Справа № 804/3856/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. Справа № 804/3856/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання без
участі сторінПасічнику Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні в
залі суду у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпробетон" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
18 березня 2014 року звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон», в
якому просить стягнути з відповідача
на його користь заборгованість по
фактичним витратам на виплату та
доставку пільгових пенсій по списку № 2
у сумі 18767,48 грн. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
внаслідок порушення вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідач має заборгованість зі
сплати витрат на покриття і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за період з грудень 2013 року по
лютий 2014 року.

Сторони у судове засідання не з'явились
повідомлялись належним чином, тому у
відповідності до ст. 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (ст. 128 КАС України), фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Представник позивача надав до суду
заяву (вх. № 21709 від 10.04.2014р.), в якій
позовні вимоги підтримує та просить
розглядати справу у письмовому
провадженні.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, заперечення на
позов не надав. Про дату, час та місце
розгляду справи відповідача було
повідомлено належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням 02.04.2014р.

Відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються вимоги
позову, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини справи та
надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон»
зареєстровано в Управлінні Пенсійного
фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа, платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та платник, що
відшкодовує фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно розрахунків Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Дніпробетон» нараховано суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій у розмірі 18 767,48 грн. за
період грудень 2013 року - лютий 2014 року.

Вищезазначені розрахунки були вручені
представнику відповідача 17.12.2013р.,
20.01.2014р., що підтверджується його
підписом на розрахунках.

Таким чином, станом на день розгляду
справи відповідач заперечення на позов
та доказів оплати боргу не надав.

Відповідно до ст.ст. 14,15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами) є
страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України ( 36-2003-п ), та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Абзацем 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про
збір на загально обов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено, що
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"

Відповідно п. 1 ст. 1 цього Закону
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про
збір на загально обов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
ставка збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлюються
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону
складає 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Відповідно до п. «б-з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України;

е) жінки, зайняті протягом повного
сезону на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну,- після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років;

ж) жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України;

з) водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в тому числі на
зазначеній роботі не менше 10 років.

Отже, законодавчо передбачений
обов'язок відповідача сплатити до
Пенсійного фонду фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
врегульовано розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Відповідно до пп. 6.4 п. 6 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами та
організаціями збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, інших
платежів, а також обліку їх надходження
до Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-1,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих) пенсій
(Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії (пп. 6.5 п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України).

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно пп. 6.8 п. 6 вищезазначеної
Інструкції суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-I «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

У випадку несплати витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах, вказані витрати є
боргом зі сплати страхових внесків,
який стягується органами Пенсійного
фонду України на підставі пп. 7 п. 5
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001 № 121/20.

Виходячи з вищевказаних норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
вбачається, що відшкодуванню
підлягають фактичні витрати на виплату
та доставку пенсій лише особам, які
були зайняті повний робочий день на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списками № 1 та № 2 та які набули
необхідний стаж роботи після введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Законодавством України передбачено
відшкодування підприємствам витрат
Пенсійного фонду України, пов'язаних з
виплатою і доставкою пільгових пенсій,
призначених за окремими пунктами
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно пп. 6.2 п. 6 Інструкції «Про
порядок обчислення та сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України» №21-1 від 31.12.2003, витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Відповідно до положень Листа
Пенсійного фонду України від 21.05.2003
року № 04/3846 «Щодо відшкодування
підприємствами фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до статті 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що особі, яка
до і після 01.01.1992 працювала на роботах,
передбачених списками № 1 та № 2, і на
підприємстві проведена атестація
робочих місць, пенсія призначається
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 1 частини 15 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується.

Аналізуючи спірні правовідносини суд
приходить до висновку, що ТОВ
"Дніпробетон" не сплачувало кошти,
призначені на покриття фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій у за період з грудень 2013 року -
лютий 2014 року у сумі 18767, 48 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі: стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій у розмірі 18 767,48 грн. за період
грудень 2013 року - лютий 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями ст.ст. 2, 4-12, 41, 94, 158-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» про
стягнення заборгованості по сплаті
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» (49112, м.
Дніпропетровськ, вул. Гаванська, б. 4,
) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська (49022, м.
Дніпропетровськ, вул.
Молодогвардійська,22-а, )
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій у сумі 18767,48 грн. (вісімнадцять
тисяч сімсот шістдесят сім грн. 48 коп.).

Судові витрати по справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О.
Власенко