Справа № 804/4737/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
24 квітня 2014 р. Справа № 804/4737/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії
Василівни при секретаріТалаш Д.В. за
участю: представника позивача
Сахненко О.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, Відділу
Держземагентства у Широківському
районі Дніпропетровської області про
визнання відмови неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача 1 Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області,
відповідача 2 Відділу Держземагенства
у Широківському районі
Дніпропетровської області в якому
- визнати відмову Широківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області та Відділу
Держземагентства у Широківському
районі Дніпропетровської області у
відновленні втраченого сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ДП
№0320961, виданого на підставі рішення
Широківської районної державної
адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39
та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у
Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) за № 0996 -
- зобов'язати Широківську районну
державну адміністрацію
Дніпропетровської області та Відділ
Держземагентства у Широківському
районі Дніпропетровської області у
межах своїх повноважень видати ОСОБА_4
дублікат сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ДП №0320961,
виданого на підставі рішення
Широківської районної державної
адміністрації від 21 травня 2003 року №2-39
та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у
Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) за № 0996.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що в зв'язку з
загубленням сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ДП №0320961,
вона звернулась до відповідачів
стосовно отримання його дублікату,
однак відповідачами їй було
неправомірно відмовлено. Вважає таку
відмову незаконною, оскільки
відповідно до вимог пункту 12
Методичних рекомендацій щодо паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям,
затверджених Державним комітетом
України по земельних ресурсах № 11 від
20.02.1996, відновлення втрачених
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) провадиться тими районними
державними адміністраціями
(виконавчими комітетами міських Рад),
які здійснювали їх видачу. Зазначила,
що за відсутності сертифікату на право
на земельну частку (пай) позбавлена
можливості реалізувати своє право за
Представник позивач в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та просив позов задовольнити
повністю, з підстав викладених в
Представники відповідача 1 -
Широківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області та відповідача 2 - Відділу
Держземагенства у Широківському
районі Дніпропетровської області в
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце судового розгляду справи
були повідомлені належним чином,
надали до суду клопотання про розгляд
справи без їх участі. Також, від
представників відповідачів надійшли
письмові заперечення на позовну заяву,
які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази наявні в
матеріалах справи, суд встановив
Згідно свідоцтва про право спадщину за
законом від 24.05.2006 року позивачкою було
успадковане право в одній другій
частці майна на земельну частку (пай)
розміром 3,86 в умовних кадастрових
гектарах, яка перебувала у колективній
власності КСП «Родина», АДРЕСА_1, що
належало її померлому батьку на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ДП 0320961,
виданого на підставі рішення
Широківської районної державної
адміністрації від 21 травня 2003 року №2-39
та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у
Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) за № 0996.
17 грудня 2013 року позивач звернулась до
відділу Держземагентсва у
Широківському районі
Дніпропетровської області із заявою
про підняття архівних документів за 2013
рік та повернення їй оригіналу
(свідоцтва) сертифікату на право на
земельну частку (пай), яке надавалося в
пакеті документів для виготовлення
Розглянувши заяву позивача щодо
повернення оригіналу сертифікату на
право на земельну частку (пай) сері ДП
№0320961, відповідач 2 повідомив, що такого
сертифікату у відділі не виявлено,
згідно листа від 11.02.2014 року
14.02.2014 року позивач звернулася до
Широківської районної державної
адміністрації із заявою про втрату
сертифікату на право земельної
власності та видачу дублікату
сертифікату на право земельної
власності серія ДП №0320961 від 05 серпня
Листом від 17.03.2014 року Широківська
районна державна адміністрація
повідомила позивача, що відповідно до
листа відділу Держземагентства у
Широківському районі
Дніпропетровської області дублікат
сертифікату на земельну ділянку пай на
померлу людину видати неможливо.
Надалі позивачем було подано
оголошення до районної газети
«Широківський Вісник» № 13 (6821) від
29.03.2014 року про втрату і визнання
недійсним сертифікату на право на
земельну частку (пай).
Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Також, частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд встановлено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
у тому числі на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Правовідносини що виникли між
сторонами регламентуються нормами
Закону України «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, Указом
Президента України «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95,
Методичними рекомендаціями щодо
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям, затверджених наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах № 11 від 20.02.1996 року.
Так, ст. 1 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» визначено, що право на
земельну частку (пай) мають громадяни -
спадкоємці права на земельну частку
(пай), посвідченого сертифікатом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
основним документом, що посвідчує
право на земельну частку (пай), є
сертифікат на право на земельну частку
(пай), виданий районною (міською)
державною адміністрацією. Документами,
що посвідчують право на земельну
частку (пай), також є: свідоцтво про
право на спадщину; посвідчені у
встановленому законом порядку
договори купівлі-продажу, дарування,
міни, до яких додається сертифікат на
право на земельну частку (пай); рішення
суду про визнання права на земельну
Пунктом 5 Указу Президента України «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» визначено, що видача
громадянам сертифікатів на право на
земельну частку (пай) єдиного в Україні
зразка та їх реєстрація провадяться
відповідною районною державною
Згідно з пунктами 11, 12 Методичних
рекомендацій щодо паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям, сертифікати на право на
земельну частку (пай) громадянам
України видаються відповідною
районною державною адміністрацією
(виконавчим комітетом міської Ради).
Відновлення втрачених сертифікатів на
право на земельну частку (пай)
провадиться тими районними державними
адміністраціями (виконавчими
комітетами міських Рад), які
здійснювали їх видачу.
При цьому, дані методичні рекомендації
не є нормативно-правовим актом, носять
лише роз'яснювальний, інформаційний
характер, оскільки не зареєстровані в
Міністерстві юстиції України в
порядку, встановленому
законодавством про державну
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. №801
затверджено форми сертифіката на право
на земельну частку (пай) і зразка Книги
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай). Разом з тим, дана
постанова не містить порядку видачі та
вимог щодо форми документу, який
видається взамін втраченого
сертифіката.

Законом України «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» дане питання також не
регулюється.

Разом з тим, згідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З наведеного суд вважає, що позивачем
обраний неналежний спосіб захисту
порушеного права шляхом подання цього
адміністративного позову до
Широківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, тоді як отримання втраченого
сертифікату на ім'я померлої особи на
право на земельну частку (пай)
здійснюється шляхом подання
відповідного цивільного позову, в
порядку визначеному
цивільно-процесуальним кодексом
України. Суд також звертає увагу
позивача, що втрата сертифікату не
позбавляє його права на земельну
ділянку, яке підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 24.05.2006 року.

В частині позовних вимог про визнання
неправомірною відмови та зобов'язання
Держземагентства у Широківському
районі Дніпропетровської області
видати дублікат сертифікату на право
на земельну частку (пай) серії ДП №0320961
суд зазначає, що Держземагентство у
Широківському районі
Дніпропетровської області не є
належним відповідачем за цим
адміністративним позовом, оскільки
видача сертифікатів на право на
земельну частку (пай) не належить до
його компетенції та згідно листа, що
міститься в матеріалах справи позивач
не зверталась до відповідача 2 про
видачу дублікату сертифікату.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, з урахуванням доказів у їх
сукупності та висновків суду
викладених вище, суд приходить
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити
згідно статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 71, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, Відділу
Держземагенства у Широківському
районі Дніпропетровської області про
визнання відмови неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
згідно ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.В. Боженко