Справа № 813/646/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 876/3188/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Ткачука Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
27.02.2014 року у справі за позовом
Фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 до
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 27.01.2014 року звернулася до
суду із позовною заявою до Городоцької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
19.12.2013 року №.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Городоцька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Львівській
області подала апеляційну скаргу. В
якій просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, норми
Податкового кодексу України та п.12. ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
05.11.2013 року працівниками ГУ Міндоходів
у Львівській області на підставі
направлень від 01.11.2013 року №1141, 1140
проведено фактичну перевірку кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, за
результатами якої складено акт
перевірки за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуго), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
товарних патентів і ліцензій (далі - акт
перевірки).

На підставі акта перевірки,
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення від 19.12.2013 року
№, яким до позивача застосовано
штрафні санкції на суму 5974 грн. за
порушення п.12. ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
облік товарних запасів фізичною
особою-суб'єктом підприємницької
діяльності ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

При прийнятті даного рішення
відповідач виходив з того, що під час
перевірки не були надані документи, що
підтверджують оприбуткування товару,
який зберігався в магазині, в зв'язку з
чим відповідач зробив висновок про те,
що зазначені документи відсутні.

Однак на підтвердження ведення обліку
товарних запасів, позивачем надано
Книгу обліку доходів і витрат (а.с 81-99),
розхідні накладні, видаткові накладні,
накладні, товарно-транспортні
накладні, податкові накладні,
фіскальні чеки (а.с.17-26, 38).

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, який задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
спірне рішення прийнято відповідачем з
порушенням приписів ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме, необґрунтовано,
упереджено, при неповному з'ясуванні
всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, документами, що є
підставою для внесення записів до
бухгалтерського обліку є накладні,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні.
Відсутність відповідних первинних
документів, які підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей є
порушенням встановленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що первинні
документи були наявні у позивача та
відображені у відповідних графах Книги
обліку доходів і витрат, а тому
позивачем забезпечено облік товарних
запасів у встановленому законом
порядку, відтак висновок податкового
органу про порушення ним п.12 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» у зв'язку з
відсутністю накладних є помилковим та
спростованим позивачем.

Відсутність у позивача облікової
документації на товар під час
перевірки не може бути віднесено до
порушень установленого порядку обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, оскільки як
встановлено судом першої інстанції
вищенаведений Закон не передбачає
обов'язку суб'єкта господарювання
зберігати за місцем реалізації усі
накладні на придбання товарів. Відтак,
у відповідача відсутні підстави
стверджувати про порушення вимог
вказаного Закону з посиланням на
відсутність накладних на товар, а тому
рішення про застосування штрафних
санкцій є протиправним.

Щодо тверджень позивача, що
оскаржуване рішення прийняте після
закінчення строку, встановленого
Податковим кодексом України, то такі
судом беруться до уваги з огляду на
наступне.

Пунктом 86.8 ПК України передбачено, що
податкове повідомлення - рішення
приймається керівником податкового
органу (його заступником) протягом 10
робочих днів з дня, наступного за днем
вручення платнику податків акта
перевірки у порядку, передбаченому ст.58
цього Кодексу, для надсилання
(вручення) податкових повідомлень -
рішень, а за наявності заперечень
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 86.5. Акт (довідка) про
результати фактичних перевірок,
визначених статтею 80 цього Кодексу,
складається у двох примірниках,
підписується посадовими особами
контролюючих органів, які проводили
перевірку, реєструється не пізніше
наступного робочого дня після
закінчення перевірки. Акт (довідка) про
результати зазначених перевірок
підписується особою, яка здійснювала
розрахункові операції, платником
податків та його законними
представниками (у разі наявності).
Однак як вбачається із апеляційної
скарги відповідач вказує реєстрацію
акту від 09.12.2014 року, чим порушує
вказаний порядок його прийняття та
направлення ФОП ОСОБА_3 копію акта
перевірки якого вона отримала 08.11.2013
року, оскаржуване ж рішення прийнято
19.12.2013 року, тобто з пропуском строку,
визначеного п.86.8 ПК України, з дня,
наступного за днем вручення платнику
податків акта перевірки.

А тому з врахуванням всіх доказів
колегія суддів вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 19.12.2013 року
№ є протиправним та підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції встановив, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Городоцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
у справі №813/4646/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а у разі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 20.05.2014
року