Справа № 2а-4206/10/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа № 18669/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника відповідача:
Бойчука І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області про визнання недійсним п.2.1.
абзацу 2 наказу № 351 від 23.11.2010 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» та зобов`язання
вчинення дій,-

В С Т А Н О
В И Л А:

29.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання недійсним
п.2.1. абзацу 2 наказу № 351 від 23.11.2010 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» та зобов`язання
вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржуваним положенням наказу
незаконно наказано застосувати заходи
дисциплінарного стягнення, до
позивача, за порушення у своїй
діяльності вимог ст.19 Конституції
України, ст.2,3 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
положень Закону України «Про порядок
погашення зобов`язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» та наказу ДПА
України від 17.03.01 року № 110 «Про порядок
застосування та стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій органами
державної податкової служби. Однак
вважає, що підстав для винесення такого
наказу не було, оскільки вона у своїй
роботі діяла виключно у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2011 року адміністративний позов
задоволено. Визнано нечинним та
скасовано абзац 2 пункту 2.1 наказу ДПА в
Івано-Франківській області за № 351 від
23.11.2010 року «Про результати перевірки
ДПІ в Богородчанському районі».

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що за результатами перевірки ДПІ в
Богородчанському районі щодо стану
організації контрольно-перевірочної
роботи відділу податкового контролю
юридичних осіб та виконання окремих
доручень ДПА в Івано-Франківській
області, встановлено порушення
позивачем ст.19 Конституції України,
ст.2,3 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», наказу ДПА України від 17.03.01
року № 110 «Про затвердження Інструкції
про порядок застосування та стягнення
сум штрафних (фінансових) санкцій
органами державної податкової служби».

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Бойчук І.М. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Ухвалою суду про процесуальне
правонаступництво замінено
відповідача Державної податкової
адміністрації в Івано-Франківській
області на його правонаступника
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржуваним положенням наказу, голова
ДПА в Івано-Франківській області,
вийшов за межі наданих йому законом
повноважень, зобов'язавши начальника
ДПІ в Богородчанському районі
притягнути ГДПРІ відділу податкового
контролю юридичних осіб ДПІ в
Богородчанському районі до
дисциплінарної відповідальності,
тобто посадову особу, щодо якої у нього
немає повноважень як на прийняття так і
на звільнення її з посади.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що посадовими
особами управління податкового
контролю ДПА в Івано-Франківській
області здійснено перевірку ДПІ в
Богородчанському районі щодо стану
організації контрольно-перевірочної
роботи відділу податкового контролю
юридичних осіб та виконання окремих
доручень ДПА в Івано-Франківській
області, висновки якої відображено в
акті від 12.11.2010 року №32/1 (а.с.33) та
доповідній записці від 17.11.2010 року №
142/23-118/2 (а.с. 37).

За наслідками проведеної перевірки,
головою ДПА в Івано-Франківській
області видано наказ № 351 від 23.11.2010
року «Про результати перевірки ДПІ в
Богородчанському районі», відповідно
до п.2.1. абзацу 2 якого, начальнику ДПІ в
Богородчанському районі з метою
уникнення втрат бюджету, забезпечення
належного рівня
контрольно-перевірочної роботи
суб'єктів господарювання юридичних
осіб, а також посилення
відповідальності посадових осіб за
невиконання покладених службових
обов'язків, наказано застосувати
заходи дисциплінарного стягнення до
ГДПРІ відділу податкового контролю
юридичних осіб ОСОБА_2 за порушення у
своїй діяльності вимог статті 19
Конституції України, статей 2,3 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», наказу ДПА України
від 17.03.01 року № 110 «Про порядок
застосування та стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій органами
державної податкової служби».

Кодекс законів про працю України
визначає правові засади і гарантії
здійснення громадянами України права
розпоряджатися своїми здібностями до
продуктивної і творчої праці. Водночас
є загальною нормою права, яка регулює
питання трудової дисципліни, зокрема, в
частині застосування стягнень за її
порушення.

Так, статтю 147-1 Кодексу законів працю
України визначено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються органом,
якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на
посаду) даного працівника. На
працівників, які несуть дисциплінарну
відповідальність за статутами,
положеннями та іншими актами
законодавства про дисципліну,
дисциплінарні стягнення можуть
накладатися також органами,
вищестоящими щодо органів, вказаних у
частині першій цієї статті.

Положення про державну податкову
адміністрацію в Автономній Республіці
Крим, області, місті Києві та
Севастополі, затверджене Наказом
Державної податкової адміністрації
України №601 від 23.10.2007 року.

Відповідно до п.п. 1.3. зазначеного
Положення, регіональна ДПА у своїй
діяльності керується Конституцією
України, Законом України «Про державну
податкову службу в Україні» та іншими
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України,
іншими нормативно-правовими актами, у
тому числі наказами ДПА, а також
розпорядженнями ДПА.

Згідно до п.п.1.4. Положення, регіональна
ДПА здійснює свої повноваження
безпосередньо та через підпорядковані
їй державні податкові інспекції у
районах, містах (крім міст Києва та
Севастополя), районах у містах,
міжрайонні, об'єднані державні
податкові інспекції, інші
спеціалізовані державні податкові
інспекції (далі - ДПІ).

Окрім того, відповідно до пункту 4
Положення визначено повноваження
голови регіональної ДПА щодо
керівництва, в тому числі визначено
право підписувати накази та
розпорядження (п.п. 4.3.5), призначати на
посаду та звільняти з посади
працівників регіональної ДПА, крім тих
працівників регіональної ДПА та
заступників начальника ДПІ, які
призначаються на посаду та
звільняються з посади в іншому порядку,
визначеному законом (п.п.4.3.3.) та
застосовувати до працівників заходи
заохочення та дисциплінарного
стягнення (впливу) відповідно до
Кодексу законів про працю України,
Закону України «Про державну службу»
та Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ (для працівників
податкової міліції), крім працівників,
які призначаються на посаду та
звільняються з посади в іншому порядку
визначеному законодавством.

Однак, як визначено в п.п. 5.1. Положення,
за несвоєчасне виконання посадовими
особами регіональної ДПА своїх
обов'язків вони притягаються до
відповідальності згідно із законом.

Колегія суддів зазначає, що голова
регіональної ДПА наділений
повноваженнями видавати накази про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності тільки щодо тих
працівників, яких він вправі
призначати на посаду та звільняти з
посади.

Відповідно до вимог п.п. 1.1. та 1.3.
Положення про державну податкову
інспекцію в районі, місті без районного
поділу, районі в місті, міжрайонну,
об'єднань державну податкову
інспекцію, затверджене Наказом
Державної податкової адміністрації
України № 412 від 25.06.2008 року, Державна
податкова інспекція в районі, місті без
районного поділу, районі в місті,
міжрайонна, об'єднана державна
податкова інспекція, інша
спеціалізована державна податкова
інспекція (далі - ДПІ) є органом
державної податкової служби (далі - ДПС)
у системі органів виконавчої влади, яка
підпорядковується відповідній
державній податковій адміністрації в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
регіональна ДПА) і забезпечує
реалізацію єдиної державної
податкової політики на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також державної політики в
сфері контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, окрім того, ДПІ у
своїй діяльності керується
Конституцією України, Законом України
«Про державну податкову службу в
Україні» та іншими законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, іншими
нормативно-правовими актами органів
державної влади, у тому числі наказами,
а також розпорядженнями органів ДПС
вищого рівня.

Виходячи зі змісту поняття «наказ»,
колегія суддів зазначає, що це -
розпорядчий документ, який видається
керівником установи (структурного
підрозділу) на правах єдиноначальності
та в межах своєї компетенції,
обов'язковий для виконання підлеглими.
Наказ, як документ, не може мати
альтернативи щодо його виконання і
носить імперативний характер і його
невиконання може розцінюватись як
порушення трудової дисципліни і
тягнути наслідки для винної особи у
формі дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів погоджується з доводами
апелянта, що суд першої інстанції, не
даючи правову оцінку підставам для
притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності, визнаючи нечинним та
скасовуючи відповідний пункт наказу
ДПА в Івано- Франківській області,
зазначає, що оскаржуваним положенням
наказу, голова ДПА в Івано-Франківській
області, вийшов за межі наданих йому
законом повноважень, зобов'язавши
начальника ДПІ в Богородчанському
районі притягнути ГДПРІ відділу
податкового контролю юридичних осіб
ДПІ в Богородчанському районі до
дисциплінарної відповідальності,
тобто посадову особу, щодо якої у нього
немає повноважень як на прийняття так і
на звільнення її з посади.

Колегія суддів зазначає, що позивача
ОСОБА_2 за наслідками перевірки стану
організації контрольно-перевірочної
роботи відділу податкового контролю
юридичних осіб ДПІ в Богородчанському
районі, які відображені в Акті від 12.11.10
№23/1, притягнуто до дисциплінарної
відповідальності особою, яка
уповноважена на це, тобто начальником
ДПІ в Богородчанському районі наказом
від ЗО. 11.10 №336.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
висновки не відповідають нормам
матеріального і процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації в
Івано-Франківській області
задовольнити, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року у справі №2а-4206/10/0970 скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний