Справа № 803/158/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 876/3299/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Волиньгаз» в особі філії
ПАТ «Волиньгаз» Ратнівське управління
газового господарства на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Волиньгаз» в
особі філії ПАТ «Волиньгаз» Ратнівське
управління газового господарства до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
припису,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Волиньгаз» Ратнівське управління
газового господарства 24.01.2014 року
звернулося до суду із позовною заявою
до Територіальної державної інспекції
з питань праці у Волинській області
про визнання протиправним та
скасування припису від 15 листопада 2013
року № 03-16-31/0898+0811.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу. В якій просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі наказу від 21 жовтня 2013 року
№ 114, направлення на перевірку від 04
листопада 2013 року № 1017 з 05 по 15
листопада 2013 року працівниками
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Волинській області
проведено позапланову перевірку філії
ПАТ «Волиньгаз» Ратнівське УГГ, за
результатами перевірки складено акт
«Перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 03-10-13/0898.

Територіальна державна інспекція з
питань праці у Волинській області
винесла припис від 15 листопада 2013 року
№ 03-16-31/0898+0811, яким зобов'язано філію ПАТ
«Волиньгаз» Ратнівське УГГ
дотримуватись виконання вимог пункту
2.3 глави 2 Інструкції № 58 та зобов'язано
забезпечити виконання вимог частини
третьої статті 184 КЗпП України в
частині виплати середньої заробітної
плати заявниці ОСОБА_1 з врахуванням
змісту наказу від 04 жовтня 2013 року №
161-к.

ОСОБА_1 прийнята на посаду контролера
газового господарства за строковим
договором - на період відсутності
основного працівника згідно з наказом
по філії від 20 жовтня 2012 року № 157-к;
вона звільнена з посади на підставі
особистої заяви у зв'язку із виходом
основного працівника згідно з наказом
від 04 жовтня 2013 року № 161-кс на підставі
пункту 2 статті 36 КЗпП України, про що
зазначено у наказі про звільнення.
Однак, у трудовій книжці ОСОБА_1 вказано
як підстава звільнення пункт 6 статті 40
КЗпП України - у зв'язку із поновленням
на роботі працівника, який раніше
виконував цю роботу.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року №
58, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 року за №
110, встановлено, що записи в трудовій
книжці при звільненні або переведенні
на іншу роботу повинні провадитись у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства і з посиланням
на відповідну статтю, пункт закону.
Пункт 2.6. визначає, що у разі виявлення
неправильного або неточного запису
відомостей про роботу, переведення, а
також про нагородження та заохочення
тощо, виправлення виконується
власником або уповноваженим ним
органом, де було зроблено відповідний
запис. Власник або уповноважений ним
орган за новим місцем роботи
зобов'язаний надати працівнику в цьому
необхідну допомогу.

Колегія суддів встановила, що позивач
не заперечує факт допущення помилки
при внесенні запису до трудової книжки
ОСОБА_1, у зв'язку із чим ним вживалися
заходи для її виправлення, а саме на
адресу Ратнівського районного центру
зайнятості скеровано лист від 12
листопада 2013 року № 490 з проханням
направити у разі звернення ОСОБА_1 для
виправлення зазначеної помилки у
трудовій книжці, через невідповідність
записів у трудовій книжці щодо підстав
звільнення ОСОБА_1 наказу від 04 жовтня
2013 року № 161-к на час видачі припису від
15 листопада 2013 року № 03-16-31/0898+0811 не
усунута, через небажання ОСОБА_1
виправити зазначене порушення, яке
було вчинено помилково при записі в
трудову книжку, однак даний факт був
засвідчений посадовими особами
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Волинській області та
відповідне порушення мало місце на
Ратнівському управлінні газового
господарства ПАТ «Волиньгаз».

Відповідно до частини третьої статті 184
КЗпП України звільнення вагітних жінок
і жінок, які мають дітей віком до трьох
років (до шести років - частина шоста
статті 179), одиноких матерів при
наявності дитини віком до чотирнадцяти
років або дитини-інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору. На
період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата,
але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового
договору.

Під час перевірки філії ПАТ
«Волиньгаз» Ратнівського УГГ на
підставі копії свідоцтва про
народження дитини було встановлено, що
ОСОБА_1 - одинока мати, що виховує дитину
до 14 років. Відтак, звільнення ОСОБА_1 у
зв'язку із закінченням строкового
трудового договору вимагає обов'язкове
її працевлаштування. Перевіркою також
було встановлено, що на час звільнення
ОСОБА_1 вакансій на підприємстві не
було. Разом з тим, це не означає, що
обов'язок роботодавця щодо її
працевлаштування перестав існувати,
оскільки роботодавець зобов'язаний
працевлаштувати жінку на цьому ж або
іншому підприємстві відповідно до її
спеціальності; розрив у часі між
звільненням і працевлаштуванням у
цьому випадку також не допускається.
Однак відносини між власником
(підприємством) і працівницею з дня
закінчення строку трудового договору
мають істотну специфіку. Передбачено
збереження за жінкою на період
працевлаштування середньої заробітної
плати, однак не більше ніж на три місяці
«з дня закінчення строкового трудового
договору».

Отже, оскільки ОСОБА_1 не
працевлаштована у зв'язку із
закінченням строку трудового договору,
то вимога забезпечити виконання
частини третьої статті 184 КЗпП України
є законною. При цьому звернення філії
ПАТ «Волиньгаз» Ратніське УГГ до
Ратнівського районного центру
зайнятості листом від 08 листопада 2013
року № 483 про надання переліку
вакантних посад, які відповідають
освіті і професії ОСОБА_1, не звільняє
роботодавця від обов'язку, визначеного
частиною третьою статті 184 КЗпП України
щодо збереження середньої заробітної
плати не більше трьох місяців.
Посилання представника позивача на те,
що 17.02.2014 року ОСОБА_1 було
працевлаштована згідно наказу № 23-к до
уваги судом не приймається, так як дана
обставина не спростовує порушень,
встановлених при проведенні перевірки
вказаної перевірки, що потягло видачі
припису. При звільненні після
закінчення строку трудового договору
варто враховувати, що звільнення жінок,
зазначених у частині третій ст. 184 КЗпП,
здійснюється з обов'язковим
працевлаштуванням.

Отже, таким чином, роботодавець
зобов'язаний розпочати вчинення
активних дій з працевлаштування
працівника уже при його звільненні
(одразу після нього), що не було вчинено
позивачем, що свідчить про порушення
ним положень статті 184 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, суд
встановив, що при винесенні припису
Територіальна державна інспекція
праці у Волинській області діяла в
межах наданих їй повноважень та у
спосіб визначений законом, а тому в
задоволенні адміністративного позову
про визнання протиправним та
скасування припису від 15 листопада 2013
року № 03-16-31/0898+0811 слід відмовити в
повному обсязі.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції встановив,
що постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Волиньгаз» в
особі філії ПАТ «Волиньгаз» Ратнівське
управління газового господарства -
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі №803/158/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар