Справа № 814/3844/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3844/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник апелянта - Баришніков А.О.

представник відповідача - Гаргаун Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «СВ КЛІМАТЕХНІКА» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «СВ КЛІМАТЕХНІКА» до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«ХЕРСОНСЬКИЙ СВ КЛІМАТЕХНІКА» (надалі -
позивач, ТОВ «СВ КЛІМАТЕХНІКА»)
звернулося до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (надалі - відповідач, ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва) від 18
червня 2013 року:

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в сумі 287 354 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 111 629 грн.

В обґрунтування позивач зазначив, що
констатація фактів порушення з його
боку податкового законодавства,
ґрунтується лише на сумнівах та
припущеннях податкового органу.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року адміністративний позов -
задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва від 18
червня 2013 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 111 629
грн.

Також, суд визнав протиправним і
скасував податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва від 18
червня 2013 року № в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств в сумі
119 887 грн., з яких: 115 972 грн. - за основним
платежем і 3915 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

В задоволенні інших позовних вимог суд
відмовив.

В апеляційній скарзі ТОВ «СВ
КЛІМАТЕХНІКА» ставиться питання про
скасування судового рішення у зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та постановлення нового рішення
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Представник апелянта в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
підтримав доводи, викладені в апеляції
та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
проти апеляційної скарги заперечив та
просив рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що з 30 квітня 2013 року по 27
травня 2013 року ДПІ провела
документальну планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2012 року, результати
якої оформила актом від 01 червня 2013
року № 500/22-600/32508104 (надалі - Акт).

На підставі висновків Акта про
порушення позивачем пункту 3.1 статті 3,
підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5,
підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону
України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (надалі - Закон № 334),
підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134,
підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135,
статті 137, пунктів 138.1, 138.2 статті 138,
пункту 144.1 статті 144 Податкового
кодексу України (надалі - ПК України),
відповідач податковим
повідомленням-рішенням від 18 червня 2013
року № збільшив суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на 287
354 грн.

Також, на підставі порушення позивачем
підпункту 7.4.1 пункту 7.4, пункту 7.7 статті
7 Закону України від 03 квітня 1997 №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(надалі - Закон № 168), абзацу «а» пункту
185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187,
пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1 статті 200
ПК України, ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва податковим
повідомленням-рішенням від 18 червня 2013
року № збільшила суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 111 629 грн. (84 212 грн. - за
основним платежем, 27 417 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями).

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств в сумі
119 887 грн. виходив з того, що акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки не є податковою інформацією, а
тому жодним чином не доводять факти
порушення вимог податкового
законодавства, саме позивачем.

Визнаючи протиправним та скасовуючи
податкове повідомлення-рішення,

яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 111 629 грн. суд першої
інстанції зазначив, що право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного періоду.

Відмовляючи в задоволенні іншої
частини позовних вимог, суд першої
інстанції погодився з позицією
відповідача стосовно того, що
кредиторська заборгованість
товариства перед ТОВ «Будедем», ТОВ «БК
Київбудмонтаж», ПП «Сервіс-Компані» в
силу підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14
ПК України, набула статусу безнадійної
заборгованості.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, враховуючи
викладене, суд апеляційної інстанції
переглядає законність та
обґрунтованість судового рішення в
частині відмови у задоволенні позову
щодо скасування в повному обсязі
податкового повідомлення - рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в сумі 287 354 грн.;

Колегія суддів вважає, що правова
позиція суду першої інстанції, яка
викладена у судовому рішенні,
відповідає вимогам ст.159 КАС України,
виходячи з наступного.

Так, в акті перевірки ДПІ зазначено, що
кредиторська заборгованість позивача
перед ТОВ «Будедем», ТОВ «БК
Київбудмонтаж», ПП «Сервіс-Компані» в
загальній сумі 647 843,36 грн., в силу
підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК
України, набула статусу безнадійної
заборгованості, в зв'язку з чим позивач,
згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.3
статті 135 ПК України, був зобов'язаний
включити її до складу доходів.

Відповідно до розрахунків відповідача,
порушення позивачем підпункту 135.5.4
пункту 135.5 статті 135 ПК України призвело
до заниження у IV кварталі 2012 року суми
податку на прибуток на 133 974 грн., тому
відбулося збільшення суми грошового
зобов'язання позивача з податку на
прибуток на 133 974 грн. і застосуваний
штраф в сумі 33 493 грн.

Судом першої інстанції, також, було
встановлено, що вищезазначені
контрагенти позивача були визнані
банкрутами і припинені (Т.3, а.с. 206, 208, 210).

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1
статті 14 ПК України, безнадійною
заборгованістю є зокрема
заборгованість суб'єктів
господарювання, визнаних банкрутами у
встановленому законом порядку або
припинених як юридичні особи у зв'язку
з їх ліквідацією.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5
статті 135 ПК України, суми безнадійної
кредиторської заборгованості
включаються до доходів.

Суд апеляційної інстанції не приймає
посилання апелянта на укладені
договори про відступлення права
вимоги, відповідно до яких кредитором
позивача стало ТОВ «Крукс», виходячи з
такого.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК
України, платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
органів державної податкової служби у
повному обсязі всі документи, що
належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

Як вказано у пункті 44.6 статті 44 ПК
України, у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків на надає посадовим
особам органу державної податкової
служби, які проводять перевірку,
документи (незалежно від причин такого
ненадання, крім випадків виїмки
документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44 ПК
України, у разі якщо посадова особа
контролюючого органу, яка здійснює
перевірку, відмовляється з будь-яких
причин від врахування документів,
наданих платником податків під час
проведення перевірки, платник податків
має право до закінчення перевірки
надіслати листом з повідомленням про
вручення та з описом вкладеного або
надати безпосередньо до контролюючого
органу, який призначив проведення
перевірки, копії таких документів
(засвідчені печаткою платника податків
(за наявності печатки) та підписом
платника податків - фізичної особи або
посадової особи платника податків -
юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
проведення перевірки, документи,
визначені в акті перевірки як відсутні.

В матеріалах справи відсутні докази
надання позивачем при проведенні
перевірки (або після отримання Акта)
документів, що спростовують висновки
податкового органу, тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
правомірне нарахування відповідачем
податку в сумі 133 974 грн. і застосування
штрафу в сумі 33 493 грн..

Доводи апелянта про порушення
відповідачем «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого Наказом Державної
податкової служби України 22.12.2010 р. за
№984, що виразилося у відсутності в акті
перевірки посилання на первинні
документи є необґрунтованими, так як
спростовуються фактичними обставинами
справи.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «СВ
КЛІМАТЕХНІКА» - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «СВ КЛІМАТЕХНІКА» до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення повного тексту.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя Л.В.
Стас

суддя І.П.
Косцова

Повний текст ухвали складено 23.05.2014
року.