Справа № 826/129/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/129/14
1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційні скарги
Державної виконавчої служби України
відділу примусового виконання рішень,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Стіфф Компані» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрСиб-Фінанс» до
Державної виконавчої служби України
відділу примусового виконання рішень
про визнання дій незаконними,
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «УкрСиб-Фінанс» (далі
по тексту - позивач) звернулося з
позовом до Державної виконавчої служби
України відділу примусового виконання
рішень (далі по тексту - відповідач) про
визнання дій протиправними щодо арешту
коштів, скасування постанови № 40980141
від 25.12.2013 року про арешт коштів.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 16 січня 2014
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач та товариство з
обмеженою відповідальністю «Стіфф
Компані» подали апеляційні скарги, в
яких просять скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 січня 2014 року та
постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, а постанова
суду не підлягає скасуванню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою про арешт коштів боржника
від 25.12.2013 року ВП 40980141 (далі -
Постанова) державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Юхименко О.С. на підставі рішення суду
(на виконання якого Господарським
судом міста Києва було видано наказ №
910/14263/13 від 13.11.2013 року) та постанови про
стягнення виконавчого збору від 25.12.2013
року було накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунку боржника -
приватного акціонерного товариства
«Компанія управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів
«УкрСиб Ессет Менеджмент»» (далі -
Боржник). Рахунки № 3501 та №
3506, відкриті у фінансовій
установі АТ «УкрСиббанк», код
фінансової установи 351005, код валюти
рахунку 980 (далі - Рахунки).

Позивач звертав увагу суду на те, що
кошти, які знаходяться на рахунках,
належать не боржнику, а інвесторам
пайового інвестиційного фонду на праві
спільної часткової власності.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 регламенту пайового
не диверсифікованого інвестиційного
фонду закритого типу «Укрсиб стабільні
інвестиції 2» (далі - Фонд),
затвердженого загальними зборами
акціонерів ПАТ «Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів «УкрСиб Естет Менеджмент»»
(протокол № 2/13 від 07 грудня 2010 року),
учасником пайового інвестиційного
фонду є інвестор - юридична або фізична
особа, яка придбала інвестиційний
сертифікат цього фонду. Участь у фонді
засвідчується випискою з рахунку в
цінних паперах учасника фонду,
відкритого у зберігача. Згідно п.7.1.
вказаного регламенту, інвестиційний
сертифікат Фонду є іменним цінним
папером, який надає право власності
учасника на частку активів Фонду, право
на отримання грошової компенсації при
ліквідації фонду, інші права,
передбачені Регламентом Фонду та
чинним законодавством.

Як вбачається з виписки від 27.12.2013 року
про операції з цінними паперами за
період з 26.12.2013 року по 27.12.2013 року (далі -
Виписка) ТОВ «УКРСИБ-ФІНАНС» на
своєму депозитарному рахунку має 16560
шт. іменних інвестиційних сертифікатів
Фонду. А отже, позивач є інвестором
Фонду і має право власності на частку
активів Фонду.

Згідно положень ст. 3 ЗУ «Про інститути
спільного інвестування (пайові та
корпоративні інвестиційні фонди)» (№
2299-III від 15.03.2001 року, далі - Закон про
інститути) вбачається, що активи фонду
формуються в тому числі і за рахунок
грошових коштів, внесених інвестором.

У відповідності до положень ст. 22
Закону про інститути пайовий
інвестиційний фонд - це активи, що
належать інвесторам на праві спільної
часткової власності, перебувають в
управлінні компанії з управління
активами та обліковуються останньою
окремо від результатів її
господарської діяльності. Пайовий
інвестиційний фонд не є юридичною
особою.

Аналіз
вищевказаних положень Закону про
інститути дає підстави суду вважати, що
активи пайового інвестиційного
фонду є власністю інвесторів, а не
компанії з управління активами.
Остання лише здійснює управління
такими активами, обліковуючи їх окремо
від результатів власної господарської
діяльності, оскільки пайовий
інвестиційний фонд не є юридичною
особою в силу закону.

Згідно додатку № 1
до договору банківського рахунку №
3167435 від 25 січня 2011 року судом
вбачається, що згідно п. 9 було
здійснено відкриття банком рахунку для
здійснення платежів за рахунок
Пайового не диверсифікованого
інвестиційного фонду закритого типу
«УкрСиб стабільні Інвестиції 2» у
гривнях № 3506.

Оскільки Фонд не є юридичною особою, то
рахунок від його імені відкривався
боржником. Грошові кошти на рахунку
належать інвесторам Фонду за наслідком
продажу (емісії) інвестиційних
сертифікатів та/або відчуження інших
активів Фонду.

Що стосується договору банківського
вкладу № 3501 від 11 січня 2012 року, то
колегія суддів звертає увагу на те, що
депозитний рахунок 3501
відкривався в інтересах Фонду. Тобто
кошти за вказаним рахунком та рахунком
№ 3506 є коштами інвесторів Фонду
та належать їм на праві власності.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
накладення арешту на рахунки, відкриті
боржником, на яких містяться кошти, які
належать інвесторам Фонду і не
належать боржнику, порушує права та
інтереси позивача як інвестора Фонду.
Кошти Фонду не належать боржнику, у
зв'язку з чим останні не можуть бути
використані для погашення зобов'язань
боржника, які виникли відносно
виконання судового наказу № 910/14263/13
від 13.11.2013 року, включаючи сплату
виконавчого збору.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог, а тому апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Державної
виконавчої служби України відділу
примусового виконання рішень та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Стіфф Компані» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.