Справа № 815/6927/13-а
Суддя: Алєксєєв В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6927/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Алєксєєва В.О.

суддів - Милосердного М.М.,

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Скалозуб Л.П.

з участю: представника Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції - Іовчева Сергія Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Єрмілова
Анатолія Григоровича, Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції про визнання протиправними
дій, скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Єрмілова А.Г., Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про:

- визнання протиправними дії
відповідача з винесення рішення №5620738
від 05 вересня 2013 року про відмову
ОСОБА_4 у реєстрації права власності на
нерухоме майно: 439/1000 частин квартири
АДРЕСА_1;

- скасування рішення №5620738 від 05
вересня 2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язання відповідача
провести державну реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на нерухоме майно:
439/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року адміністративний позов
задоволено частково.

Скасовано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Єрмілова
А.Г. від 05 вересня 2013 року №5620738 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на нерухоме майно, а
саме: 439/1000 частин квартири АДРЕСА_1,
згідно заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2013
року у справі №1522/24198/12 (провадження
№2/522/4639/13).

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом першої інстанції
не було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
встановив, що рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2013
року по справі №1522/24198/12 (провадження
№2/522/4639/13), позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, за участю третьої особи КП
"ОМБТІ та РОН" про визнання права
власності на 439/1000 частин квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом задоволено, та визнано за
позивачем - ОСОБА_4 право власності на
439/1000 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Зазначене рішення набрало законної
сили 29 квітня 2013 року, про що свідчить
відповідна відмітка суду на копії
цього рішення.

20 серпня 2013 року позивач звернувся до
відповідача - Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, яка була прийнята
працівником Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області ОСОБА_7 та 20 серпня 2013
року зареєстрована у Базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за реєстраційним номером №2583207, про що
свідчить картка прийому заяви №5131252.

У картці прийому заяви №5131252,
зазначено, що разом із цією заявою
позивачем подано перелік документів:
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 18 квітня 2013
року по справі №1522/24198/12 (дві завірені
копії та копія) та технічний паспорт
(оригінал та копія), виданий 13 листопада
2008 року КП "ОМБТІ та РОН".

За результатом розгляду
вищезазначеної заяви ОСОБА_4 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Єрміловим
А.Г. на підставі ст. 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", п.16 та
п.23 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703, прийнято рішення від 05 вересня 2013
року №5620738 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, яким
позивачу відмовлено у державній
реєстрації права власності, форма
власності - приватна, спільна часткова,
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, з посиланням на те, що подані
для проведення державної реєстрації
прав документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують. Так,
вказане рішення обґрунтовано тим, що в
резолютивній частині заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси не
вказані відомості про об'єкт
нерухомого майна, а саме кількість
житлових кімнат, підсобних приміщень,
загальна та житлова площа квартири та
які саме кімнати увійшли до частки
заявника.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення державного реєстратора про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №5620738 від 05 вересня 2013 року
не містить підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації права
власності, наведених у ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", у зв'язку із чим підлягає
скасуванню, як таке, що винесено
неправомірно. Разом з цим, суд першої
інстанції дійшов до висновку, що вимога
позивача про визнання протиправними
дій державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Єрмілова А.Г. стосовно винесення
спірного рішення не підлягає
задоволенню, оскільки скасування
оскаржуваного рішення в повній мірі
захищає порушене право позивача,
зважаючи на те, що при оскарженні
такого рішення, суд перевіряє
правомірність дій щодо його винесення
(прийняття) і у випадку встановлення
протиправності в таких діях, скасовує
відповідне рішення. Вказане свідчить
про те, що визнання протиправним та
скасування рішення охоплює в собі й
визнання неправомірними дій при його
прийнятті, а тому питання
неправомірності дій, у даному випадку,
окремого окреслення судовим рішенням
не потребує.

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності
та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" -
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

У державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. За
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень (п.4 ч.1, ч.2 ст. 24 вказаного
Закону).

Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №703 від 22 червня 2011
року передбачено, що під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); повноважень заявника;
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; наявності обтяжень
прав на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав (п.12).

У разі проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заінтересованою
особою є власник (власники), інший
правонабувач (правонабувачі), сторона
(сторони) правочину, відповідно до
якого виникло право власності та інше
речове право (п.25). Для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком
(п.26).

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат;
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно;
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; закон, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно; рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону
(п.27).

Відповідно до п.18 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року №1141, розділ
Державного реєстру прав складається з
чотирьох частин, які містять відомості
про: нерухоме майно; право власності та
суб'єкта цього права; інші речові права
та суб'єкта цих прав; обтяження прав на
нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Згідно п.20 Порядку ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011 року
№1141 з метою проведення державної
реєстрації виникнення права власності
державний реєстратор вносить до запису
про нерухоме майно такі відомості щодо
об'єкта нерухомого майна: тип об'єкта
нерухомого майна (житловий будинок,
будівля, споруда, квартира, житлове
приміщення, нежитлове приміщення тощо);
призначення об'єкта нерухомого майна
(житловий або нежитловий); площа об'єкта
нерухомого майна (загальна та (за
наявності) житлова); відомості про
складові частини об'єкта нерухомого
майна (найменування та/або присвоєння
літера, загальна та (за наявності)
житлова площа об'єкта нерухомого майна,
який є складовою частиною складної
речі та призначений для обслуговування
іншої (головної) речі, пов'язаний з нею
спільним призначенням та є її
приналежністю); адреса об'єкта
нерухомого майна; підстава для
внесення запису про нерухоме майно:
назва рішення; дата формування рішення;
індексний номер рішення; прізвище, ім'я
та по батькові державного реєстратора;
найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назва
нотаріального округу.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 звернувся до відповідача із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, зазначивши підставу
виникнення права власності заочне
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2013 року, відповідно
до резолютивної частини якого за
ОСОБА_4 визнано право власності на 439/1000
частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом (а.с.5).

Проте, державним реєстратором було
відмовлено в державній реєстрації,
оскільки подані документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, у зв'язку з тим, що в
резолютивній частині рішення суду не
вказані відомості про об'єкт
нерухомого майна, а саме: кількість
житлових кімнат, підсобних приміщень,
загальна та житлова площа квартири та
які саме кімнати увійшли до частки
заявника (а.с.7).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що у рішенні суду наявні
усі необхідні відомості щодо об'єкта
нерухомого майна, які державний
реєстратор вносить до запису про
нерухоме майно з метою проведення
державної реєстрації виникнення права
власності, зокрема в описовій та
мотивувальній частинах рішення чітко
визначено відомості про об'єкт
нерухомого майна, а саме кількість
житлових кімнат, інших (підсобних)
приміщень, загальна та житлова площа
квартири та які саме кімнати увійшли до
частки заявника.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскільки рішення судів про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна належить до переліку
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 18 квітня 2013 року, яке
набрало законної сили, є достатньою
підставою для проведення державної
реєстрації.

Отже, рішення державного реєстратора
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №5620738 від 05 вересня
2013 року прийнято неправомірно та
підлягає скасуванню, що було вірно
встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції залишити без задоволення,
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: