Справа № 821/1107/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1107/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю прокурора Марченко Г.С. та
представника відповідача Веріковської
Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Білозерського
району Херсонської області до
Дніпровської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області про визнання незаконними та
скасування рішень,

встановив:

Прокурор Білозерського району
Херсонської області (далі-позивач,
прокурор) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Дніпровської сільської ради
(далі-відповідач, сільська рада), в
якому просить:

визнати незаконними та скасувати
рішення Дніпровської сільської ради
від 08.03.2014р. № 420 "Про дострокове
припинення повноважень секретаря
сільської ради ОСОБА_2", № 421 "Про
обрання секретаря сільської ради", №422
"Про здійснення тимчасових повноважень
сільського голови", №423 "Про
рекомендації сільському голові про
розірвання контракту з директором
агрофірми радгосп "Білозерський", №424
"Про встановлення чергування в
приміщенні адмінбудівлі агрофірми
радгосп "Білозерський", №425 "Про
встановлення наявності печатки та
документів сільської ради", №426 "Про
ефективність проведення
інвентаризації основних засобів та
проведення незалежного аудиту
агрофірмі радгосп "Білозерський" як
такі, що суперечать вимогам
Конституції України та прийняті з
порушенням вимог Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні";

визнати незаконними та скасувати
рішення Дніпровської сільської ради
від 13.03.2014р. №427 "Про дострокове
припинення повноважень секретаря
сільської ради ОСОБА_3", №428 "Про обрання
секретаря сільської ради", №429 "Про
здійснення тимчасово повноважень
сільського голови", №430 "Про присвоєння
рангу посадової особи місцевого
самоврядування" як такі, що суперечать
вимогам Конституції України та
прийняті з порушенням вимог Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо
його незаконного звільнення з посади
директора Комунального підприємтсва
агрофірми радгосп "Білозерський"
прокуратурою Білозерського району
проведено перевірку дотримання вимог
Кодексу Законів про працю України та
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" у
Дніпровській сільській раді.

За результатами перевірки прокурор
дійшов висновку про незаконність
звільнення ОСОБА_4, а також про
порушення Дніпровською сільською
радою вимог Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", які полягали
у тому, що:

25 сесію 6 скликання сільської ради було
відкрито та проведено 08.03.2014р. не
уповноваженою на те особою - депутатом
сільської ради замість сільського
голови чи секретаря сільської ради, які
в той час перебували на лікарняному;
прийняті на цій сесії рішення від
08.03.2014р. №№419-426 підписані депутатом
ОСОБА_3 в якості голови сесії, проте
така посада не передбачена будь-яким
чинним нормативно-правовим актом;
рішення від 08.03.2014р. № 420 "Про дострокове
припинення повноважень секретаря
сільської ради ОСОБА_2" прийнято на
підставі ч.4 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", яка
на той час втратила чинність; внаслідок
незаконного дострокового припинення
повноважень секретаря сільської ради
ОСОБА_2 депутатами також незаконно
обрано секретарем сільської ради
ОСОБА_3 та покладено на нього обов'язки
тимчасово здійснювати повноваження
сільського голови;

26 сесію 6 скликання Дніпровської
сільської ради проведено 13.03.2014р. з
порушенням процедури її скликання,
оскільки депутатів не було попереджено
про час і місце проведення сесії та
питання, що будуть розглядатись; при
цьому депутатами прийняті рішення від
13.03.2014р. №427, яким достроково припинені
повноваження ОСОБА_3 як секретаря
сільської ради та №428 і №429, якими
обрано секретарем Щербину О.О. та
покладено на неї обов'язки тимчасово
здійснювати повноваження сільського
голови.

Посилаючись на порушення відповідачем
порядку проведення сесії 08.03.2014р. та
порядку скликання сесії 13.03.2014р.,
прокурор вважає, що прийняті на них
рішення у зв'язку з цим є незаконними.

В подальшому тимчасово виконуючою
обов'язки сільського голови Щербиною
О.О. винесено розпорядження №41-кр від
13.03.2014р. "Про розірвання контракту та
звільнення з посади ОСОБА_4 директора
КП агрофірми радгосп "Білозерський" та
визнати таким, що втратило чинність
розпорядження № 38-р від 06.03.2014".

Прокурором за наслідками перевірки
внесено тимчасово виконуючій обов'язки
сільського голови Щербині О.О. подання
від 13.03.2014р. №97-1320вих-14 "Про усунення
порушень Кодексу Законів про працю
України, Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", причин та
умов, що їх сприяли", в якому вимагалось:
вжити невідкладних заходів до усунення
виявлених порушень законодавства та
скасувати розпорядження №41-кр від
13.03.2014р.

У задоволенні цього подання прокурору
було відмовлено, у зв'язку з чим він
звернувся в порядку ст.23 Закону України
"Про прокуратуру" до суду із вказаним
позовом про визнання незаконними і
скасування рішень Дніпровської
сільської ради від 08.03.2014р. №№ 420, 421, 423,
424, 425, 426 та від 13.03.2014р. №№427, 428, 429, 430.

В судовому засіданні прокурор
підтримала позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову, посилаючись
на те, що відповідач при проведенні
сесій 08.03.2014р. та 13.03.2014р., а також
прийнятті на них оскаржених прокурором
рішень діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, які визначені
Конституцією та законами України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, оцінивши наявні докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою №35
від 05.03.2014р. прокурором Білозерського
району Херсонської області призначено
перевірку в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів з
питань дотримання вимог Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та Кодексу Законів про працю України у
Дніпровській сільській раді.

За наслідками перевірки 13.03.2014р.
прокурором внесено тимчасово
виконуючій обов'язки сільського голови
Щербині О.О. подання №97-1320вих-14 щодо
вжиття заходів до усунення виявлених
порушень законодавства та скасування
розпорядження №41-кр від 13.03.2014р. про
звільнення ОСОБА_4 з посади директора
КП агрофірми радгосп "Білозерський".

Листом від 20.03.2014р. №02-38/150 тимчасово
виконуюча обов'язки сільського голови
Щербина О.О. повідомила прокурора про
відхилення подання.

Також судом встановлено, що 07.03.2014р. від
12 депутатів сільської ради надійшло до
Дніпровського сільського голови
Юрченко Т.О. звернення-вимога про
скликання і проведення позачергової
сесії.

Розпорядженням сільського голови №39-р
від 07.03.2014р. скликано на 08.03.2014р. о 08:00
год. позачергову 35 сесію 6 скликання
Дніпровської сільської ради з порядком
денним: розгляд депутатської вимоги
від 07.03.2014р. та розгляд заяви сільського
голови від 07.03.2014р. про дострокове
припинення повноважень.

08.03.2014р. позачергову 35 сесію 6 скликання
Дніпровської сільської ради у зв'язку
із перебуванням з 07.03.2014р. по 14.03.2014р.
сільського голови Юрченко Т.О. та
секретаря сільської ради ОСОБА_2 на
лікарняному відкриває та веде в якості
головуючого сесії депутат сільської
ради ОСОБА_3

Відповідно до протоколу 35 сесії 6
скликання Дніпровської сільської ради,
на ній присутні 14 депутатів з 18;
одноголосно прийняті рішення про
затвердження порядку денного сесії,
обрання секретарем сесії депутата
сільської ради Щербини О.О. та рішення
відповідно до порядку денного.

Зокрема, 08.03.2014р. на позачерговій 35
сесії 6 скликання Дніпровської
сільської ради прийняті рішення: № 419
"Про дострокове припинення повноважень
сільського голови Юрченко Т.О.", № 420
"Про дострокове припинення повноважень
секретаря сільської ради ОСОБА_2М.", № 421
"Про обрання секретаря сільської ради
ОСОБА_3М.", №422 "Про здійснення
тимчасових повноважень сільського
голови ОСОБА_3М.", №423 "Про рекомендації
сільському голові про розірвання
контракту з директором агрофірми
радгосп "Білозерський" ОСОБА_4П.", №424
"Про встановлення чергування в
приміщенні адмінбудівлі агрофірми
радгосп "Білозерський", №425 "Про
встановлення наявності печатки та
документів сільської ради", №426 "Про
ефективність проведення
інвентаризації основних засобів та
проведення незалежного аудиту
агрофірмі радгосп "Білозерський".

Також судом встановлено, що на вимогу
однієї третини депутатів від
загального складу Дніпровської
сільської ради скликано на 13.03.2014р. 36
позачергову сесію 6 скликання
сільської ради з порядком денним:
розгляд заяви тимчасово виконуючого
обов'язки сільського голови ОСОБА_3 про
дострокове припинення повноважень та
про обрання нового секретаря
Дніпровської сільської ради.

Відповідно до протоколу 36 сесії 6
скликання Дніпровської сільської ради,
на ній присутні 13 депутатів з 18;
одноголосно прийняті рішення про
затвердження порядку денного сесії,
обрання головою сесії ОСОБА_3 та
секретарем сесії депутата сільської
ради Щербини О.О. та рішення відповідно
до порядку денного.

Так, сільською радою 13.03.2014р. прийняті
рішення: №427 "Про дострокове припинення
повноважень секретаря сільської ради
ОСОБА_3", №428 "Про обрання секретарем
сільської ради Щербини О.О.", №429 "Про
здійснення тимчасово повноважень
сільського голови секретарем
сільської ради Щербиною О.О.", №430 "Про
присвоєння 11 рангу посадової особи
місцевого самоврядування Щербині О.О. з
13.03.2014р."

Крім того, в подальшому тимчасово
виконуючою обов'язки сільського голови
Щербиною О.О. винесено розпорядження
№41-кр від 13.03.2014р. "Про розірвання
контракту та звільнення з посади
ОСОБА_4 директора КП агрофірми радгосп
"Білозерський" та визнати таким, що
втратило чинність розпорядження № 38-р
від 06.03.2014".

Посилаючись як на підставу для
звернення до суду на відхилення
подання від 13.03.2014р. №97-1320вих-14 щодо
вжиття заходів до усунення виявлених
перевіркою порушень законодавства та
скасування розпорядження №41-кр від
13.03.2014р. про звільнення ОСОБА_4 з посади
директора КП агрофірми радгосп
"Білозерський", прокурор звернувся до
суду із даним позовом, в якому просить
скасувати вказані вище рішення
Дніпровської сільської ради від
08.03.2014р. №№ 420, 421, 423, 424, 425, 426 та від
13.03.2014р. №№427, 428, 429, 430.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Згідно із ст.3 Закону України "Про
прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-XII (далі -
Закон №1789-XII), повноваження прокурорів,
організація, засади та порядок
діяльності прокуратури визначається
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами.

Завдання прокурорського нагляду за
додержанням законів та функції
прокуратури визначені ст.ст.4, 5 Закону
№1789-XII.

Так, діяльність органів прокуратури
спрямована на всемірне утвердження
верховенства закону, зміцнення
правопорядку і має своїм завданням
захист від неправомірних посягань:
закріплених Конституцією України
незалежності республіки, суспільного
та державного ладу, політичної та
економічної системи, прав національних
груп і територіальних утворень;
гарантованих Конституцією, іншими
законами України та міжнародними
правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина; основ демократичного
устрою державної влади, правового
статусу місцевих Рад, органів
самоорганізації населення.

Прокуратура України становить єдину
систему, на яку відповідно до
Конституції України та цього Закону
покладаються такі функції:
підтримання державного обвинувачення
в суді; представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом; нагляд
за додержанням законів органами, які
проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове
слідство; нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

На прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до ст.19 Закону №1789-XII
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: відповідність
актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Повноваження прокурора при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів встановлені
ст.20 Закону №1789-XII, в тому числі
прокурор при виявленні порушень закону
у межах своєї компетенції, зокрема, має
право: вносити подання; звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.23 Закону №1789-XII,
подання - це акт реагування прокурора
на виявлені порушення закону з вимогою
(вимогами) щодо: усунення порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли;
притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності;
відшкодування шкоди; скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб.

Подання може бути внесено
Прем'єр-міністру України, Кабінету
Міністрів України, Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
міністерствам та іншим центральним і
місцевим органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
військовим частинам, громадським
об'єднанням, органам державного
нагляду (контролю), посадовим і
службовим особам цих органів,
підприємствам, установам та
організаціям незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичним особам -
підприємцям.

Відповідний прокурор має бути
повідомлений про результати розгляду
подання та вжиті заходи у визначений
ним строк, що обчислюється з дня
отримання подання та не може бути
меншим 10 днів. Колегіальний орган,
якому внесено подання, повідомляє про
день його розгляду прокурору, який
вправі особисто взяти участь у
засіданні цього органу.

У разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; визнання протиправними
дій чи бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій.

Аналізуючи вказані правові норми, суд
вважає, що прокурор, встановивши за
наслідками перевірки невідповідність
актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам або факти недодержання вимог
законодавства у визначеній ст.19 Закону
№1789-XII сфері правових відносин, вправі
обрати один із заходів прокурорського
реагування щодо усунення таких
порушень, передбачених ст.20 цього ж
Закону. У зв'язку з цим, виходячи зі
змісту положень ст.20 та ст.23 Закону
№1789-XII, суд приходить до висновку, що
право прокурора на звернення до суду
виникає виключно у випадках відхилення
подання в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також у
разі якщо подання не вносилося; при
цьому прокурор у разі відхилення
подання або неповідомлення про
результати його розгляду набуває право
на звернення до суду із відповідним
позовом, але його предмет, на думку
суду, обмежений виявленими перевіркою
та зазначеними у поданні як такі, що
підлягають усуненню, порушеннями,
тобто змістом і предметом подання.

В даному випадку прокурором обрано
такий захід, як внесення посадовій
особі місцевого самоврядування -
тимчасово виконуючій обов'язки
сільського голови (далі - т.в.о.
сільського голови) подання від 13.03.2014р.
№97-1320вих-14 щодо вжиття заходів до
усунення виявлених порушень
законодавства та скасування
розпорядження №41-кр від 13.03.2014р. про
звільнення ОСОБА_4 з посади директора
КП агрофірми радгосп "Білозерський".

Узагальнено за змістом цього подання
прокурором зроблено висновки про
порушення вимог Кодексу Законів про
працю України під час звільнення
ОСОБА_4 з посади директора КП агрофірми
радгосп "Білозерський" та перевищення
при цьому т.в.о. сільського голови
Щербиною О.О. визначених ст.42 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" повноважень, що стало
наслідком неналежного виконання своїх
функціональних обов'язків з боку
посадових осіб Дніпровської сільської
ради, які здійснюють підготовку
розпорядчих документів та відсутності
належного і дієвого контролю з боку
керівництва Дніпровської сільської
ради за роботою підлеглих працівників.

Відхилення вказаного подання т.в.о.
сільського голови Щербиною О.О.
слугувало підставою для звернення
прокурора до суду із даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог та підстави для звернення
прокурора до суду, слід звернути увагу
на те, що предмет перевірки та зміст
подання повністю відрізняється від
предмету позову.

Так, у поданні йдеться про незаконність
звільнення ОСОБА_4 з посади директора
КП агрофірми радгосп "Білозерський" та
порушення посадовими особами
Дніпровської сільської ради, які
здійснюють підготовку розпорядчих
документів, вимог нормативно-правових
актів, а також про неналежний контроль
з боку керівництва Дніпровської
сільської ради за роботою підлеглих
працівників. При цьому подання
адресовано конкретній посадовій особі
- тимчасово виконуючій обов'язки
сільського голови - секретарю
сільської ради Щербині О.О. та з питань,
які відповідно до ч.2, п.10 ч.4 ст. 42, ч.3 ст.50
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" відносяться
до його виключних власних повноважень.

У позові, який пред'явлений до органу
місцевого самоврядування -
Дніпровської сільської ради з підстав
відхилення зазначеного вище подання,
ставиться питання про скасування
рішень сільської ради, які не
стосуються предмету подання.

Слід зазначити, що відповідно до ст.ст.2,
5, 10, 12 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" система
місцевого самоврядування включає:
територіальну громаду; сільську,
селищну, міську раду; сільського,
селищного, міського голову; виконавчі
органи сільської, селищної, міської
ради; районні та обласні ради, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.

Сільський голова є головною посадовою
особою територіальної громади села,
який обирається відповідною
територіальною громадою на основі
загального, рівного, прямого виборчого
права шляхом таємного голосування в
порядку, визначеному законом, і
здійснює свої повноваження на
постійній основі. Сільський, селищний,
міський голова не може бути депутатом
будь-якої ради, суміщати свою службову
діяльність з іншою посадою.

В той же час, сільські, селищні, міські
ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Тобто сільський голова та сільська
рада є окремими і самостійними
елементами системи місцевого
самоврядування з різним правовим
статусом та обсягом повноважень.

Однак ні у позовній заяві, ані в ході
судового розгляду даної справи
прокурором не доведено
обґрунтованість звернення до суду із
вимогами до сільської ради з підстав
відхилення подання, котре адресовано
особі, яка виконувала обов'язки
сільського голови.

Крім того, предметом позову слугують
рішення сільської ради, але ж подання
було внесено т.в.о. сільського голови і
стосувалось рішення у формі
розпорядження саме цієї посадової
особи місцевого самоврядування,
прийнятою нею з питань, віднесених
законодавством до її власних
повноважень. Більше того, зміст подання
не дає підстав для висновку, що
прокурором було установлено й інші
порушення вимог законодавства, окрім
зазначених та які б були допущені саме
відповідачем. Не вбачається такого і зі
змісту постанови прокурора від 05.03.2014р.
№35 про проведення перевірки, оскільки
необхідність її проведення мотивована
саме можливими порушення
законодавства при звільненні ОСОБА_4 з
посади директора КП агрофірми радгосп
"Білозерський".

Надану самим позивачем копію
доповідної записки за результатами
перевірки, у якій містяться виклад
допущених саме Дніпровською сільською
радою порушень законодавства, якими
обґрунтований даний позов, суд не може
прийняти до уваги в якості належного
доказу, оскільки відповідно до п.п. 1.2,
7.1, 7.4 Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів, затвердженого
наказом Генерального прокурора
України №111 від 12.11.2012р., який є чинним
та обов'язковим для виконання
позивачем нормативним актом, доповідна
записка складається за результатами
перевірки і у ній зазначаються:
фактичні дані, встановлені у ході її
здійснення, встановлені порушення
законів та пропозиції щодо вжиття
заходів прокурорського реагування до
їх усунення, притягнення до
відповідальності винних службових
осіб, відшкодування завданих збитків.
Як вбачається з тексту цієї доповідної
записки, її складено вже після не
тільки внесення подання та його
відхилення, але й після звернення до
суду із даним позовом, хоча складення
цієї записки повинно передувати
вчиненню указаних вище дій. Тобто
відсутні докази, які б підтверджували
виявлення під час проведення
призначеної відповідно до постанови
від 05.03.2014р. №35 перевірки порушення
Дніпровською сільською радою вимог
законодавства, які покладені в
обґрунтування даного позову.

Суд звертає увагу на те, що у
відповідності із вимогами ст.ст.19, 20, 23
Закону №1789-XII позивач визначився із
заходом прокурорського реагування за
наслідками проведеної перевірки,
внісши т.в.о. сільського голови подання,
у якому викладено зміст виявлених
порушень та вимогу про їх усунення.
Відхилення цього подання згідно із
зазначеними правовими нормами
являється для прокурора єдиною
законною підставою для звернення до
суду із позовом, однак предмет такого
позову не може виходити за межі
відхиленого подання.

У зв'язку з цим суд також приходить до
висновку, що ст.ст.19, 20, 23 Закону №1789-XII
не передбачено право прокурора в разі
відхилення подання про усунення
порушень законодавства звертатись до
суду із позовними вимогами до суб'єкта,
якому подання не було адресоване, та
щодо скасування рішень, що
безпосередньо не стосуються порушень,
які слугували підставою для внесення
подання і його фактичним предметом.

При цьому слід звернути увагу на те,
позов первісно містив вимоги про
скасування розпоряджень тимчасово
виконуючого обов'язки Дніпровського
сільського голови № 41-кр від 13.03.2014 "Про
розірвання контракту та звільнення з
посади ОСОБА_4 директора КП агрофірми
радгосп "Білозерський" та визнати
таким, що втратило чинність
розпорядження № 38-р від 06.03.2014" та № 42-кр
від 13.03.2014 "Про призначення керівника КП
агрофірми радгосп "Білозерський".
Тобто, ці вимоги безпосередньо
витікали з факту відхилення подання
прокурора і давали йому підстави для
звернення до суду.

Однак ухвалою суду у даній справі від
11.04.2014р. відмовлено у відкритті
провадження у справі в цій частині
позовних вимог на підставі п.1 ч.1 ст.109
КАС України, оскільки їх не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства
виходячи з юридичної природи спірних
правовідносин (спір виник з приводу
поновлення на роботі керівника
комунального підприємства, тобто не
пов'язаний із проходженням публічної
служи і є приватно-правовим, а не
публічно-правовим спором).

Вказана ухвала суду сторонами не
оскаржена, отже набула законної сили.

З огляду на викладені обставини,
позовні вимоги про скасування рішень
сільської ради, щодо яких судом
відкрито провадження і які ним
розглядаються, не засновані на законі.

Крім того, як видно зі змісту позовної
заяви, її подано у порядку ст.60 КАС
України та ст. 23 Закону України "Про
прокуратуру", тобто одночасно з підстав
необхідності представництва інтересів
держави або громадянина та з підстав
відхилення подання прокурора щодо
усунення порушень вимог законодавства.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.60 КАС України, з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Відповідно до ст.36-1 Закону №1789-XII,
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів громадянина є його
неспроможність через фізичний стан,
недосягнення повноліття, похилий вік,
недієздатність або обмежену
дієздатність самостійно захистити
свої порушені чи оспорювані права або
реалізувати процесуальні
повноваження. Наявність таких підстав
має бути підтверджена прокурором
шляхом надання суду відповідних
доказів.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

За наявності вказаних підстав, з метою
представництва громадянина або
держави прокурор має право в порядку,
передбаченому процесуальним законом:
звертатися до суду з позовами (заявами,
поданнями); вступати у справу, порушену
за позовами (заявами, поданнями) інших
осіб, на будь-якому етапі розгляду;
ініціювати перегляд судових рішень, у
тому числі у справі, порушеній за
позовом (заявою, поданням) іншої особи;
брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва,
передбачену частиною п'ятою цієї
статті, прокурор визначає, в чому
полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту.

В той же час, прокурором не вказано і не
обґрунтовано, яким чином, у який спосіб
та які інтереси саме держави порушені
рішеннями сільської ради щодо
дострокового припинення повноважень
та обрання посадових осіб місцевого
самоврядування, а також рішень, які за
своїм змістом мають рекомендаційний
характер, навіть за умови недотримання
відповідачем порядку проведення сесії,
але враховуючи те, що за ці рішення
проголосувала переважна більшість
депутатів.

Зважаючи на юридичну природу такої
правової інституції, як місцеве
самоврядування, яка згідно ст.140
Конституції України становить право
територіальної громади самостійно
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України,
суд приходить до висновку, що прийняті
органом місцевого самоврядування
рішення з питань обрання (призначення)
на посаду в органі місцевого
самоврядування та щодо дострокового
припинення повноважень осіб, які
займають такі посади, не впливають на
зміст та обсяг інтересів держави,
оскільки стосуються інтересів
конкретних фізичних осіб та інтересів
територіальної громади, яка однак не є
державою у розумінні діючого
законодавства.

За таких обставин прокурор наділений
повноваженнями звертатись до суду щодо
оскарження рішень органів місцевого
самоврядування, про які вище ведеться
мова, але у порядку представництва
інтересів громадян - фізичних осіб, по
відношенню до яких такі рішення
прийняті.

В даному випадку, звертаючи на підставі
ст.23 Закону №1789-XII позовні вимоги до
сільської ради з приводу скасування її
рішень щодо припинення повноважень
сільського голови і секретаря
сільської ради, а відтак і щодо обрання
на ці посади інших осіб, прокурор не
звернув уваги, що таким чином судом
буде фактично вирішуватись трудовий
спір стосовно звільнення з публічної
служби, але без особливостей,
установлених законодавством щодо
процедури розгляду такого роду спорів -
тобто без вирішення судом як органом,
що розглядає трудовий спір, вимог про
поновлення на роботі у разі
незаконного звільнення та виплату
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, без дослідження підстав та
обставин звільнення. З цього приводу
слід також зауважити, що захист
трудових прав є диспозитивним правом
особи, яка звільнена.

Додатково до викладеного суд вважає за
необхідне звернути також увагу на те,
що прокурором, зокрема, оскаржені такі
рішення відповідача, як від 08.03.2014р. №423
"Про рекомендації сільському голові
про розірвання контракту з директором
агрофірми радгосп "Білозерський", №424
"Про встановлення чергування в
приміщенні адмінбудівлі агрофірми
радгосп "Білозерський", №425 "Про
встановлення наявності печатки та
документів сільської ради", №426 "Про
ефективність проведення
інвентаризації основних засобів та
проведення незалежного аудиту
агрофірмі радгосп "Білозерський".

Виходячи зі змісту цих рішень, вони
носять рекомендаційний характер і не
створюють для жодного суб'єкта
публічно-правових чи інших відносин
будь-яких юридичних наслідків у
вигляді виникнення, зміни чи
припинення прав, інтересів або
обов'язків.

Згідно із п.6 ч.1 ст.3 КАС України,
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.
Окреслені ст.ст. 23, 36-1 Закону №1789-XII, ст.60
КАС України повноваження прокурора на
звернення до суду витікають із функцій
прокуратури та предмету
прокурорського нагляду, визначених
ст.ст. 4, 5, 19 Закону №1789-XII.

На думку суду, перевірка відповідності
вимогам законодавства рішень органу
місцевого самоврядування, які
безпосередньо не створюють правових
наслідків для будь-яких осіб, не
охоплюється визначеними Законом №1789-XII
завданнями та предметом
прокурорського нагляду, а тому у
прокурора відсутні підстави для
оскарження таких рішень у судовому
порядку.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
у прокурора були відсутні передбачені
законодавством підстави для звернення
до суду із позовними вимогами саме до
Дніпровської сільської ради про
скасування її рішень, оскільки в якості
такої підстави прокурором вказано
відхилення його подання, адресованого
не відповідачу і яке не стосувалось тих
рішень сільської ради, скасувати які
просить позивач у даному позові.
Відсутність таких підстав означає,
відповідно, необґрунтованість
позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про відмову прокурору
Білозерського району у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 23 травня 2014 р.

Суддя

Пекний А.С.

кат. 11.2