Справа № 182/11008/13-а (2а/0182/30/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 182/11008/13-а
(2а/0182/30/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області

на постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 січня 2014 року у справі №
182/11008/13-а (провадження №2-а/0182/30/2014) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області про
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с.25-26), просила зобов'язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії з виключенням зі страхового
стажу періоду з 01 липня 2000 року до 01
січня 2005 року, а також виключити
періоди до 10 відсотків тривалості
страхового стажу з найменшим
коефіцієнтом заробітку, а саме з 01.01.2005
року по 31.03.2008 року з дати звернення до
Пенсійного Фонду.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що відповідно до ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виключення конкретного періоду є
правом особи, у зв'язку з чим вона
звернулась до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії з виключенням
періоду з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року, а
також виключити періоди до 10 відсотків
тривалості страхового стажу з
найменшим коефіцієнтом заробітку, а
саме з 01.01.2005 року по 31.03.2008 року, проте у
такому перерахунку їй було відмовлено,
що, на думку позивача, є порушенням її
прав, свобод та інтересів.

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 січня 2014 року
адміністративний позов задоволено, а
саме: зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області зробити
перерахунок пенсії з виключенням зі
страхового стажу періоду з 01 липня 2000
року до 01 січня 2005 року, а також
виключити періоди до 10 відсотків
тривалості страхового стажу з
найменшим коефіцієнтом заробітку, а
саме з 01.01.2005 року по 31.03.2008 року з дати
звернення до Пенсійного Фонду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулося
до суду з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга, фактично,
обґрунтована тими обставинами, які
стали підставою для відмови позивачу у
перерахунку пенсії.

Дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги,
перевіривши

правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
знаходиться на обліку в управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області та з 20.04.2013р.
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

03.06.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
здійснити перерахунок пенсії, у зв'язку
з її бажанням додатково виключити
період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005
року, а також виключити періоди до 10
відсотків трудового стажу з найменшим
коефіцієнтом заробітку, а саме з 01.01.2005
року по 31.03.2008 року, як це передбачено
ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Листом від 17.06.2013р. за №М-119-1/12/10 УПФУ
повідомило позивача про неможливість
виключення періоду з 01.07.2000 року по
01.01.2005 року, оскільки у вказаний період
позивач працювала, а не перебувала на
строковій військовій cлужбі, навчалась,
здійснювала догляд за інвалідом 1 групи
або дитиною-інвалідом віком до 16 років,
за пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, чи здійснювала
догляд за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Також відповідач
зазначив, що позивачу виключено період
з 01.07.2000 року по 30.04.2004 року згідно ст.40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернулась до
суду з даним позовом..

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача є неправомірними.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з адміністративного
позову, позивач просить виключити
період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року,
оскільки у цей період вона регулярно
сплачувала страхові внески, а з 01.01.2005
року по 31.03.2008 року, оскільки цей період
має найменший коефіцієнт заробітку та
становить до 10 відсотків трудового
стажу.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в
редакції чинній з 01.10.2011р., для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз.3 ч.1 даної статті, за
вибором особи, яка звернулася за
призначенням пенсії, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключаються
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з частиною третьою статті
24 цього Закону, та будь-якого періоду
страхового стажу підряд за умови, що
зазначені періоди в сумі складають не
більш як 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі. Додатково за
бажанням особи можуть бути виключені
періоди строкової військової служби,
навчання, догляду за інвалідом І групи
або дитиною-інвалідом віком до 16 років,
за пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 1 липня 2000 року до 1
січня 2005 року, а також періоди, коли
особа підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону. У всіх випадках, крім
випадку, передбаченого абзацом другим
цієї частини, період, за який
враховується заробітна плата, не може
бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Отже, відповідно до абзацу 3 частини 1
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відновленої після
рішення Конституційного Суду України
№10рп/2008 від 22 травня 2008 року,
виключення конкретних періодів з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії, відбувається за вибором особи,
яка звернулася за призначенням пенсії.

У судовому засіданні представником
відповідача було надано заяву ОСОБА_1
про призначення пенсії, в якій позивач
просила лише призначити їй пенсію за
віком, не вказуючи при цьому про
необхідність виключення певного
періоду часу з її страхового стажу.

У зв'язку з тим, що особою, яка
звернулася за призначенням пенсії не
було реалізовано свого права вибору
періодів, які необхідно виключити,
відповідачем проведено виключення
періодів автоматизованим способом, про
що зазначено у відповіді, та при
розрахунку пенсії було виключено
період роботи з 01.07.2000 року по 30.04.2004
року (3 роки 10 місяців), що складає 46
місяців та 10 % від загального стажу (38
років 5 місяців 21 день).

Таким чином, з огляду на вимоги абзацу 3
частини 1 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», дії УПФУ в цій частині є
правомірними.

Вирішуючи спір щодо наявності підстав
для виключення періоду з 01.07.2000 року до
01.01.2005 року, суд зазначає наступне.

Як визначено абз.3 ч.1 ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
додатково за бажанням особи можуть
бути виключені періоди строкової
військової служби, навчання, догляду за
інвалідом І групи або
дитиною-інвалідом віком до 16 років, за
пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 1 липня 2000 року до 1
січня 2005 року, а також періоди, коли
особа підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону. У всіх випадках, крім
випадку, передбаченого абзацом другим
цієї частини, період, за який
враховується заробітна плата, не може
бути меншим, ніж 60 календарних місяців

На думку позивача, період з 1 липня 2000
року до 1 січня 2005 року має бути
виключений незалежно від того, чи
перебувала вона на строковій
військової служби, навчанні, догляду за
інвалідом І групи або
дитиною-інвалідом віком до 16 років, за
пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, чи догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, оскільки єдиним підтвердженням
строкового стажу є сплачені страхові
внески до Пенсійного фонду.

Таку позицію позивача суд вважає
помилковою, з огляду на те, що
вищевказаними положеннями абз.3 ч.1 ст.40
Закону передбачено саме право особи на
додаткове виключення періодів
строкової військової служби, навчання,
догляду за інвалідом І групи або
дитиною-інвалідом віком до 16 років, за
пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як за період з 01.07.2000р. до 01.01.2005р.
так і інші періоди. Про вказані
обставини свідчить, зокрема, і вказівка
даної норми на пункти 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону.

Так, у відповідності до п.8, 13, 14 ст.11
Закону, загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають:

8) особи, які проходять строкову
військову службу у Збройних Силах
України, Службі безпеки України, інших
утворених відповідно до законів
України військових формуваннях, а
також в органах Міністерства
внутрішніх справ України;

13) особи, які відповідно до законів
отримують допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

14) один з непрацюючих працездатних
батьків, усиновителів, опікун,
піклувальник, які фактично здійснюють
догляд за дитиною-інвалідом, а також
непрацюючі працездатні особи, які
здійснюють догляд за інвалідом І групи
або за престарілим, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду або досяг
80-річного віку, якщо такі непрацюючі
працездатні особи отримують допомогу
або компенсацію відповідно до
законодавства.

Як вбачається з наданих відповідачем
відомостей про застраховану особу
(ОСОБА_1) та, фактично, не заперечується
і самим позивачем, у спірний період (з
01.07.2000р. до 01.01.2005р.) ОСОБА_1 працювала, а
відтак, підстави для додаткового
виключення спірного періоду - відсутні.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, та в силу п.4 ст.202 КАС України, є
підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 січня 2014 року по справі №
182/11008/13-а (провадження №2-а/0182/30/2014) -
скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Постанову у повному обсязі складено
19.05.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк