Справа № 812/2399/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2399/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Запорожцевій І.В.,

за участю:

представника відповідача: Сірої О.М.
(довіреність від 08.01.2014 №02-10/2),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Управління Державної казначейської
служби у м.Луганську Луганської
області про визнання незаконними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 11.11.2013 у справі
№437/12806/13-а було частково задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції
міністерства юстиції України в АР Крим.
Стягнуто з Державного бюджету на
користь ОСОБА_2 судові витрати у
вигляді витрат на правову допомогу у
розмірі 800 грн. та витрати зі сплати
судового збору у сумі 37 грн. 77 коп.
(а.с.25-27).

27.12.2013 позивачу у справі був виданий
відповідний виконавчий лист (а.с. 24).

13 березня 2014 до Управління Державної
казначейської служби у м.Луганську
надійшла заява позивача від 11.03.2014 б/н з
доданими до неї документами: оригінал
виконавчого листа по справі №437/12806/13-а,
копія постанови суду від 11.11.2013, копія
квитанції від 19.08.2013 про сплату
судового збору в сумі 34 грн. 77 коп.,
копія квитанції від 19.08.2013 про сплату
послуг банка на суму 3 грн. 50 коп. (а.с. 19,
28), копія договору про надання правової
допомоги від 16.08.2013 (а.с. 29) та копія
прибуткового касового ордеру №69 на
суму 800 грн. (а.с. 30).

Листом від 28.03.2014 №03-27/1035 відповідач
повернув позивачу його заяву оригінал
виконавчого листа та додані документи
без виконання (а.с. 6-7).

В листі відповідач зазначає, що
безспірне списання коштів державного
та місцевого бюджетів за судовими
рішеннями про стягнення надходжень
бюджету можливе лише у разі
підтвердження стягувачем
перерахування коштів до відповідного
бюджету шляхом надання органу
казначейства оригінала або копії
розрахункового документа. Відповідно
до виконавчого листа судовий збір
підлягає стягненню в сумі 37 грн. 77 коп.,
в той час як позивачем надано квитанцію
про сплату судового збору від 19.08.2013
лише на суму 34 грн. 77 коп.

Крім того, відповідач у своєму листі
зазначає, що позивачем не надано
доказів на підтвердження
перерахування до бюджету коштів на
правову допомогу, що виключає
можливість безспірного списання цієї
суми з державного бюджету. У разі якщо
кошти на правову допомогу не
зараховувалися до Державного бюджету
відповідач зазначає про необхідність
зазначення в такому випадку боржником
Державного бюджету України в особі
Державної судової адміністрації.

Позивач не погодився з такими діями
УДКС у м. Луганську та звернувся до суду
з даним позовом, в якому просив:

Визнати незаконними дії відповідача
щодо відмови у безспірному списанні
коштів з бюджету на користь позивача
після надання останнім виконавчого
листа, виданого Ленінським районним
судом м. Луганська 27.12.2014 по справі
№437/12806/13-а.

Зобов'язати відповідача здійснити
безспірне списання коштів з бюджету на
підставі виконавчого листа, виданого
Ленінським районним судом м. Луганська
27.12.2014 по справі №437/12806/13-а та доданих до
нього раніше документів.

Щодо викладення позивачем вимог про
визнання незаконними дій відповідача
із зазначенням різних підстав для
відмови у безспірному списанні коштів,
суд зазначає, що предметом спору в
адміністративній справі є рішення, дії
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу було відмовлено у виконанні
виконавчого листа відповіддю від
28.03.2014, отже судом в межах даної справи
досліджується правомірність або
протиправність такої відмови з боку
відповідача в цілому з урахування всіх
обставин та підстав, що обумовили таку
відмову. Таким чином вимоги викладені
позивачем у пунктах 2,3,4 прохальної
частини позову розцінюються та
розглядаються судом як одна вимога.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав заявлений позов, відповідач
проти позову заперечував, вважає, що
ним було правомірно повернуто позивачу
виконавчий лист без виконання, з огляду
на встановлені невідповідності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову з огляду на
наступне.

Зазначені вище фактичні обставини щодо
прийняття постанови та видачі
виконавчого листа Ленінським районним
судом, звернення позивача до УДКС у м.
Луганську та отриманні відмови,
оформленої листом №03-27/1035 від 28.03.2014,
зміст виконавчого листа та квитанції
про сплату судового збору, оплати
послуг банку, договору про надання
правової допомоги та прибуткового
касового ордеру №69 визнаються
сторонами та підтверджені залученими
до матеріалів справи копіями
відповідних документів.

Постановою Кабінету Міністрів України
№845 від 03.08.2011 затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників.

Цей Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Пунктом 4 передбачено, що органи
Казначейства:

1) забезпечують у випадках,
передбачених цим Порядком, зберігання
виконавчих документів та ведення їх
обліку. Після виконання виконавчого
документа суду в повному обсязі такий
документ повертається до суду з
відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання
виконавчих документів протягом
установленого строку;

3) розглядають письмові звернення
(вимоги) осіб, які беруть участь у
справі, щодо виконання виконавчих
документів, а також звернення (вимоги)
прокурорів.

Під час виконання виконавчих
документів органи Казначейства мають
право:

1) повідомляти органу, який видав
виконавчий документ, про наявність
обставин, що ускладнюють чи
унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів;

2) звертатися у передбачених законом
випадках до органу, який видав
виконавчий документ, щодо роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, а
також відстрочку та/або розстрочку
його виконання.

Пунктом 6 Порядку передбачено пакет
документів, які подаються стягувачем
до органу казначейства:

заява про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності);

оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, що
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у строк встановлений Законом
України "Про виконавче провадження"
звернувся до відповідача та надав всі
документи, передбачені статтею 6
Порядку.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що орган
Казначейства повертає:

1) виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли:

виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом
Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних
повноважень;

- пред'явлено до виконання з
пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням
установлених вимог;

рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку;

суми коштів, зазначених у судовому
рішенні про стягнення коштів,
повернуті стягувачеві за поданням
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, або за рахунок
таких коштів виконано грошові
зобов'язання чи погашено податковий
борг стягувача перед державним або
місцевим бюджетом;

відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем;

стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання;

наявні інші передбачені законом
випадки.

У своїй відповіді від 28.03.2014 відповідач
чітко не посилається яке саме
положення пункту 9 Порядку стало
підставою для повернення виконавчого
документа.

Зі змісту відповіді вбачається, що
відповідач зауважує на
невідповідності зазначеної у
виконавчому листі районного суду сумі
судового збору, що підлягає стягненню з
бюджету сумі сплаченій за квитанцією
від 19.08.2013, а також зазначає про
відсутність документу про
перерахування правової допомоги до
державного бюджету та необхідності
зазначення у виконавчому листі
розпорядника бюджетних коштів -
Державної судової адміністрації
України в частині стягнення судових
витрат на правову допомогу.

Таким чином, відповідач зазначає на
певні, на його думку, недоліки
виконавчого документа.

Суд вважає, що такі сумніви органу
казначейства є підставою для звернення
до органу, який видав виконавчий
документ, щодо роз'яснення рішення про
стягнення коштів, порушення клопотання
про встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, але
ні в якому разі не підставою для
повернення виконавчого документа без
виконання.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Постанова Ленінського районного суду
м. Луганська у справі №437/12086/13-а набрала
законної сили, виконавчий лист по цій
справі не визнаний таким, що не
підлягає виконання, наданий позивачем
органу казначейства своєчасно разом з
іншими, передбаченими Порядком
документами, а відтак у відповідача
були відсутні підстави для повернення
виконавчого листа без виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку
про задоволення вимог позивач в
частині визнання протиправними дії
Управління Державної казначейської
служби у м.Луганську Луганської
області щодо невиконання виконавчого
листа Ленінського районного суду,
виданого 27.12.2013 по справі №437/12806/13-а.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
відповідача здійснити безспірне
списання коштів з бюджету за
виконавчим листом, суд вважає, що такий
обов'язок відповідача прямо
передбачений діючим законодавством та
не потребує додаткового зобов"язання
шляхом прийняття відповідного
судового рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку
про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Державної казначейської
служби у м.Луганську Луганської
області про визнання незаконними дії
та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Державної казначейської служби у
м.Луганську Луганської області щодо
невиконання виконавчого листа
Ленінського районного суду, виданого
27.12.2013 по справі №437/12806/13-а.

У задоволені решти позовних вимого
відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) витрати зі
сплати судового збору в розмірі 36,54 грн.
(тридцять шість гривень 54 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засідання
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанову у повному обсязі
складено та підписано 20 травня 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда