радою 25.05.2007
року на підставі прийнятого п. 1.2
рішення сесії від 10.05.2007 року «Про
затвердження проектів землеустрою,
щодо відведення земельних ділянок про
вилучення та надання земельних
ділянок» укладено договір оренди
земельної ділянки, щодо користування в
розмірі - 0,0400 га, за адресою на АДРЕСА_1.
Також було отримано позивачкою дозвіл
на виконання підготовчих робіт наданий
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області №106 від
15.06.2007 року.

Однак, 24.02.2010 року Виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
приймає рішення № 99, пунктом 7.5 якого
вносить зміни в п. 3.1 рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
24.11.2005 року № 422 та надає дозвіл
підприємцю ОСОБА_2 на проведення
проектно-пошукових робіт для
будівництва багатоквартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
на АДРЕСА_1, при умові знесення
існуючого будинку АДРЕСА_1, з
відселенням їх мешканців та при умові
укладення угоди з виконавчим комітетом
ради про участь у
соціально-економічному розвитку міста,
що є суперечливим.

Підставою для прийняття оскаржуваного
рішення № 99 відповідач зазначає
звернення громадян та юридичних осіб
про надання дозволів на проектування і
будівництво, добудову житлових і
нежитлових приміщень, переобладнання
житлових приміщень, внесення змін у
попередній рішення, тобто що
спорудження житлового будинку на
АДРЕСА_1 зачіпає інтереси мешканців
існуючого одноповерхового будинку
АДРЕСА_2 в питанням комфортності
проживання та інсоляції
(санітарно-гігієнічних норм), так як
проектованих будинок АДРЕСА_1
безпосередньо межує з будинком
АДРЕСА_2. Колегія суддів на
спростування доводів в апеляційній
скарзі зазначає, що при наданні дозволу
від 24.11.2005 року не було зазначено умови
щодо суміжної земельної ділянки, а як
вбачається з наданих картографічних
схем дані земельні ділянки є суміжними
та не накладаються.

Відповідно до частини третьої статті 10,
частини першої статті 51 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради є виконавчим органом місцевого
самоврядування. Згідно з частиною
першою статті 52 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі його створення) ради може
розглядати і вирішувати питання,
віднесені цим Законом до відання
виконавчих органів ради.

Відповідно до положень підпункту 3
пункту «б» статті 31 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад у галузі
будівництва належать, зокрема,
зупинення у випадках, передбачених
законом, будівництва, яке проводиться з
порушенням містобудівної документації
і проектів окремих об'єктів, а також
може заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу. Однак
відповідачем не прийнято рішення в
межах даної статті, оскільки в наданому
дозволі, яке оформлено рішенням від
24.11.2005 року було чітко зазначено щодо
будинку на АДРЕСА_1, а внесення змін,
щодо прав фізичних осіб, які зверталися
до виконавчого комітету та проживають
на суміжній земельній ділянці, не
спростовують прийнятого рішення.

За змістом частини першої статті 23
Закону України «Про планування і
забудову територій» чинного на момент
виникнення спірних правовідносин, під
терміном «будівництво» розуміється
процес здійснення нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту, впорядкування
об'єктів містобудування, розширення та
технічного переоснащення підприємств
тощо. В той же час, відповідно до
частини п'ятої статті 24 Закону України
«Про планування і забудову територій»
дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних даних
на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному цим Законом.

Повноважень виконавчого органу
міської ради вносити зміни щодо
надання дозволу на проведення
проектно-пошукових робіт положеннями
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та Закону
України «Про планування і забудову
територій» не встановлено. Так само,
Законом України «Про планування і
забудову територій» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) не передбачено підстав
зупинення дії такого рішення та
внесення змін до рішення, щодо якого
наданий дозвіл на проведення
будівельних підготовчих робіт.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що виконавчий
комітет Івано-Франківської міської
ради при прийнятті рішення від 24.02.2010
року №99 діяв в порушення, що
передбачені Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні», у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги спростовані
наданими доказами, а вказаний пункт 7.5
рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, як
встановлено судом є протиправним.
Дозвіл проводити проектно-пошукові
роботи для будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення на АДРЕСА_1, при умові
знесення існуючого будинку АДРЕСА_1
підприємцю ОСОБА_2 від 24.11.2005 року за №
422 та внесення змін до нього суперечить
чинному законодавству.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції встановив, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 04.03.2014 року у справі №344/18231/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а у разі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2014
року