Справа № 635/1197/14-а
Суддя: Савченко Д. М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1197/14-а
Провадження № 2-а/635/31/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року суддя Харківського
районного суду Харківської області
Савченко Д.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду в
смт Покотилівка Харківського району
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Липецької сільської ради про
часткове скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Липецької сільської ради, в якому
просить суд визнати частково
протиправним та частково скасувати
рішення XXXVI сесії VI скликання Липецької
сільської ради Харківського району від
21 березня 2013 року «Про розгляд заяв гр.
ОСОБА_2 і гр. ОСОБА_3.», виключивши з
пункту 1 резолютивної частини рішення
слова і цифри «А1-1» та»; вважати пункт 1
резолютивної частини вказаного
рішення викладеним наступним чином:
«Вважати прибудову літ. «а3» в
домоволодінні по АДРЕСА_1 самочинною
забудовою».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
оскаржуване рішення фактично скасовує
рішення Липецької сільської ради від
20.05.2010 року «Про збереження і
узгодження прийняття в експлуатацію
самовільно побудованої прибудови і
самовільно проведеного переобладнання
у житловому будинку АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_1.», яким належна позивачеві
прибудова літ. «А1-1» була прийнята в
експлуатацію. В подальшому на підставі
рішення Харківського районного суду
від 28.11.2011 р. і рішення апеляційного
суду Харківської області від 08.02.20112 р.
було узаконено будівлю літ. «А1-1».

Посилаючись на рішення
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 року, позивач зазначає, що
орган місцевого самоврядування не має
права скасовувати свої рішення, якщо на
їх підставі виникли правовідносини,
суб'єкти яких заперечують проти їх
зміни чи скасування.

В судове засідання 11.03.2014 року позивач
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав заяву з проханням розглядати
справу за його відсутності.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
заперечень проти позову не надав.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час та
місце розгляду справи, суд вважає за
можливе проводити розгляд справи за
відсутності сторін, а також відповідно
до положень ст.ст. 12, 41 КАС України не
проводити технічну фіксацію судового
засідання.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні фактичні
обставини.

Рішенням виконавчого комітету
Липецької сільської ради від 10.06.2008
року № 143 дозволено ОСОБА_1 збереження
самочинно збудованої прибудови літ.
«А1-1» площею 10,60 кв. м, прибудованої до
житлового будинку літ. «А-1» на садибі
АДРЕСА_1.

Рішенням Липецької сільської ради від
20 травня 2010 року надано дозвіл ОСОБА_1
на збереження збудованої прибудови
літ. «А1-1» площею 10,60 кв. м, прибудованої
до житлового будинку літ. «А-1» на
садибі АДРЕСА_1; погоджено прийняття в
експлуатацію самочинно збудованої
прибудови.

Рішенням Липецької сільської ради від
21 березня 2013 року «Про розгляд заяв гр.
ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3.» вирішено вважати
прибудову літ. «А1-1» та «а-3» в
домоволодінні по АДРЕСА_1 суцільною
самочинною спорудою, запропоновано
всім співвласникам даного
домоволодіння оформити самочинну
прибудову згідно чинного
законодавства (а.с. 6).

Рішенням Липецької сільської ради від
11 квітня 2012 року № 32 надано дозвіл
ОСОБА_1 на виконання проектної
документації на переобладнання
будівлі по АДРЕСА_1, будівельні роботи
можуть проводитись згідно проектної
документації (а.с. 12).

Рішенням Липецької сільської ради від
12 лютого 2013 року № 14 надано дозвіл
ОСОБА_1 на встановлення
індивідуального опалення в будинку по
АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Рішенням Липецької сільської ради від
12 лютого 2013 року № 15 надано дозвіл
ОСОБА_1 на встановлення
індивідуального електропостачання в
будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Рішенням Харківського районного суду
від 11.04.2008 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19.06.2008 року та
зареєстрованим у встановленому
порядку в КП «Харківське районне БТІ»,
визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за заповітом (а.с.
15-17, 19).

Рішенням Харківського районного суду
від 28.11.2011 року, частково зміненим
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 08.02.2012 року та
зареєстрованим у встановленому
порядку в КП «Харківське районне БТІ»,
зокрема, ОСОБА_1 на його частину будинку
АДРЕСА_1 Харківського району виділено у
житловому будинку літ. «А-1»:
передпокій, житлову кімнату 1-2, у
житловій прибудові літ. «А1-1»:
приміщення коридору 1-5, ванну 1-7,
надвірні будівлі - сарай літ. «В», сарай
літ. «г», вбиральня літ. «Е», ворота з
хвірткою № 1, а також перерозподілено
частки співвласників та визначено
частку ОСОБА_1 в розмірі 30/100 частин
будинку (а.с.20-24).

З копії технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 станом на 20.03.2012 року
вбачається, що частка ОСОБА_1 складає
30/100, а також вбачається наявність
наступних самочинно збудованих споруд
- веранда літ. «а3», очисна споруда літ.
«Д» (а.с. 25-30).

Проаналізувавши спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Вирішуючи питання про додержання
позивачем строків звернення до суду з
даним позовом, суд зазначає, що згідно з
приписами частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як зазначає позивач, про існування
оскаржуваного рішення він дізнався
лише 18.09.2013 року під час ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
що не спростовано відповідачем.
Враховуючи, що позивач звернувся до
суду з даним позовом 08 жовтня 2013 року,
порушення строку звернення до суду
відсутнє.

По суті позовних вимог суд зазначає, що
відповідно до положень статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. При цьому
суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. Якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Враховуючи, що відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, у судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову та доказів на підтвердження
правомірності оскаржуваного рішення
не надав, суд вирішує справу на основі
наявних доказів.

Як убачається з матеріалів справи,
рішеннями Харківського районного суду
від 11.04.2008 року та від 28.11.2012 року
визнано право власності за позивачем
зокрема на прибудову літ. «А1-1» у
домоволодінні АДРЕСА_1.

На підставі вказаних рішень право
власності позивача у встановленому
порядку було зареєстровано в КП
«Харківське районне БТІ».

Згідно з копією технічного паспорту на
вказане домоволодіння, станом на 20.03.2012
року прибудова літ. «А1-1» не значиться
як самочинно побудована.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Таким чином, оскаржуване рішення від 21
березня 2013 року, яким відповідач
вирішив вважати прибудову літ. «А1-1» та
«а-3» у домоволодінні АДРЕСА_1 суцільною
самочинною спорудою, суперечить
вищевказаним судовим рішенням, якими
визнано за позивачем право власності
на вказану прибудову, а також
технічному паспорту на вказане
домоволодіння, згідно з яким прибудова
літ. «А1-1» не є самочинно побудованою
спорудою.

Крім того, як убачається з
оскаржуваного рішення, воно прийнято
на підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відміну рішення XXXXYIII сесії YI скликання
від 20.05.2010 року «Про збереження та
погодження прийняття в експлуатацію
самочинно збудованої прибудови та
самочинно проведеного переобладнання
в житловому будинку АДРЕСА_1».

Отже, оскаржуваним рішенням фактично
скасовується рішення Липецької
сільської ради від 20 травня 2010 року,
яким надано дозвіл ОСОБА_1 на
збереження самочинно збудованої
прибудови літ. «А1-1» до будинку АДРЕСА_1.

У той же час згідно правової позиції,
висловленої у рішенні Конституційного
Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року,
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Підсумовуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині визнання частково
протиправним та часткового скасування
рішення XXXVI сесії VI скликання Липецької
сільської ради Харківського району від
21 березня 2013 року «Про розгляд заяв гр.
ОСОБА_2 і гр. ОСОБА_3.» шляхом виключення
з пункту 1 резолютивної частини рішення
слів і цифр «А1-1» та» є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Щодо вимог уважати пункт 1
резолютивної частини вказаного
рішення викладеним наступним чином:
«Вважати прибудову літ. «а3» в
домоволодінні по АДРЕСА_1 самочинною
забудовою», то в цій частині позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки адміністративний суд
відповідно до положень статті 162 КАС
України не наділений повноваженнями
встановлювати певні факти.

Керуючись ст.ст. 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Липецької сільської ради про часткове
скасування рішення - задовольнити
частково.

Визнати протиправним і скасувати
рішення XXXVI сесії VI скликання Липецької
сільської ради Харківського району
Харківської області від 21 березня 2013
року «Про розгляд заяв гр. ОСОБА_2 та гр.
ОСОБА_3.» в частині зазначення в пункті 1
резолютивної частини рішення слів і
цифр «А1-1» та».

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Суддя
Д.М. Савченко