Справа № 876/7380/13     
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/46750/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Жидачівської
районної державної адміністрації
Львівської області, землевпорядника
Бережницької сільської ради
Жидачівського району Львівської
області М. Денис про визнання
протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

28 грудня 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з адміністративним
позовом, у якому просили, уточнивши
позовні вимоги:

- встановити порушення застосування ст.
144 Земельного кодексу України
вказівкою № 4 від 01.08.2002 року, актом № 4
від 09.098.2002 року, актом № 1 від 04.07.2003
року;

- визнати неправомірним оформлення
землевпорядником Бережницької
сільської ради М.Денис матеріалів до
фермера ОСОБА_5, ОСОБА_8 без їх підпису;

- скасувати неправомірно оформлені
матеріали до ст. 144 Земельного кодексу
України;

- визнати неправомірними дії судді
господарського суду Львівської
області Бортник О.Ю.;

- визнати протиправними дії
землевпорядника М.Денис при оформленні
матеріалів без участі фермера ОСОБА_5
та його мокрого підпису чи відмови від
підпису чи з підтвердженням мокрих
підписів комісії;

- визнати порушення застосування ст. 144
Земельного кодексу України
Жидачівською районною державною
адміністрацією Львівської області за
завідомо неправомірними матеріалами
до ст. 144 Земельного кодексу України;

- визнати, що ОСОБА_5 не підписував
жодних матеріалів та не відмовлявся їх
підписувати;

- визнати протиправні дії
землевпорядника М.Денис Бережницької
сільської ради Жидачівського району
Львівської області при складанні
вказівки № 4 від 01.08.2002 року;

- визнати, що відповідно до державного
акту серії Б № 060336 від 22.07.1991 р. за
ОСОБА_5, як за землеволодільцем,
закріплювалась земельна ділянка на
території Бережницької сільської ради
площею 12 га у довічне успадковане
володіння (у власність) та ОСОБА_5 не
реєструвався як користувач тих чи
інших 12га у 1991-2004 роках;

- визнати матеріали щодо фермера ОСОБА_5
неправомірно оформленими та такими, що
не відносяться до ОСОБА_5;

- скасувати складене щодо фермера
ОСОБА_5 розпорядження № 158 від 12.03.2004
року «Про припинення користування
земельною ділянкою фермером ОСОБА_5» як
незаконне;

- визнати протиправними дії
відповідачів у 1991-2013рр., що грубо
порушили порядок припинення прав
користування та права володіння землею
ОСОБА_5;

- визнати неправомірні дії
відповідачів при оформленні
матеріалів до фермера ОСОБА_5, який їх
не підписував і не відмовлявся від
підпису.

Ухвалою судді Львівського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року у відкритті провадження у справі у
частині позовних вимог про визнання
протиправними дій судді
господарського суду Львівської
області Бортник О.Ю. було відмовлено.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року позовну заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5
залишено без розгляду в частині вимог,
заявлених ОСОБА_5, у зв'язку із
пропуском ним строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин.

Львівський апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 27
серпня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5 залишив без задоволення, а
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року про залишення без розгляду
позовної заяви в частині заявлених ним
вимог у справі № 813/16/13-а - без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Львівського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року та ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм процесуального та
матеріального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву в
частині вимог ОСОБА_5, суд першої
інстанції, з висновками якого також
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що ним пропущено строк звернення
до суду з адміністративним позовом і
при цьому не наведено об'єктивних
поважних причин його пропуску.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Залишаючи позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без
розгляду в частині вимог, заявлених
ОСОБА_5, суд першої інстанції, з
висновками якого також погодився
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
з того, що позивач звернувся до суду з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду з адміністративним
позовом. Доказів поважності пропуску
строку на звернення до суду з позовом
позивачем не надано.

Судами встановлено та підтверджується
матеріалами адміністративної справи,
що згідно з Державним актом № 06033 від
22.07.1991 року, виданим ОСОБА_5, йому було
надано у довічне успадковуване
володіння 12, 0га землі для ведення
селянського (фермерського)
господарства. Розпорядженням
Жидачівської районної державної
адміністрації Львівської області від
12.03.2004 року № 158 припинено право
користування земельною ділянкою
фермером ОСОБА_5 на підставі ст. 144
Земельного кодексу України. Зазначене
розпорядження оскаржувалось
фермерським господарством «Мадараш
В.М.» до господарського суду Львівської
області. Постановою цього суду,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
17.04.2007 року та постановою Верховного
Суду України від 03.06.2009 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

З тексту постанови господарського суду
Львівської області від 18.10.2006 року у
справі № 3/103-23/112 вбачається, що позивач
обґрунтовував незаконність
розпорядження № 158 від 12.03.2004 року,
зокрема, тим, що з червня 2004 року по
березень 2005 року йому не були вручені
своєчасно вказівка № 4 від 01.08.2002 року,
акт № 4 від 09.09.2002 року, акт № 1 від 04.07.2003
року. Господарським судом
досліджувалися зазначені докази і
встановлено, що ОСОБА_5 отримав
вказівку № 4 від 01.08.2002 року особисто.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 було
відомо про оскаржувані дії та акти ще
на час розгляду і вирішення
аналогічного спору за позовом
фермерського господарства «Мадараш
В.М.», тобто ще у 2006 році, а позовну заяву
подано до суду 28 грудня 2012 року, тобто з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Відтак судами попередніх інстанцій
правомірно застосовано до спірних
відносин положення ст.ст. 99, 100 КАС
України та залишено позовні вимоги
ОСОБА_5 без розгляду.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками суду
першої та апеляційної інстанцій.

Доводи, викладені в касаційні скарзі,
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати оскаржувані
судові рішення такими, що винесені з
порушенням норм процесуального права.

За правилами частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша