Справа № 826/1048/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/1048/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Київській
області та місті Києві до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця» про
застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Київській області та місті Києві
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця» про
застосування заходів реагування. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що відповідно
до повідомлення від 17 грудня 2013 року №
14/539, наказу від 19 грудня 2013 року № 174 та
направлення від 25 грудня 2013 року № 14/577
у період з 13 по 17 січня 2014 року
посадовими особами позивача проведено
планову перевірку дотримання
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-західна
залізниця», а саме: Відокремленим
підрозділом Козятинської дистанції
колії (22100, Вінницька область, м.
Козятин, вул. Вінниченко, 64) вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів з охорони праці та промислової
безпеки та встановлено порушення
відповідачем законодавства України з
питань охорони праці, що є підставою
для застосування відповідних заходів
реагування.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
лютого 2014 року позов задоволено.
Застосувано до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця»
заходи реагування, а саме: заборонено
зберігання газових балонів; роботи
верхолазні та скалолазні, що
виконуються на висоті 5 метрів і більше
над поверхнею ґрунту, з перекриття або
робочого настилу та роботи, що
виконуються за допомогою підйомних і
підвісних колисок, механічних
підіймачів та будівельних підйомників
(поточне утримання мостових
конструкцій); зварювальні,
газополум'яні, наплавні роботи;
обстеження та ремонт повітропроводів;
експлуатацію посудин, що працюють під
тиском 0,05 МПа; вантажопідіймальних
кранів і машин; роботи на висоті понад
1,3 м.; навчання з питань охорони праці
інших суб'єктів господарювання (при
снігоборотьбі).

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-західна залізниця» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції може
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Позивачем проведено планову перевірку
дотримання Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-західна залізниця», зокрема,
Відокремленим підрозділом
Козятинської дистанції колії (22100,
Вінницька область, м. Козятин, вул.
Вінниченко, 64) вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки.

За результатами даної перевірки
складено акт від 17 січня 2014 року №
14/109-015/А, за змістом якого під час
перевірки відповідачем були виявлені
порушення нормативно-правових актів з
охорони праці, які створюють загрозу
життю та здоров'ю працівників, а саме:

- не отриманий роботодавцем дозвіл на
виконання робіт підвищеної небезпеки
від органів Держгірпромнагляду, чим
порушено п.6 додатку 2 та 3 «Порядку
видачі дозволів на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки», який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 року № 1107 (порушення ст. 13, 21
Закону України «Про охорону праці»);

- не зареєстрована роботодавцем у
встановленому порядку декларація
відповідності матеріально-технічної
бази вимогам законодавства з питань
охорони праці та промислової безпеки
при виконанні робіт підвищеної
небезпеки, що зазначені у п. 21 додатку 6
та 7 «Порядку видачі дозволів на
виконання робіт підвищеної небезпеки
та на експлуатацію (застосування)
машин, механізмів, устаткування
підвищеної небезпеки», який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107
(порушення ст. 13, 21 Закону України « Про
охорону праці»).

Вказаним актом також було зобов'язано
відповідача переглянути програму
вступного інструктажу з питань охорони
праці враховуючи особливості
виробництва та зазначено, що повторний
інструктаж з питань охорони праці
проводять групам осіб, які виконують
неоднотипні роботи.

Оскільки зазначеними вище діями
відповідача створено загрозу життю та
здоров'ю працівників підприємства,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що викладені
в позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та таким, що підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обґрунтованим з огляду на
наступне.

Частиною 4 ст. 43 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від
визначеної законом.

Приписами п. 1 Положення № 408/2011
визначено, що Державна служба
гірничого нагляду та промислової
безпеки України (Держгірпромнагляд
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра надзвичайних ситуацій
України.

Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Відповідно до абзацу другого пп. 3 п. 3
Положення № 408/2011 одним із основних
завдань Держгірпромнагляду України є
організація та здійснення державного
нагляду (контролю) за додержанням
законів та інших нормативно-правових
актів з питань промислової безпеки,
охорони праці, безпечного ведення
робіт юридичними та фізичними особами,
які відповідно до законодавства
використовують найману працю.

Згідно з абзацом другим пп. 6 п. 4
Положення № 408/2011 Держгірпромнагляд
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює у визначеному
порядку державний нагляд (контроль) за
додержанням законодавства з охорони
праці в частині безпечного ведення
робіт, промислової безпеки, безпеки
робіт у сфері поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, у тому
числі з питань будівництва,
реконструкції та експлуатації об'єктів
підвищеної небезпеки, потенційно
небезпечних об'єктів і виробництв.

У відповідності до п. 6 Положення № 408/2011
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1
цього Закону державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 даного Закону
державний нагляд (контроль)
здійснюється за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів, або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених законом.

У відповідності до вимог абзацу
другого ч. 2 ст. 4 вказаного вище
Закону державна політика в галузі
охорони праці базується на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці.

Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 38
зазначеного Закону державний нагляд за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону
України «Про охорону праці» посадові
особи центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері охорони праці, мають право:
безперешкодно відвідувати
підконтрольні підприємства (об'єкти),
виробництва фізичних осіб, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, та
здійснювати в присутності роботодавця
або його представника перевірку
додержання законодавства з питань,
віднесених до їх компетенції; видавати
в установленому порядку роботодавцям,
керівникам та іншим посадовим особам
юридичних та фізичних осіб, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю,
міністерствам та іншим центральним
органам виконавчої влади, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевим державним адміністраціям та
органам місцевого самоврядування
обов'язкові для виконання приписи
(розпорядження) про усунення порушень і
недоліків в галузі охорони праці,
охорони надр, безпечної експлуатації
об'єктів підвищеної небезпеки;
забороняти, зупиняти, припиняти,
обмежувати експлуатацію підприємств,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
робочих місць, будівель, споруд,
приміщень, випуск та експлуатацію
машин, механізмів, устаткування,
транспортних та інших засобів праці,
виконання певних робіт, застосування
нових небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з п. 2.20 розділу II Положення № 826
посадова особа, яка здійснює перевірку,
повинна мати при собі службове
посвідчення і направлення на
проведення перевірки (додаток 3), а у
випадку перевірки режимних об'єктів -
додатково допуск, оформлений у
встановленому порядку. Копія
направлення на проведення перевірки
надається суб'єкту господарювання.

У відповідності до п. п. 2.23, 2.24, 2.25
розділу II Положення № 826 за
результатами перевірок суб'єктів
господарювання та перевірок
виробничих об'єктів складаються
відповідні акти.

В актах зазначається стан дотримання
вимог законодавства суб'єктом
господарювання, а в разі недотримання -
детальний опис виявлених порушень із
зазначенням норми законодавства.

Не пізніше останнього дня перевірки
два примірники акта підписуються
посадовими особами Держгірпромнагляду
України (членами комісії), які
здійснювали перевірку, та керівником
суб'єкта господарювання або
уповноваженою ним особою.

Один примірник акта вручається
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі під підпис.

Якщо керівник суб'єкта господарювання
або уповноважена ним особа не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями, які є невід'ємною
частиною акта.

У разі відмови керівника суб'єкта
господарювання або уповноваженої ним
особи підписати акт посадова особа
Держгірпромнагляду України вносить до
такого акта відповідний запис. При
цьому один примірник акта
направляється суб'єкту господарювання
рекомендованим листом, а на другому
примірнику проставляються відповідний
вихідний номер листа, яким було
відправлено акт, та дата направлення.

Другий примірник акта протягом трьох
років зберігається у підрозділі
Держгірпромнагляду України, що
здійснював перевірку.

Якщо під час здійснення перевірки
суб'єкта господарювання (виробничого
об'єкта) виявлено порушення, посадова
особа Держгірпромнагляду України на
підставі відповідного акта складає
обов'язковий до виконання припис, форма
якого наведена в додатку 4 до цього
Положення.

Припис, як правило, складається в
останній день перевірки.

Якщо виявлені порушення не потребують
їх негайного усунення, допускається
складати припис у інший термін, але не
пізніше ніж протягом п'яти робочих днів
з дня завершення перевірки.

Під час перевірки суб'єкта
господарювання припис може складатися
або на підставі акта перевірки суб'єкта
господарювання, або на підставі акта
перевірки виробничого об'єкта.

Пунктом 2.26 розділу II Положення № 826
передбачено, що право заборони
виконання робіт, виробництва виникає у
разі виявлення під час перевірки:
порушень вимог законодавства з охорони
праці та промислової безпеки, що
створюють загрозу життю працівників;
порушень вимог Кодексу України про
надра; відсутності дозволу на
виконання робіт підвищеної небезпеки
та на експлуатацію (застосування)
машин, механізмів, устаткування
підвищеної небезпеки; непроведення у
встановленому порядку та в терміни
технічного огляду, випробування або
експертного обстеження машин,
механізмів та устатковання підвищеної
небезпеки; виникнення нещасного
випадку зі смертельним або тяжким
наслідком, групового нещасного
випадку.

У разі виявлення факту перевищення
допустимих норм технологічного
навантаження виробничого об'єкта
(окремого виробництва, машин і
механізмів) або якщо дійсний рівень
технологічного навантаження створює
загрозу життю працівників, уникнути
чого можливо за рахунок його зниження,
роботи такого об'єкта (виробництво,
експлуатація машин і механізмів)
можуть бути обмежені до допустимого
безпечного рівня.

Приписами ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» визначено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Судом першої інстанції було
встановлено що позивачем за
результатами проведеної перевірки
відповідача встановлено порушення
вимог законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників, що є
підставою для заборони виконання
робіт, виробництва.

При цьому колегія суддів погоджується
з критичним сприйняттям судом першої
інстанції доводів відповідача про те,
що встановлені під час перевірки
порушення усунуто, а тому немає підстав
для застосування до нього заходів
реагування, шляхом заборони виконання
певних робіт, виробництва з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції було
встановлено, що в обґрунтування
відсутності таких підстав відповідач
посилався на самостійне призупинення
ним виконання робіт підвищеної
небезпеки (зварювальних,
газополум'яних, наплавних);
експлуатацію посудин, що працюють під
тиском понад 0,05 МПа та виконання
верхолазних робіт на висоті 5 м і більше
над поверхнею грунту з перекриття або
робочого настилу (при поточному
утриманню мостових конструкцій) - наказ
ПЧ-7 від 16.01.14р. № 42. Також зазначив, що
експлуатація вантажопідіймальних
кранів і машин заборонена в зв'язку з не
проведенням позачергового повного
технічного огляду уповноваженою
організацією, а у 2013 році учбовим
центром «Каскон» проведено навчання та
перевірку знань по «Правилам охорони
праці під час виконання робіт на
висоті» НПАОП 0.00-1.15-07 ремонтникам
штучних споруд (протокол від 23.08.2013 р. №
80-1344-13).

Окрім цього, зазначено про вчинення ним
наступних дій:

- видано наказ від 18.10.2012 року № 405 «Про
проведення експертного обстеження
об'єктів підвищеної небезпеки по
Козятинській дистанції колії»;

- складено перелік ліцензій (дозволів),
які необхідно отримати;

- направлено лист до Вінницького
експертно-технічного центру щодо
проведення експертного обстеження
підприємства (№ 546 від 08.11.2012 року);

- укладено договір з Державним
підприємством «Вінницький ЕТЦ
Держгірпромнагляду України» щодо
проведення експертно-технічного
обстеження Козятинської дистанції
колії на спроможність виконання робіт
підвищеної небезпеки у відповідності
із законами та іншими
нормативно-правовими актами з питань
охорони праці та промислової безпеки,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки
(договір № ПЗ/ГІ-13572/НЮ від 01.04.2013 року)
на загальну суму 11202,00 грн. (проте, дані
кошти не були виділені для проведення
експертного обстеження об'єктів
підвищеної небезпеки);

- замовлено дозвіл та доручення на
начальника дистанції колії для
укладання нового договору на
проведення експертного обстеження
об'єктів підвищеної небезпеки по
Козятинській дистанції колії.

При цьому, також зазначено, що
декларація відповідності
матеріально-технічної бази
роботодавця вимогам законодавства з
питань охорони праці та промислової
безпеки розроблена та на протязі 1-2
тижнів буде зареєстрована у
територіальному органі
Держгірпромнагляду (роботи на висоті
понад 1,3 м.).

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» підставами
для здійснення позапланових заходів є,
зокрема: перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю).

Згідно із ч. 6 ст. 6 вказаного Закону
за результатами здійснення планового
або позапланового заходу посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) складає акт, в якому зазначає
стан виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

Відповідно до п. 2.39 Положення про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду України,
затвердженого наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України 11.08.2011
року № 826, про стан виконання припису
суб'єкт господарювання повинен
письмово у встановлені терміни
повідомити посадову особу
Держгірпромнагляду України, яка видала
припис, для чого надсилає їй офіційний
лист. У листі обов'язково вказуються
номер та дата припису, номери порушень
та відображається факт їх усунення.

Після надходження інформації від
суб'єкта господарювання щодо виконання
припису посадовою особою
Держгірпромнагляду України, яка видала
припис, проводиться перевірка
виконання припису. У разі неподання
суб'єктом господарювання відповідної
інформації у встановлені терміни
Держгірпромнагляд України набуває
право на проведення позапланової
перевірки суб'єкта господарювання.

Водночас, п. 2.27 вказаного Положення
передбачено, що заборона виконання
робіт або виробництва, обмеження
виробництва здійснюються на підставі
відповідного акта перевірки
розпорядженням, форма якого наведена в
додатку 5 до цього Положення.

У разі якщо порушення, які є підставою
для заборони робіт або виробництва,
обмеження виробництва, було усунуто
під час перевірки в присутності
посадової особи Держгірпромнагляду
України, запис у розпорядження щодо
відповідної заборони (обмеження) не
вноситься. При цьому в акті перевірки
вноситься запис "порушення усунено під
час перевірки".

Отже, колегія суддів вважає правильним
зауваження суду першої інстанції про
те, що факт підтвердження відсутності
порушень на час розгляду справи має
бути доведений не тільки наданими
письмовими доказами наявності
необхідних документів та проведених
заходів, а і акту перевірки стану
усунення виявлених порушень органу
нагляду.

Таких документів сторонами суду надано
не було, у зв'язку із чим пояснення
відповідача не можуть бути визнані
такими, що підтверджують факт
відсутності порушень в його
діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про обґрунтованість
позовних вимог та наявність підстав
для застосування до відповідача
заходів реагування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що
згідно ч. 11 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа має право подати заяву про
скасування заходів реагування,
застосованих судом за результатом
розгляду справи, передбаченої пунктом 5
частини першої цієї статті, якщо
обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який прийняв
постанову про застосування
відповідних заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю).

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним, а тому
підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 10 ст. 182-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-західна залізниця» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.