Справа № 813/3399/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3399/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - Тизьо Г.А.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови, -
Головне Управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
звернулось до суду з позовом до
Головного Управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Львівській
області, в якому просить визнати
протиправними дії державного
виконавця і скасувати постанову про
накладення штрафу від 22.04.2014 року ВП
№35037804.
Позовні вимоги мотивує тим, що
постанова про накладення штрафу від
22.04.2014 року ВП №35037804 винесена без
врахування обставин, що впливають на
можливість виконання судового рішення,
а тому є незаконною та підлягає
скасуванню. Вважає, що державним
виконавцем необґрунтовано не взято до
уваги те, що Головним управлінням ПФУ у
Львівській області листом від 12.07.2013
року №7233/06-22 повідомлено державного
виконавця про виконання судового
рішення.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з мотивів,
вказаних в позовній заяві, просила
позов задовольнити.

Відповідач заперечень на позов,
витребувані судом докази не надав, явки
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив. Суд вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи з його участю та реалізації ним
права судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень ст.
128 КАС України.

Заслухавши думку представника
позивача, з'ясувавши обставини, на які
позивач посилається як на підставу
своїх вимог та дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
мотивуючи це наступним.

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебував виконавчий лист
№2а-2346/11, виданий 09.10.2012 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області виплачувати ОСОБА_2 пенсію з
врахуванням до загального стажу роботи
час перебування в засланні у
потрійному розмірі та збільшення
пенсії на 50% від величини мінімальної
пенсії за віком з 01.08.2011 року.

Постановою державного виконавця від
01.11.2012 року відкрито виконавче
провадження по виконанню вказаного
виконавчого листа та боржнику надано
строк для самостійного виконання
рішення до 08.11.2012 року.

В позовній заяві позивач стверджує, що
дану постанову про відкриття
виконавчого провадження отримав лише
07.11.2012 року та листом від 08.11.2012 року
повідомлено державного виконавця про
те, що ОСОБА_2 в Головного управлінні
ПФУ у Львівській області на обліку як
пенсіонер не перебуває.

Оскільки у встановлений термін
рішення суду боржником виконано не
було, то державним виконавцем 22.04.2014
року року винесено постанову про
накладення штрафу, якою на боржника -
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області накладено
штраф в сумі 1020,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
наступного.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 124 Конституції
України, правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами. Судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Відповідно
до вимог статті 129 Конституції України
обов'язковість рішень суду є однією з
основних засад судочинства, а згідно з
ст.ст. 7, 14 КАС України - принципом
здійснення правосуддя в
адміністративних справах.

Відповідно до ст.ст. 255, 258 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо судове
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Підстави та процедура відкриття
виконавчого провадження
регламентуються Законом України "Про
виконавче провадження" у редакції, що
діє з 09.03.2011 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження та
їх клопотання, має право в т.ч.
одержувати необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки, іншу
інформацію; звертатися до органу, який
видав виконавчий документ, за
роз'ясненням рішення, порушувати
клопотання про встановлення чи зміни
порядку і способу виконання,
відстрочку та розстрочку виконання
рішення; вимагати від службових осіб
боржників юридичних осіб відомості та
пояснення по фактах невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи інших порушень вимог
законодавства про виконавче
провадження.

Згідно ч. 1 ст. 89 цього ж Закону України,
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення на боржника юридичну особу
штраф у розмірі від сорока до
шістдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та встановлює новий
строк для виконання.

Виходячи з вищевикладеного, для
прийняття рішення щодо застосування
санкцій, передбачених частиною першою
статті 89 Закону України «про виконавче
провадження» державний виконавець
повинен встановити два факти: по-перше,
що судове рішення не виконано, по-друге,
що рішення суду не виконано без
поважних на то причин.

Як видно з постанови про накладення
штрафу від 22.04.2014 року державний
виконавець зазначає, що причини
невиконання, на які посилається
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області у
поясненнях, не є поважними.

В той же час, в матеріалах справи
міститься лист Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області від 12.07.2013 року №7233/06-22, яким
повідомлено державного виконавця про
виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку боржник повідомляв державного
виконавця про виконання рішення суду, а
тому постанова про накладення штрафу
від 22.04.2014 року ВП №35037804 підлягає
скасуванню.

Щодо судових витрат, то у
відповідності до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати у формі
судового збору зі сторін не належить
стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 86,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
22.04.2014 року ВП №35037804 про накладення
штафу в розміі 1020,00 грн.

Скасувати постанову державного
виконавця від 22.04.2014 року ВП №35037804 про
накладення штафу в розміі 1020,00 грн

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Брильовський Р.М.

Повний текст постанови виготовлений
26.05.2014 року.