Справа № 804/15979/13-а
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р. Справа № 804/15979/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю., при
секретарі судового засідання -Тоноян
А.К., за участю: представника позивача -
представника відповідача -Белицької
І.В., Карпової Г.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
до Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 08.08.2013р., № від 01.11.2013р. та
визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» з позовом
до Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог) визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень № від 08.08.2013р.,
№ від 01.11.2013р. та визнання
протиправною бездіяльності.

Ухвалою суду від 21.01.2014 року було
відкрито провадження в даній
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду після
усунення позивачем недоліків позовної
заяви відповідно до ухвали суду від
28.11.2013 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області у відношенні Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
(далі - ТОВ «Чугуєво», позивач) винесено
податкові повідомлення-рішення №
від 08.08.2013р. та № від 01.11.2013р.
за наслідками проведеної
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ «Чугуєво», результати
якої були оформлені актом № 392/22/30927211
від 26.07.2013 року. Не погодившись з
позицією Східно-Дніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції, товариство в порядку ст. 56
Податкового кодексу України здійснило
процедуру досудового врегулювання
спору. За наслідками розгляду скарг,
спірні податкові повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції були
залишені без змін, за винятком
скасування попереднього податкового
повідомлення-рішення від 08.08.2013 року №
в частині збільшення грошового
зобов'язання ТОВ «Чугуєво» з штрафної
санкції по податку на додану вартість у
сумі 87,00 грн. та прийняття нового на
зменшену суму № від 01.11.2013р., а
скарги товариства - без задоволення. На
підтвердження правомірності своєї
позиції щодо оскаржуваних рішень
контролюючого органу, позивач надає
суду свої письмові докази та вказує на
те, що реальність та відповідність
проведених господарських операцій
всім вимогам чинного податкового та
цивільного законодавства
підтверджується належним чином
складеними та пред'явленими на час
проведення перевірки первинними
обліковими документами, а відсутність
в товарно-транспортних накладних
окремих додаткових реквізитів,
відсутність довіреностей та
сертифікатів якості не є порушенням
норм законодавства щодо оформлення
первинних документів та вимог щодо
ведення бухгалтерського і податкового
обліку. Зазначає, що ним були дотримані
усі необхідні умови чинного
законодавства щодо проведених
господарських операцій з
контрагентами, а висновки, викладені в
акті перевірки базуються на
неперевірених даних та припущеннях,
без посилання на відповідні первинні
документи, без системного викладення
порушень вимог податкового
законодавства. Отже податкові
повідомлення-рішення № , №
є протиправними та підлягають
скасуванню.

Просить суд (з урахуванням заяви про
уточнення та збільшення позовних
вимог): визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.08.2013 року № щодо
нарахування Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» штрафних
санкцій у сумі 119 000,00 грн. за порушення
вимог податкового законодавства з
регулювання обігу готівки та №
від 01.11.2013р. щодо донарахування
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 341 692,00 грн., з яких 273 423,00
грн. - за основним платежем та 68 269,00 грн.
- штрафних (фінансових) санкцій; визнати
протиправною бездіяльність
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо своєчасного надіслання на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво»
податкового повідомлення-рішення №
від 01.11.2013р..

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
пояснив обставини справи таким чином,
як вони викладені вище.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав в повному
обсязі, надав заперечення, відповідно
до яких зазначив, що за результатами
проведеної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010р. по
21.03.2013р., якою було встановлено
завищення податкового кредиту на
загальну суму 273 423 грн., що призвело до
заниження ПДВ на дану суму по
загальних деклараціях з ПДВ. В ході
перевірки не було встановлено факту
поставок товарів та встановлено
відсутність об'єктів оподаткування,
також не було підтверджено
правомірність формування податкового
кредиту з ПДВ за відповідні звітні
періоди, також зазначає, що позивачем
було порушено Правила перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні. Разом із тим вказує, що
перевіркою було встановлено не
оприбуткування (неповне та/або
часткове) оприбуткування ТОВ «Чугуєво»
у касах готівки, чим порушено Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні. Отже
винесені податкові
повідомлення-рішення № та №
винесені правомірно та підстави
для задоволення позову відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним часткового задовольнити
даний позов в наступних підстав.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
зареєстровано Межівською районною
державною адміністрацією
Дніпропетровської області 15 березня 2001
року та відповідно до Свідоцтва № 200135289
серії НБ №041155 про реєстрацію
сільського-господарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість з 29.03.2001р. є платником
податку на додану вартість. Видами
діяльності останнього за КВЕД є
вирощування зернових та технічних
культур; овочівництво, декоративне
садівництво та вирощування продуктів
розсадників; надання послуг у
рослинництві, облаштування ландшафту;
вирощування зернових та технічних
культур.

Аналіз матеріалів справи показує, що з
11.07.2013р. по 19.07.2013р. на підставі
направлень від 11.07.13р. №403/22, №404/22, №402/17,
згідно зі ст. 20, 75, 78, 82 Податкового
кодексу України та наказу
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції від
11.07.2013 №401, податковим органом
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Чугуєво» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.03.2010р. по 31.03.2013р., відповідно
до затвердженого плану перевірки.

Хід та результати проведеної перевірки
були зафіксовані в акті перевірки «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво»
(ідентифікаційний код юридичної особи -
30927211) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010р. по
31.03.2013р.» від 26.07.2013р. №392/22/30927211.

Як зазначено в акті перевірки, копію
наказу від 11.07.2013 №401 про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки було вручено директору
товариства під розписку.

За результатами проведеної перевірки
було встановлено порушення позивачем:

1. пп. 7.2.6, п.7.2, пп 7.4.1, пп 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (в
редакції, що діяла на момент вчинення
правопорушення), п. 185.1 ст.185 та п.187.1 ст.
187, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого:
було занижено податок на додану
вартість по бюджетній декларації в
сумі 273427 грн., в т.ч. по податкових
періодах: сервпень 2010 року 5288 грн.,
жовтень 2010 року 383 грн., листопад 2010 року
37396 грн., березень 2011 року 352 грн.,
серпень 2011 року 61910 грн., вересень 2011
року 20000 грн., жовтень 2011 року 13206 грн.,
березень 2012 року 26834 грн., квітень 2012
року 320 грн., вересень 2012 року 107651 грн.,
жовтень 2012 року 83 грн.; завищено податок
на додану вартість по скороченій
декларації в сумі 757279 грн.; занижено
від'ємне значення по скороченій
декларації в сумі 39187 грн.;

2. п.2.2, п.2.6 розділу 2 Положення «Про
ведення касових операцій в
національній валюті в Україні», а саме
несвоєчасне оприбуткування готівки в
касі підприємства у сумі 23 800,00 грн.;

3. п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України в частині завищення сум ПДВ,
які віднесено до податкових
зобов'язань додатку 2 до скороченої
декларації з податку на додану
вартість по періодах: листопад-грудень
2011 року, лютий 2012 року, грудень 2012 року
та лютий 2013 року по взаємовідносинам з
підприємствами-покупцями.

Такі висновки відповідача стали
підставою для винесення спірних
податкових повідомлень-рішень від
08.08.2013р. № та № .

Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивачем була подана скарга, за
результатами розгляду якої Головним
управлінням Міндоходів
Дніпропетровській області було
прийнято рішення від 15.10.2013р. №
3173/10/04-36-10-04-09, яким залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від
08.08.2013 року № та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
08.08.2013 року № в частині
збільшення грошового зобов'язання ТОВ
«Чугуєво» з штрафної санкції по
податку на додану вартість у сумі 87,00
грн., а у частині залишено зазначене
рішення без змін, а скаргу - без
задоволення, у зв'язку із чим
податковим органом прийнято нове
податкове повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання, № від 01.10.2013р..

Правомірність/протиправність
прийняття податкових
повідомлень-рішень № від 08.08.2013р.,
№ від 01.11.2013р. становить предмет
доказування в даній адміністративній
справі.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.08.2013 року № щодо
нарахування Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» штрафних
санкцій у сумі 119 000,00 грн. за порушення
вимог податкового законодавства з
регулювання обігу готівки суд зазначає
наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
розділу 3.7 Акту перевірки щодо
дотримання вимог іншого законодавства
при здійсненні
фінансово-господарської діяльності
перевіркою встановлено несвоєчасне
оприбуткування готівкових коштів в
касі підприємства на загальну суму
23800,00 грн., а саме згідно банківської
квитанції від 06.10.2011р. ПАТ КБ
«Приватбанк» директором товариства
ОСОБА_6 отримано готівкові кошти на
суму 23800,00 грн., які оприбутковані до
каси підприємства 05.10.2011р..

Порядок ведення касових операцій
у національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою визначається
Положенням «Про ведення касових
операцій у національній валюті в
України», затвердженого Постановою
Національного банку України 15.12.2004 N 637
(далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Порядку
підприємства (підприємці) здійснюють
розрахунки готівкою між собою і з
фізичними особами (громадянами
України, іноземцями, особами без
громадянства, які не здійснюють
підприємницької діяльності) через касу
як за рахунок готівкової виручки, так і
за рахунок коштів, одержаних із
банків. Зазначені розрахунки

проводяться також шляхом переказу
готівки для сплати відповідних
платежів.

Підприємства (підприємці)
здійснюють облік операцій з
готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 2.6 Порядку передбачено, що
уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно(у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку
готівки в повній сумі її фактичних
надходжень у касовій книзі на підставі
прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Аналіз наданих позивачем
документів, а саме: платіжного
доручення №В1007ТТ8LQ від 06.10.2011р., виписки
по рахунку на 05.10.2011р., копії чеку про
здійснення операції (зняття готівки)
06.10.2011р. із відміткою «05.10.2011р.», лист ПАТ
КБ «Приватбанк» від 14.08.2013р. про
помилково проставлений штамп
«05.10.2011р.», копії сторінок касової
книги, видаткові касові ордери з
03.10.2011р. по 07.11.2011р. свідчить про
допущення помилки касиром банку та в
результаті чого і допущення помилки
головним бухгалтером ТОВ «Чугуєво».

Також суд зазначає, що
вищевказані норми Порядку визначають
обов'язок товариства оприбуткувати
готівкові кошти не пізніше дня
надходження, тобто податковим органом
було невірно зроблено висновок про
оподаткування готівкових коштів із
запізненням.

Таким чином на підставі
вищевикладеного суд приходить до
висновку, що податковим органом
неправомірно застосовано штрафні
фінансові санкції, таким чином
винесене податкове
повідомлення-рішення від 08.08.2013 року №
щодо нарахування Товариству з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
штрафних санкцій у сумі 119 000,00 грн. за
порушення вимог податкового
законодавства з регулювання обігу
готівки підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 01.11.2013р. щодо
донарахування Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 341 692,00 грн., з яких 273 423,00
грн. - за основним платежем та 68 269,00 грн.
- штрафних (фінансових) санкцій суд
зазначає наступне.

Перевіркою платника податку
встановлено, що за перевіряємий період
ТОВ «Чугуєво» мало взаємовідносини,
зокрема, із ТОВ «Дніпропетровська ОЗА»
, ТОВ «Агроілдер-2010», ПП «Мінераліз»,
ТОВ «Будмантаж «Колос», ТОВ «НК «Днєпр
Петроліум», ТОВ «Донроста-компані» ТОВ
«Авеста-Олеум», ТОВ «Форма уран».

У пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України дано визначення господарської
діяльності, під якою розуміють
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема, за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Також частинами 2, 3 ст. 2 Господарського
кодексу України визначено, що під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

В даному акті перевірки міститься
інформація, що податковим органом було
проведено перевірки контрагентів
позивача, а саме: ТОВ «Дніпропетровська
ОЗА» та ТОВ «Агроілдер-2010». За
результатами яких встановлено, що
операції з поставки по ланцюгах з
покупцями, у т.ч. ТОВ «Чугуєво» за
перевіряємий період не містять у сумі
своїй розумних економічних або інших
причин (ділової мети) систематичного
придбання та продажу товарів та не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Також у акті перевірки міститься
інформація, що в ході перевірки було
встановлено, що по операціях з поставки
товарів(робіт, послуг) по ланцюгах:

ПП «Мінераліз», ТОВ «Будмантаж «Колос»,
ТОВ «НК «Днєпр Петроліум», ТОВ
«Донроста-компані», ТОВ «Авеста-Олеум»,
ТОВ «Форма уран» не були надані в
повному об'ємі дорожні листі
вантажного автомобіля, довіреності на
отримання ТМЦ, товарно-транспортні
накладні, накладні на відпуск
будівельних матеріалів виконавцю,
сертифікати відповідності, паспорти
якості, довіреність на отримання ПММ,
також зазначено, що деякі із
перелічених документів не
відповідають встановленій
законодавством формі і змісту, з огляду
на що зафіксовано відсутність
документів, які б підтверджували факт
прийому/передачі товару.

Таким чином податковим органом
зроблено висновок про відсутність
факту поставок товарів за звітні
періоди від зазначених контрагентів.

Судом встановлено, що між ПП
«Мінераліз» (Продавець) та ТОВ
«Чугуєво» (Покупець) було укладено
договір купівлі-продажу №93 ДФ від
15.11.2010р., предметом якого є купівля -
продаж нітроамофоски у кількості 62,5 т.

Відповідно до умов Договору поставки
№2-3 від 01.03.2011р., укладеного між ТОВ
«Агролідер-2010» (Продавець) та ТОВ
«Чугуєво» (Покупець), постачальник
зобов'язується проводити поставку
запасних частин.

Згідно умов договору №135
купівлі-продажу від 20.07.2011р. укладеного
між ТОВ «Будмонатж «Колос» (Продавець)
та ТОВ «Чугуєво» (Покупець)
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар, а саме:
комплект обладнання, норія, комплект
металоконструкцій.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Будмонатж «Колос» (Виконавець) та ТОВ
«Чугуєво» (Замовник) було укладено
договір №136 від 20.07.2011р. на підрядні
роботи, предметом якого є виконання на
майдані замовника робіт по збірці,
пуско-лаладженні та сдачі в
експлуатацію будування зерноочисного
комплекса.

Згідно Договору №0096-Х від 21.02.2012р.
укладеного між ТОВ «Чугуєво» (Замовник)
та ТОВ «Дніпропетровська ОЗА»
(Виконавець), предметом є надання
послуг щодо формування і обмінного
файлу складної конфігурації у форматі
xml.

Згідно Договору № Е-0072-Х від 13.09.2012р.
укладеного між ТОВ «Чугуєво» (Замовник)
та ТОВ «Дніпропетровська ОЗА»
(Виконавець), предметом є надання
послуг щодо формування 10-ти обмінних
файлів складної конфігурації у форматі
xml.

Згідно Договорів № Е-0023-Х від 15.05.2012р. та
№ Е-0040-Х від 14.06.2012р. укладеного між ТОВ
«Чугуєво» (Замовник) та ТОВ
«Дніпропетровська ОЗА» (Виконавець),
предметом є надання послуг щодо
формування 2 обмінних файлів складної
конфігурації у форматі xml.

Згідно Договору № Е-0087-Х від 17.10.2012р.
укладеного між ТОВ «Чугуєво» (Замовник)
та ТОВ «Дніпропетровська ОЗА»
(Виконавець), предметом є надання
послуг щодо формування обмінного файлу
складної конфігурації у форматі xml.

Відповідно до умов Договору поставки
№124 від 04.06.2010р., укладеного між ТОВ
«Авеста-Олеум» (Постачальник) та ТОВ
«Чугуєво» (Покупець), постачальник
зобовязується передати у власність
покупця нафтопродукти : бензин,
дизпаливо, масла технічні, мастила, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар на умовах договору. На
підставі даного договору позивачем,
зокрема, було придбано 4904,00 л. бензину
А-92.

Відповідно до умов Договору поставки
№95 від 06.10.2011р., укладеного між ТОВ
«Фірма Уран» (Постачальник) та ТОВ
«Чугуєво» (Покупець), постачальник
зобовязується передати у власність
покупця нафтопродукти : бензин,
дизпаливо, масла технічні, мастила, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар на умовах договору. На
підставі даного договору позивачем,
зокрема, було придбано 9045,00 л.
дизельного палива.

Відповідно до умов Договору поставки
нафтопродуктів №НК120243 від 16.02.2012р.,
укладеного між ТОВ «НК «Днєпр
Петроліум» (Постачальник) та ТОВ
«Чугуєво» (Покупець), постачальник
зобов'язується передати у власність
покупця нафтопродукти, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар на умовах договору. На підставі
даного договору позивачем, зокрема,
було придбано 9470,00 л. дизельного палива,
7230,00 л. бензину А-92, 4580,00 л. бензину А-76

Судом встановлено, що між ТОВ
«Донроста-компані» (Постачальник) та
ТОВ «Чугуєво» (Покупець) було укладено
договір №136 від 20.07.2011р. поставки,
предметом якого є купівля-продаж
нафтопродуктів: бензин, дизпаливо,
масла технічні, мастила. На підставі
даного договору позивачем, зокрема,
було придбано 17553,00 л. (вересень 2012 року),
15794,00 л. (липень 2012 року), 9144,00 л. (липень
2012 року), 16774,00 л. (червень 2012 року)
дизельного палива, 7630,00 л. бензину А-92.

Аналізуючи документи, що були надані
позивачем на підтвердження виконання
умов вищезазначених договорів:
рахунки, видаткові накладні, податкові
накладні, товарно-транспортні
накладні, суд зазначає про дефектність
оформлених первинних документів.

Позивачем не надано підтвердження
використання автозапчастин у
господарській діяльності із
зазначенням ким, коли та які саме
запчастини на які транспортні засоби
встановлені або зберігаються
невикористаними, ТТН всупереч статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» не містить особистий підпис
особи, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Так, позивач не пояснив які саме
транспортні засоби були заправлені за
умовами договорів із ТОВ
«Авеста-Олеум», ТОВ «Фірма Уран», ТОВ
«НК «Днєпр Петроліум», ТОВ
«Донроста-компані», яким транспортним
засобом було перевезено пальне, за
окремими договорами у кількості більше
ніж 10000 л., яким чином відбувалось
зберігання даних паливно-мастильних
матеріалів. Подорожні листи, які б
відображали маршрут таких
транспортних засобів не були надані.
Документи на підтвердження наявності
засобів для транспортування та
зберігання значної кількості
паливно-мастильних матеріалів на
вимогу суду не були надані.

Під час розгляду справи судом
пропонувалося позивачу надати
первинні документи, які б
підтверджували наявність у нього
можливості зберігання матеріальних
цінностей в зазначених вище обсягах,
проте позивачем такі докази надані не
були, що ставить під сумнів можливість
здійснення зазначених господарських
операцій та приходить до висновку, що
документами, які б свідчили про
реальність виконання господарської
операції, не підтверджується факт
виконання умов вищезазначених
договорів.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б спростували
правильність висновків відповідача,
викладених ним в акті від 26.07.2013р.
№392/22/30927211.

Таким чином, суд погоджується із
висновками, викладеними відповідачем у
своєму акті перевірки щодо
контрагентів із ТОВ «Дніпропетровська
ОЗА» , ТОВ «Агроілдер-2010», ПП
«Мінераліз», ТОВ «Будмантаж «Колос»,
ТОВ «НК «Днєпр Петроліум», ТОВ
«Донроста-компані» ТОВ «Авеста-Олеум»,
ТОВ «Форма уран».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд виходить із того, що об'єктом
оподаткування є певні операції між
конкретними суб'єктами господарювання,
а не договори, укладені між ними, або
незаявленими в таких операціях третіми
особами. Відсутність особи за
місцезнаходженням, відсутність
можливості перевірити первинні
документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Згідно із ст.67 Конституції України -
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України, законів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон №996)
передбачено, що фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання
послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний забезпечувати збереження
документів, пов'язаних з виконанням
податкового обов'язку, протягом
строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового Кодексу України (надалі -ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим кодексом України.

Згідно п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право під час
проведення перевірок вивчати та
перевіряти первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацем першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового
кодексу України, платники податків
зобов'язані забезпечити зберігання
документів, визначених у пункті 44.1 цієї
статті, а також документів, пов'язаних
із виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Згідно пункту 7.2.6 пункту 7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
підставою для нарахування податкового
кредиту без отримання податкової
накладної, крім іншого, можуть бути
касові чеки, які містять суму
поставлених товарів (послуг), загальну
суму нарахованого податку (з
визначенням фіскального номера, але
без визначення податкового номеру
постачальника). При цьому з метою
такого нарахування загальна сума
поставлених товарів (послуг) не може
перевищувати 200 гривень за день (без
урахування податку на додану вартість).

За нормою підпункту 7.4.1 пункту 7.2 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі, якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більш ніж на 20 відсотків
від звичайної ціни на такі товари
(послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою
встановленою п.6.1 ст.6 та ст. 8 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду, крім іншого, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У разі, коли сторони не визначають у
договорі порядок приймання-передачі
продукції, застосовуються положення
Інструкцій про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за кількістю і якістю,
затверджені постановами Державного
арбітражного Союзу РСР від 15.06.65 МП-6 і
від 25.04.66 №П-7 (далі - Інструкція П-6, П-7)
(такі постанови чинні і
використовуються по теперішній час на
підставі Постанови Верховної Ради
України від 12 вересня 1991 року).

Відповідно до ст.2 Інструкції П-6 при
поставці товарів і створення умов для
своєчасного і правильного приймання
одержувачем, відправник (постачальник)
зобов'язаний: а) дотримуватися
встановлених правил пакування і
завантаження продукції. Маркування
опломбування окремих місць; б) чітке і
правильне оформлення документів, що
засвідчують якість і комплектність
продукції, що поставляється (технічний
паспорт, сертифікати, посвідчення
якості і ін.), відвантажувальних та
розрахункових документів,
відповідність вказаних в них даних про
якість та комплектність продукції
фактичні якості та комплектності її.

Згідно п.5 Інструкції П-6 про приймання
товарів як передбачено правилами, що
діють на транспорт (перевезення),
одержувач зобов'язаний витребувати від
органу транспорту складання
комерційного акту (відмітки на
товарно-транспортній накладній або
складенні акта - при доставці вантажу
автомобільним транспортом).

Відповідно до п.12 Інструкції П-6
приймання продукції по кількості
проводиться відповідне транспортним і
супровідним документам
(рахунки-фактури, специфікації, описи,
пакувальні ярлики і ін.) відправника).

Згідно п.22 Інструкції П-7 для приймання
продукції виділяються особи,
компетентні (по роду роботи, освіти, по
досвіду трудової діяльності) по
питанню визначення якості і
комплектності продукції, що підлягає
прийманню.

Відповідно до Спільного наказу
Міністерства транспорту України та
Міністерств і статистики України «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля»
від 29.12.95 №488/346 встановлено, що
застосування затверджених даним
наказом форм первинних документів є
обов'язковим для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності. А саме: «Подорожній
лист вантажного автомобіля», ф.№2;
«Подорожній лист вантажного
автомобіля у міжнародному сполученні»,
ф.№1 міжнародна; «Товарно-транспортна
накладна», ф.1-ТН; «Талон замовника»
ф.№1-Т3.

Відповідно до наказу Міністерства
транспорту України, Міністерства
статистики України від 29.12.95 від 29.12.95
№488/346 Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля (далі - Наказ №488),
товарно-транспортна накладна типової
форми №1-ТН - є єдиним первинним
документом для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника та оприбуткування
у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України. А також для їх
складського, оперативного і
бухгалтерського обліку.

При доставці товару автомобілем,
обов'язковим документом є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН. У ній повинні бути відмітки
відправника товару (щодо відвантаження
товару) та його отримувача (стосовно
фактичного отримання товару).

Відповідно п.2 Наказу №488 застосування
товарно-транспортної накладної Форми
№1-ТН є обов'язковою для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності.

Вантажовідправник зобов'язаний
передати водію разом з
товарно-транспортною накладною
посвідчення про якість або сертифікат.
Відомості про ці документи обов'язково
зазначаються у товарно-транспортній
накладній. У посвідченні про якість, у
сертифікаті або іншому документі
повинні міститись відомості про
продукцію, допустимий термін його
доставки.

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа,, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6.
статті 189. Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 Кодексу),
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Також належить враховувати вимоги
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88. Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.14-2.16
Положення, первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити, у тому
числі: зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Як зазначалось вище, суд встановив
порушення складання первинних
документів та відсутність
підтвердження фактичного виконання
операцій, оформлених такими
документами.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовної вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 01.11.2013р. щодо донарахування
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 341 692,00 грн., з яких 273 423,00
грн. - за основним платежем та 68 269,00 грн.
- штрафних (фінансових) санкцій.

Задовольняючи позовну вимогу щодо
визнання протиправною бездіяльність
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо своєчасного надіслання на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво»
податкового повідомлення-рішення №
від 01.11.2013р. суд виходив з
наступного.

На підставі Акту перевірки «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010р. по 31.03.2013р.» від 26.07.2013р.
№392/22/30927211 ТОВ Східно-Дніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
прийнято податкові
повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.08.2013 року № та №
щодо донарахування Товариству з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у сумі 341 779,00 грн., з
яких 273 423,00 грн. - за основним платежем
та 68 356,00 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій.

Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивачем була подана скарга, за
результатами розгляду якої Головним
управлінням Міндоходів
Дніпропетровській області було
прийнято рішення від 15.10.2013р. №
3173/10/04-36-10-04-09, яким залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від
08.08.2013 року № та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
08.08.2013 року № в частині
збільшення грошового зобов'язання ТОВ
«Чугуєво» з штрафної санкції по
податку на додану вартість у сумі 87,00
грн., а у частині залишено зазначене
рішення без змін, а скаргу - без
задоволення.

Не погоджуючись із рішенням Головного
управлінням Міндоходів
Дніпропетровській області від 15.10.2013р.
№ 3173/10/04-36-10-04-09 про результати розгляду
скарги позивач звернувся зі скаргою до
Міністерства доходів і зборів, за
результатами розгляду якою було
прийнято рішення від 13.11.2013р. №
15136/6/99-92-р-01-15, яким залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від
08.08.2013 року № і № з
урахуванням рішення Головного
управлінням Міндоходів
Дніпропетровській області від 15.10.2013р.
№ 3173/10/04-36-10-04-09, прийнятого за розглядом
скарги, а скаргу - без задоволення.

Органи державної податкової служби
складають та направляють (вручають)
платникам податків податкові
повідомлення-рішення про нарахування
(зменшення) грошового зобов'язання,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість відповідно до Порядку
направлень органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 № 1236
(далі-Порядок).

Відповідно до абз 2 п. 3.4 Порядку якщо за
результатами адміністративного або
судового оскарження грошове
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість зменшується, то до
платника податків направляється
податкове повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання, якому присвоюється номер
та яке вноситься до відповідного
реєстру податкових повідомлень-рішень
у порядку, передбаченому пунктом 3.3
цього розділу.

Податкове повідомлення-рішення
складається згідно з цим пунктом
органом державної податкової служби,
який склав податкове
повідомлення-рішення, протягом 3
робочих днів з дня, що настає за днем
отримання таким органом рішення за
результатами адміністративного або
судового оскарження.

Згідно п. 3.5-3.9 Порядку після складання
не пізніше наступного робочого дня
податкове повідомлення-рішення
передається структурному підрозділу,
до функцій якого входить реєстрація
вхідної та вихідної кореспонденції
органу державної податкової служби.
Один примірник податкового
повідомлення-рішення направляється
(вручається) платнику податків. У
структурному підрозділі, який склав
податкове повідомлення-рішення,
залишається другий примірник
податкового повідомлення-рішення, який
долучається до матеріалів перевірки
або безпосередньо до справи платника
податків.

Структурний підрозділ, до функцій
якого входить реєстрація вхідної та
вихідної кореспонденції органу
державної податкової служби, або
відповідальна особа, визначена
керівником органу державної
податкової служби для виконання таких
функцій, у день отримання податкового
повідомлення-рішення від структурного
підрозділу, що його склав, направляє
(вручає) податкове
повідомлення-рішення платнику
податків. При цьому корінець
податкового повідомлення-рішення
залишається в органі державної
податкової служби та долучається до
матеріалів перевірки або
безпосередньо до справи платника
податків.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження з
повідомленням про вручення.

Дата відправлення (вручення)
проставляється на корінці податкового
повідомлення-рішення.

У відповідності до п.5.3 Порядку у
випадках, визначених підпунктами 5.1.2 і
5.1.4 пункту 5.1 цього розділу, податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення, яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання.

Проте, судом встановлено, що податковим
органом було направлено податкове
повідомлення-рішення № від
01.11.2013р., з урахуванням зменшення суми
грошового зобов'язання, лише 22.04.2013р., що
підтверджується листом ДПІ
№2902/10/7/04-15-22-026, що є ознакою
бездіяльності ДПІ щодо виконання
обов'язку направлення податкового
повідомлення-рішення, винесеного за
результатами адміністративного
оскарження.

Даний факт відповідачем не
спростовано.

З урахуванням вищевикладеного, суд
доходить висновку про наявність
підстав для задоволення позовної
вимоги щодо визнання протиправною
бездіяльності Східно-Дніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
своєчасного надіслання на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво»
податкового повідомлення-рішення №
від 01.11.2013р.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чугуєво»
до Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
08.08.2013 року № , № та визнання
протиправною бездіяльності -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.08.2013 року № щодо
нарахування Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво» штрафних
санкцій у сумі 119 000,00 грн. за порушення
вимог податкового законодавства з
регулювання обігу готівки.

Визнати протиправною бездіяльність
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо своєчасного надіслання на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чугуєво»
податкового повідомлення-рішення №
від 01.11.2013р.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 16.05.2014
року.

Суддя
А.Ю.
Рищенко