Справа № 809/303/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.
Справа № 876/3496/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

представника відповідачів:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 року
у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про про стягнення надміру виплаченої
пенсії,-

встановила:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення надміру виплаченої пенсії у
розмірі 253362,20 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що ОСОБА_2, ОСОБА_3 призначена та
виплачується пенсія по віку. При
проведені перевірки достовірності
документів про заробітну плату, які
надані вказаними особами для
здійснення розрахунку пенсії,
позивачем виявлено, що суми заробітної
плати, зазначені у довідках про
зарплату, які видані ПП "Бужур" не
співпадають з відомостями про
нарахування зарплати. Внаслідок чого,
відбулася переплата пенсій - ОСОБА_2 у
розмірі 140804,73 грн. та ОСОБА_3 у розмірі
112557,47 грн. На думку позивача, у
відповідності до ст. 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ст. 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
вказані суми підлягають до стягнення з
відповідачів у судовому порядку.
Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.03.2014 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську. Вважає,
що оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачам призначено та
виплачується пенсія по віку. Для
проведення розрахунку пенсії по віку
вказаними особам пред'явлено
Управлінню ПФУ в м. Івано-Франківську
довідки про заробітну плату, які видані
ПП "Бужур". Згідно відомостей
зазначених у довідці №2 від 02.08.2000 року
про заробіток для обчислення пенсії,
ОСОБА_2 працював у ПП "Бужур" та за
період з 01.08.1998 по 31.07.2000 роки йому
нарахована заробітна плата у розмірі
19745,00 грн., відповідно до довідки №1 від
03.12.1999 року про заробіток для
обчислення пенсії, ОСОБА_3 працювала у
ПП "Бужур", та за період з 01.10.1997 по 30.09.1999
роки нарахована заробітна плата у
розмірі 7035,00 грн. Вказані відомості
взяті Управлінням ПФУ в м.
Івано-Франківську до уваги при
здійсненні розрахунку пенсій.

Як встановлено судовою колегією
апеляційного суду та підтверджується
матеріалами справи, що посадовими
особами Управління ПФУ в м.
Івано-Франківську 28.11.2013 року проведено
зустрічну перевірку достовірності
документів про заробітну плату
відповідачів, які працювали у ПП "Бужур"
протягом 1995-2001 років.

За результатами перевірки складено акт
№1621 та виявлено невідповідність даних
про заробіток зазначених у довідках
про заробітну плату для обчислення
пенсії, які видані ПП "Бужур" з
відомостями про нарахування зарплати,
а саме згідно даних довідки №2 від
02.08.2000 року сума заробітку ОСОБА_2 за
період з 01.01.2000 по 31.07.2000 роки становить
6265,00 грн., а згідно відомостей про
нарахування зарплати - 3580,00 грн., згідно
довідки №1 від 03.12.1999 року сума
заробітку ОСОБА_2 за період з 01.01.1999 по
30.09.1999 рік зазначена у розмірі 2655,00 грн.,
а згідно відомостей про нарахування
заробітної плати становить 1900,00 грн.

Таким чином, управлінням ПФУ в м.
Івано-Франківську 24.07.2013 року прийнято
розпорядження про утримання переплати
пенсій за період з 01.01.2004 по 31.07.2013 року з
ОСОБА_2 у сумі 140804,73 грн. (а.с.13), з ОСОБА_3
у сумі 112557,47 грн.(а.с.23).

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Разом з тим, ч.1 ст. 103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", передбачено, що
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Судова колегія апеляційного суду
звертає увагу, що при призначені та
здійсненні розрахунку пенсії
відповідачам, позивачем проводилась
перевірка даних про заробітну плату
ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.1994 по
31.12.1998 року в ПП "Бужур" та перевірка
довідки виданої ПП "Бужур" про
заробітну плату ОСОБА_2 Згідно
складених посадовими особами
пенсійного фонду актів перевірки від
03.08.2000 року та 29.07.2004 року, вказані
довідки складено вірно, сумнівів в їх
достовірності та розбіжностей у сумах
заробітку не виявлено (а.с.51-53).

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд
наголошує, що як у ході розгляду даної
справи у суді першої інстанції так і в
апеляційному суду, позивачем не
доведено, а судом не було встановлено
жодних зловживань з боку відповідачів
чи подання ними недостовірних даних,
які призвели до виплати їм пенсії у
завищеному розмірі, а отже й підстав
для стягнення суми надміру виплаченої
пенсії з відповідачах в Управлінні ПФУ
в м. Івано-Франківську немає.

Підсумовуючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови у
задоволені позову.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 року
у справі №809/303/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С.Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 21.05.2014 року