Справа № 814/747/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

07 квітня 2014 року
справа № 814/747/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Єнтіна А.П.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України в Новоодеському районі
Миколаївської області, вул. Червоних
Партизан, буд. 63 "а", м. Нова Одеса,
Новоодеський район, Миколаївська
область, 56600

доВідділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Новоодеському районі Миколаївської
області, вул. Леніна, 177, м. Нова Одеса,
Новоодеський район, Миколаївська
область, 56600

простягнення коштів в сумі 183,60 грн. В С
Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області (далі-позивач, Управління)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області
(далі-відповідач, Відділення) про
стягнення суму витрат виплаченої
допомоги на поховання померлого ОСОБА_1
у розмірі 183,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідач в порушення вимог чинного
законодавства відмовляється
відшкодувати зазначені витрати.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення проти позову.

Сторони надали клопотання про розгляд
справи за їх відсутності в порядку
письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Суд дійшов висновку про відсутність
правових підстав відшкодування
виплаченої суми допомоги на поховання,
виходячи з наступного.

У статті 25 Закону України "Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" перелічені види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного,
включають допомогу на поховання. Так,
зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтею 21 цього Закону встановлені
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, який у разі настання
страхового випадку у встановленому
законом порядку повинен, зокрема,
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам, які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Згідно до частини восьмої статті 34
зазначеного Закону у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі
-Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 826, регулює питання
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
таких витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом другим частини
дев'ятої статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Виходячи з цього, допомога на поховання
відшкодовується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
тільки в разі настання смерті за
наслідками отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Позивачем не надано суду будь-яких
доказів у підтвердження того, що смерть
ОСОБА_1 настала за наслідками
отриманого нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
висновками спеціальних медичних
закладів.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна