Справа № 274/1261/14-а
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/1261/14-а Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 р., 11:20м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.

розглянувши адміністративну справу за
позовомОСОБА_1дозаступника начальника
Ягодинської митниці Міністерства
доходів і зборів України - начальника
Управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями
Хомутянського Віталія
Володимировичапроскасування
постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у
якому просить скасувати постанову в
справі про порушення митних правил №
2211/20505/2013 від 12.02.2014 р., винесену
заступником начальника Ягодинської
митниці Міністерства доходів і зборів
України - начальником Управління
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Хомутянським
Віталієм Володимировичем (далі -
Начальник) про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 3 400,00 грн.

Ягодинська митниця Міністерства
доходів і зборів України (далі -
Митниця) проти позову заперечила,
посилаючись на те, що постанова, яка
оскаржується, є правомірною.

Судом на підставі пояснень ОСОБА_1,
допитаного як свідка, постанови, яка
оскаржується, та протоколу про
порушення митних правил № 2211/20505/2013 від
27.12.2013 р. з'ясовано, що 17.12.2013 р. о 01:23
ОСОБА_1 в'їхав на територію України
через пропускний пункт "Устилуг"
Митниці на транспортному засобі
особистого користування, який
зареєстрований на території
Республіки Польщі - автомобілі марки
"Шкода Фабіа", реєстраційний номер
НОМЕР_1 (далі - Автомобіль).

З постанови, яка оскаржується, та
протоколу про порушення митних правил
№ 2211/20505/2013 від 27.12.2013 р. випливає, що
ОСОБА_1 ввіз Автомобіль в Україну у
режимі "транзит". При здійсненні під час
виїзду з території України 27.12.2013 р.
близько 02:50 митного контролю
Автомобіля під керуванням ОСОБА_1
виявлено, що Автомобіль з митної
території України станом на 27.12.2013 р.
ОСОБА_1 не вивозився та у іншій митний
режим не поміщений.

Обставини, наведені у попередньому
абзаці, стали підставою винесення
постанови, яка оскаржується, у якій
Начальник дійшов до висновку, що ОСОБА_1
перевищив встановлений пунктом 1
частини першої статті 95 Митного
кодексу України п'ятиденний строк
доставки товарів, що перебувають під
митним контролем та переміщаються в
зоні діяльності одного митного органу,
терміном більше ніж на одну добу, але не
більше ніж на десять діб, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною другою статті 470
Митного кодексу України.

Цією постановою ОСОБА_1 було визнано
винуватим у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого частиною другою
статті 470 Митного кодексу України, та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 3 400,00 грн.

Допитаний як свідок ОСОБА_1 пояснив, що
працює у Республіці Польща, і іноді
звідти їздить до України у місце свого
проживання (АДРЕСА_1) та у зворотному
напрямку, використовуючи для цього
Автомобіль. В'їхавши 17.12.2013 р. о 01:23 на
територію України на Автомобілі, він
використовував Автомобіль на
території України для проїзду до свого
місця проживання. При цьому він
повідомив інспектора Митниці, - жінку,
прізвище якої не знає, про те, що їде до
місця свого проживання.

Доказів, які б спростовували вказані
пояснення, Начальник та Митниця не
подали.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що 17.12.2013 р. о 01:23 ОСОБА_1 в'їхав на
територію України через пропускний
пункт "Устилуг" Митниці на Автомобілі,
користувався останнім на території
України приблизно до 02:50 27.12.2013 р., при
цьому інспектору Митниці, яким, як
випливає з протоколу від 14.01.2014 р.
опитування в справі про порушення
митних правил № 2211/20505/2013 р., була
старший інспектор Відділу митного
оформлення № 1 пункту пропуску
"Устилуг" Митниці Матвіюк Лариса
Олександрівна, було повідомлено, що він
їде на Автомобілі до місця свого
проживання.

Відповідно до пункту 57 частини першої
статті 4 Митного кодексу України товари
- будь-які рухомі речі, у тому числі ті,
на які законом поширено режим
нерухомої речі (крім транспортних
засобів комерційного призначення),
валютні цінності, культурні цінності, а
також електроенергія, що переміщується
лініями електропередачі.

Враховуючи зміст наведеної норми
Митного кодексу України, суд приходить
до висновку, що Автомобіль є товаром.

Згідно зі статтею 90 Митного кодексу
України транзит - це митний режим,
відповідно до якого товари та/або
транспортні засоби комерційного
призначення переміщуються під митним
контролем між двома органами доходів і
зборів України або в межах зони
діяльності одного органу доходів і
зборів без будь-якого використання цих
товарів, без сплати митних платежів та
без застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Частиною першою статті 95 Митного
кодексу України передбачено, що
встановлюються такі строки транзитних
перевезень залежно від виду
транспорту:

1) для автомобільного транспорту - 10 діб
(у разі переміщення в зоні діяльності
однієї митниці - 5 діб);

2) для залізничного транспорту - 28 діб;

3) для авіаційного транспорту - 5 діб;

4) для морського та річкового
транспорту - 20 діб;

5) для трубопровідного транспорту - 31
доба;

6) для трубопровідного транспорту (з
перевантаженням на інші види
транспорту) - 90 діб.

З аналізу наведених вище положень
статей 90 та 95 Митного кодексу України
випливає, що умовою перебування товару
у митному режимі "транзит" є, зокрема,
його переміщення під митним контролем
між двома органами доходів і зборів
України або в межах зони діяльності
одного органу доходів і зборів без
будь-якого використання, при цьому таке
переміщення товару має здійснюватись
шляхом перевезення одним з видів
(пункти 1 - 6 частини першої статті 95
Митного кодексу України) транспорту.

Тобто умовами ввезення ОСОБА_1 17.12.2013 р.
о 01:23 товару - Автомобіля у митному
режимі "транзит" є його переміщення під
митним контролем між двома органами
доходів і зборів України або в межах
зони діяльності одного органу доходів
і зборів без будь-якого використання,
при цьому таке переміщення має
здійснюватись шляхом перевезення
одним з видів (пункти 1 - 6 частини першої
статті 95 Митного кодексу України)
транспорту.

Між тим, як зазначалось вище, ОСОБА_1,
в'їхавши 17.12.2013 р. о 01:23 на територію
України через пропускний пункт
"Устилуг" Митниці на Автомобілі, у
подальшому використовував його на
території України приблизно до 02:50
27.12.2013 р., і не перевозив його будь-яким
видом транспорту. Про те, що він мав
намір використовувати Автомобіль на
території України з метою проїзду до
місця свого проживання, було
повідомлено старшому інспектору
Відділу митного оформлення № 1 пункту
пропуску "Устилуг" Митниці Матвіюк
Ларисі Олександрівні.

Зважаючи на вказане, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 не ввозив 17.12.2013 р. о
01:23 Автомобіль на територію України у
режимі "транзит", і, відповідно, не
порушував строку транзитного
переміщення шляхом перевезення,
зокрема, автомобільним транспортом
(пункт 1 частини першої статті 95 Митного
кодексу України), на що посилається
Начальник в постанові, яка
оскаржується.

Пропуск Автомобіля на територію
України в режимі "транзит" було
здійснено старшим інспектором Відділу
митного оформлення № 1 пункту пропуску
"Устилуг" Митниці Матвіюк Ларисою
Олександрівною незаконно, а саме - з
порушенням статті 90 та частини першої
статті 95 Митного кодексу України,
оскільки їй було повідомлено, що
Автомобіль буде використовуватись на
території України для проїзду до місця
проживання, що, в свою чергу, не
передбачало здійснення переміщення
Автомобіля шляхом перевезення одним з
видів (пункти 1 - 6 частини першої статті
95 Митного кодексу України) транспорту,
зокрема, автомобільним.

Таким чином, у випадку, який
розглядається, відсутня подія і склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
470 Митного кодексу України, яка
передбачає відповідальність за,
зокрема, перевищення встановленого
статтею 95 цього Кодексу строку
доставки товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, митних або
інших документів на ці товари,
транспортні засоби більше ніж на одну
добу, але не більше ніж на десять діб.

Пунктами 1 - 3 частини першої статті 531
Митного кодексу України встановлено,
що підставами для скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил
або про припинення провадження у
справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка
притягується до відповідальності,
ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота
провадження у справі або
необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у
постанові висновків фактичним
обставинам справи;

Беручи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що постанова,
яка оскаржується, є протиправною та
підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог; суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту статей 487 та 489 Митного
кодексу України випливає, що порушення
митних правил є адміністративним
правопорушенням, провадження у таких
справах здійснюється відповідно до
вказаного Кодексу, а в частині, що не
регулюється ним, - відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

Митний кодекс України не регулює
питання щодо того, яке рішення має
прийняти суд за результатами перевірки
законності та обґрунтованості
постанови у справі про порушення
митних правил (стаття 530 Митного
кодексу України), а відтак, зважаючи на
зміст попереднього абзацу, має бути
застосовано Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за таких обставин:
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або подання прокурора на постанову в
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу
або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу
на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Виходячи з виказаних норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, Митного кодексу України та
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
ОСОБА_1 та закрити провадження в справі
щодо нього про порушення митних правил
за ознаками вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
470 Митного кодексу України, закрити у
зв'язку з відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 87, частиною
першою статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню з Державного
бюджету України у якості відшкодування
судових витрат 73,08 грн. (сплачений ним
судовий збір).

Керуючись статтями 6, 7, 9 - 11, 15, 17 - 19, 69 - 72,
76, 79, 86, 87, 94, 99, 138, 139, 141, 158 - 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, статтями 487, 529 - 531 Митного
кодексу України, статтею 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про порушення
митних правил № 2211/20505/2013 від 12.02.2014 р.,
винесену заступником начальника
Ягодинської митниці Міністерства
доходів і зборів України - начальником
Управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Хомутянським
Віталієм Володимировичем, про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 3 400,00 грн.,
скасувати.

Провадження в справі про порушення
митних правил № 2211/20505/2013 щодо ОСОБА_1 за
ознаками вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною другою статті 470 Митного
кодексу України, закрити у зв'язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 у якості
відшкодування судових витрат 73,08 грн.

Роз'яснити, що постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Корбут