Справа № 379/458/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
379/458/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Василенко О.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції в Київській області на
постанову Таращанського районного
суду Київської області від 17 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом про визнання незаконними дій
відділу ДВС Таращанського районного
управління юстиції щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 25.02.2014 року.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 17 березня 2014
року позовні вимоги задоволені.
Визнано протиправними дії відділу
державної виконавчої служби
Таращанського районного-управління
юстиції в Київській області щодо
винесення постанови від 25.02.2014 року про
закінчення виконавчого провадження №
42073677 з виконання виконавчого листа по
справі № 2-а-1865/2011 р., виданого
Таращанським районним судом Київської
області 16 лютого 2011 року. Скасовано
постанову начальника відділу
Державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції від 25.02.2014 року про закінчення
виконавчого провадження № 42073677 з
виконання виконавчого листа виданого
Таращанським районним судом Київської
області 16 лютого 2011 року в справі №
2-а-1865/2011 р. про зобов'язання УПФУ в
Таращанському районі Київської
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії
відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з розрахунку 75% від
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01.02.2011 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Не погоджуючись з судовим рішенням
представник Відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про відмову в задоволенні позову в
повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
16.02.2011 року Таращанським районним судом
Київської області винесено постанову
№2-а-1865/2011 р. в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФУ в Таращанському районі Київської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії та доплат. Згідно
даної постанови позовні вимоги
задоволено частково: визнано
неправомірними дії УПФУ в
Таращанському районі Київської
області щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахуванні додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, з розрахунку
75% від прожиткового мінімуму
непрацездатних громадян, відповідно до
ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов'язано УПФУ в Таращанському
районі Київської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
додаткової пенсії відповідно до ст. 50
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
розрахунку 75% від мінімальної пенсії за
віком, за період з 01.02.2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.
Вказана постанова не оскаржена та
набрала законної сили.

Зазначену постанову суду було допущено
до негайного виконання.

16 лютого 2011 року на підставі даної
постанови Таращанським районним судом
Київської області був виданий
виконавчий лист.

14.02.2014 року державним виконавцем ВДВС
Таращанського РУЮ Київської області
було відкрито виконавче провадження по
даному виконавчому листу.

Згідно повідомлення УПФУ в
Таращанському районі Київської
області, вищевказаний виконавчий лист
був прийнятий до негайного виконання.

Згідно розпорядження № 130319 22.02.2011 року
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2.
Пенсію визначену рішенням суду
виплачено по 31.10.2011 року.

На підставі копії розпорядження УПФУ в
Таращанському районі Київської
області про перерахунок пенсії ОСОБА_2
та листа про виплату недоплачених сум,
начальником ВДВС Таращанського РУЮ
Київської області Лисаченко Л.А. 25.02.2014
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №42073677 з
примусового виконання виконавчого
листа по справі № 2-а-1865/11 від 16.02.2011 року
відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що позовні
вимоги є законними, а тому підлягають
задоволенню, так як в даному випадку
державним виконавцем не було проведено
перевірки виконання судового рішення,
не було вжито всіх можливих заходів для
виконання рішення згідно приписів ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження», та передчасно винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, що призвело до порушення
прав та інтересів позивача.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України від 21.04.1999,
№ 606-XIV "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом
неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії, які спрямовані
на завершення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається,
що14.02.2014 р. відповідно до ст. 17, 19, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
документу та відповідно до п. 4 ст. 25 ЗУ
«Про виконавче провадження»
запропоновано боржнику виконати
рішення суду негайно. Копії постанов
було направлено до Управління
пенсійного фонду України в м. Тараща
Київської області для виконання,
стягувачу до відома.

На виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження 21.02.2014 р.
надійшло повідомлення з Управління
пенсійного Фонду України в м. Тараща
Київської області № 1071/07 від 18.02.2014, в
якому зазначено, що вищевказаний
виконавчий лист прийнятий до негайного
виконання, та згідно доданого
розпорядження № 130319 від 22.02.2011 року
Управління ПФУ м. Тараща провело
нарахування додаткової пенсії та
надбавок згідно рішення суду ОСОБА_2.

Виплату пенсії у розмірі, визначеному
судом виплачено пенсіонеру по 31.10.2011
року. Вказана обставина не оспорюється
сторонами та підтверджена позивачем.

25.02.2014 року начальником відділу
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження», копії постанов
направлено сторонам виконавчого
провадження, виконавчий документ з
відміткою про виконання направлено до
Таращанського районного суду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим документом

Щодо твердження суду першої інстанції
про невжиття в повному обсязі заходів
примусового виконання рішення суду, то
колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції, так як вищевказане рішення
суду є зобов'язального характеру, тому
виконання рішення суду проводилось
відповідно до ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» де вказано
загальні умови виконання рішення суду
за яким боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматись від їх
вчинення. Вказана стаття містить
виключний перелік дій які необхідно
вчинити державному виконавцю.

Згідно з частиною третьою статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження», у разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до змісту положень статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
виносить постанову про накладення
штрафу на боржника у разі не виконання
ним рішення без поважних причин.

Однак, колегія суддів погоджується з
доводами апелянта, що для застосування
штрафів передбачених статтею 89 Закону
України «Про виконавче провадження»,
підстав немає.

Слід зазначити, що оскільки в судовому
рішенні не встановлено кінцевої дати
проведення перерахунку і виплати
пенсії, то воно підлягало виконанню до
часу існування правових підстав для
здійснення відповідних виплат, тобто
до змін законодавства, що регулює
спірні правовідносини.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011
року № 3491- VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено пунктом 4,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39,50,51,52,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог пункту 7 Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№ 745 «Про встановлення деяких виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, встановленою в абсолютних
сумах. Ця постанова набрала чинності з
23 липня 2011 року.

Таким чином,положення Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щодо
розміру пенсій для інвалідів внаслідок
Чорнобильської катастрофи підлягали
застосуванню до 22 липня 2011 року
включно, а з 23.07.2011 року перерахунок та
виплата повинні проводитися у
відповідності з законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» та
постановою Кабінету міністрів України
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат ,що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», які не були
скасовані ,визнані не чинними та/або
неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у відділу
державної виконавчої служби були
підстави для закінчення виконавчого
провадження, так як управлінням
Пенсійного фонду України виконано
рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, відповідач діяв у спосіб
та в порядку, встановленому виконавчим
документом і Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи позивача, що постановою про
закінчення виконавчого провадження
грубо порушені його права, колегія
суддів не приймає до уваги так як
відповідач діяв в на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України.

Виходячи з системного аналізу вказаних
норм права, колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржувана постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 42073677 від 25.02.2014 року прийнята на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову у задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити в
задоволенні позову.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області - задовольнити.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 17 березня 2014
року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу
Державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції в Київській області про
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.