Справа № 807/846/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 рокум. Ужгород№ 807/846/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Ващилін Р. О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу по платежу
50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб"
у розмірі 10397,79 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу по платежу 50 18050400 "Єдиний податок
з фізичних осіб" у розмірі 10397,79 грн.

У прохальній частині позовної заяви
позивач просить суд розглянути справу
за його відсутності.

Відповідач заперечення проти позову не
подав, у судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи вищезазначене та у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України
оскільки немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд розглядає справу у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - відповідач) внесена до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Відповідач взятий на облік 13.04.2010 за №
6942 до Ужгородської МДПІ
(Великоберезнянське відділення), що
підтверджується довідкою № 1103/6/29-00 від
13.04.2010.

За відповідачем рахується податковий
борг до місцевого бюджету по платежу 50
18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" у
розмірі 10397,79 грн., який виник у зв'язку з
наступним.

Відповідно до пп.298.1.1 п.298.1 ст. 298
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI, із змінами і доповненнями (далі -
ПК України), для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

25.01.2012 відповідачем було подано заяву
про застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2012 за обраною
ставкою 5 відсотків до доходу та
обранням 3 групи щодо сплати єдиного
податку.

Свідоцтво платника єдиного податку
видається суб'єкту господарювання,
який подав до органу державної
податкової служби заяву щодо обрання
або переходу на спрощену систему
оподаткування.

На підставі поданої відповідачем заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування Ужгородською МДПІ
(Великоберезнянське відділення) було
видано свідоцтво платника єдиного
податку серії НОМЕР_3.

08.11.2013 відповідачем до Ужгородської
МДПІ (Великоберезнянське відділення)
було подано податкову декларацію №
платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця за три
квартали 2013 року з самостійно
визначеною сумою єдиного податку в
розмірі 10648,16 грн., яка підлягає сплаті в
бюджет.

По вказаній декларації відповідачем
було сплачено лише 250,37 грн., залишок
несплаченої суми становить 10397,79 грн.

Згідно п.56.11 ст. 56 ПК України не підлягає
оскарженню податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

У відповідності до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно ст. 16 ПК України одним із
обов'язків платника податків є
обов'язок сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Статтею 10 ПК України визначено, що
єдиний податок належить до місцевих
податків.

Платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій (п.300.1 ст. 300 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст. 59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пп.14.1.153 п.14.1 ст. 14 ПК
України податкова вимога - письмова
вимога контролюючого органу до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

21.11.2013 відповідачу було вручено
податкову вимогу № 1121-07 від 21.11.2013, про
що свідчить його підпис на корінці
податкової вимоги.

Контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (пп.20.1.19 п.20.1 ст. 20 ПК
України).

Згідно п.87.11 ст. 87 ПК України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідач борг не погасив.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі відповідно до
ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу по платежу
50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб"
у розмірі 10397,79 грн - задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь місцевого
бюджету податковий борг по платежу 50
18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" у
розмірі 10397,79 (десять тисяч триста
дев'яносто сім гривень сімдесят дев'ять
копійок) грн.

3.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Суддя

Р.О. Ващилін