Справа № 815/661/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/661/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
лютого 2014 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по переплаті
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року УПФУ в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по переплаті
пенсії в розмірі 18206,15 грн., посилаючись
на те, що пенсія відповідачу була
призначена та розрахована на підставі
документів, що містять недостовірні
відомості, внаслідок чого виникла
переплата у вказаному розмірі, яка, на
підставі ст.103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», підлягає
стягненню з відповідача.

ОСОБА_1 проти позову заперечила,
зазначивши, що переплата пенсії
виникла по вині працівників Пенсійного
фонду України, а тому вона не може бути
відповідачем у даній справі.
Відповідач також вважає, що поданий
УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області позов підлягає
розгляду в порядку господарського
судочинства.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014р.
позов УПФУ в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, УПФУ в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин справи, та
прийняти нову постанову, якою його
позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області та з 11.11.1996р.
отримувала пенсію по інвалідності.

26.04.2005р. відповідач звернулася до
позивача із заявою про переведення її з
пенсії по інвалідності на пенсію за
віком. До заяви ОСОБА_1 було надано
оригінал трудової книжки, копії
паспорту, ідентифікаційного номеру,
диплому та для розрахунку пенсії
надано довідку про заробіток для
обчислення пенсії №102 від 20.11.1996р.

При переведенні пенсії заробітна плата
розраховувалась за 24 місяці згідно
довідки від 20.11.1996р. №102, наданої РЦЛ
м.Ізмаїл та Ізмаїльського району.
Індивідуальний коефіцієнт для
обчислення заробітної плати складав
1,87829, середньомісячний заробіток для
обчислення пенсії після осучаснення з
01.05.2012р. - 2250,02 грн. (із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески працівників, за 2007 рік,
яка складає 1197,91 грн.).

В порядку контролю Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Одеській області здійснено перевірки
довідок про заробіток для обчислення
пенсії з індивідуальним коефіцієнтом
1,5 та вище.

17.10.2013р. спеціалістом відділу
призначення пенсії перевірено довідку
від 20.11.1996р. №102 про заробіток ОСОБА_1
для обчислення пенсії, в ході якої було
виявлено, що суми заробітку з 01.11.1994р. по
31.10.1996р. не співпадають з сумами згідно
особових рахунків за ці роки.

18.10.2013р. КУ «Ізмаїльська міська
центральна лікарня», яка є
правонаступником ЦРЛ м.Ізмаїл та
Ізмаїльського району, видано нову
довідку про заробітну плату за період з
01.11.1994р. по 31.10.1996р. №418 з уточненими
сумами заробітку відповідача. Після
розрахунку заробітної плати на
підставі вказаної довідки
індивідуальний коефіцієнт для
обчислення заробітної плати склав 1,06052,
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсії - 1270,41 грн. (із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески
працівників, за 2007 рік, яка складає 1197,91
грн.). У зв'язку з цим, виникла переплата
пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2010р. по
30.11.2013р. в сумі 18206,15 грн., яка, на думку
УПФУ, має бути стягнута з відповідача
як особи, внаслідок зловживань з боку
якої виникла така переплата.

Відмовляючи в задоволенні позову УПФУ
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про стягнення
заборгованості по переплаті пенсії,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді
правомірності прийнятих ним рішень,
дій чи бездіяльності, не доведено
наявності зловживання з боку
відповідача або подання ним
недостовірних даних з метою збільшення
сум пенсійних виплат, а тому підстав
для задоволення позову немає. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
Одеського окружного адміністративного
суду.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст.ст. 102, 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду. Суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

З наведених норм вбачається, що
повернення пенсіонером суми пенсій,
виплаченої надміру може відбуватися за
наявності однієї із двох підстав.
Зокрема, внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання ст.102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ОСОБА_1
здійснено дії щодо повідомлення УПФУ
про обставини, що спричинили зміни
розміру пенсії. Зокрема, 12.08.2010р.
відповідачем подано до УПФУ в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області уточнюючу довідку про
заробіток для обчислення пенсії №392
від 05.08.2010р., зазначений в якій розмір
заробітку ідентичний розміру,
зазначеному в довідці №418 від 18.10.2013р.
Однак, з незрозумілих для суду причин,
позивачем не взято до уваги подану
ОСОБА_1 уточнюючу довідку і виплата
пенсії в подальшому проводилася з
розрахунку, здійсненого на підставі
довідки №102 від 20.11.1996р.

Як наслідок, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
переплата пенсії за період з 01.08.2010р. по
30.11.2013р. відбулась не з вини пенсіонера,
а тому підстав для задоволення позову
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
по такій переплаті немає.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
подану відповідачем 12.08.2010р. довідку
№392 від 05.08.2010р. враховано не було,
оскільки розмір раніше призначеної
пенсії в УПФУ на той час сумніву не
викликав. Колегія суддів не бере до
уваги такі твердження апелянта,
оскільки при поданні довідки №392 від
05.08.2010р. ОСОБА_1 діяла на виконання вимог
ст.102 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а неврахування такої
довідки свідчить про неправомірну
бездіяльність позивача.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Скрипченко В.О.