Справа № 808/2922/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Справа № 808/2922/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

при секретарі судового засідання
Стратулат С.В.,

за участю представників:

позивача - не з 'явився;

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія»

про стягнення фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за віком
призначених на пільгових умовах згідно
п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
(далі - УПФУ в Комунарському районі м.
Запоріжжя або позивач) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія» (далі - ТОВ
«Запорізька міська енергетична
компанія» або відповідач), у якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість із відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у розмірі 3789 грн. 63 коп.
Позовні вимоги обґрунтовує приписами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі -
Закон № 1058) та вказує, що відповідачем
не відшкодовуються фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій, у
зв'язку із чим у відповідача утворилася
заборгованість у розмірі 3789 грн. 63 коп.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, до суду надав
клопотання про розгляд справи за
відсутністю представника позивача та
про підтримання позовних вимог у
повному обсязі.

Представник відповідача, повідомлений
належним чином, про що є відмітка в
матеріалах справи, у судове засідання
не з'явився, заяв та клопотань до суду
не надав, про причини неприбуття не
повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Керуючись приписами статті 41, ч. 4 ст. 128
КАС України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що колишнім
працівникам Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія» пенсіонерам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя було
призначено пенсію на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України.

Стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві
відповідача становить 9р. 10,13 міс.,
відповідно частка плати даного
підприємства становить 78,76%, таким
чином сума плати даного підприємства
за березень 2014 року Пенсійному фонду
України складає 1630,78грн.

Стаж роботи ОСОБА_2 на підприємстві
відповідача становить 3р. 5,60 міс.,
відповідно частка плати даного
підприємства становить 27,73%, таким
чином сума плати даного підприємства
за березень 2014 року Пенсійному фонду
України складає 369,62грн.

Стаж роботи ОСОБА_3 на підприємстві
відповідача становить 5 р. 11,10 міс.,
відповідно частка плати даного
підприємства становить 47,40%, таким
чином сума плати даного підприємства
за березень 2014 року Пенсійному фонду
України складає 1130,44грн.

Стаж роботи ОСОБА_4 на підприємстві
відповідача становить 3 р. 10 міс.,
відповідно частка плати даного
підприємства становить 30,80%, таким
чином сума плати даного підприємства
за березень 2014 року Пенсійному фонду
України складає 658,79грн.

Зазначені обставини підтверджуються
наданими позивачем та дослідженими в
судовому засіданні довідками, що
підтверджує пільговий стаж
вищезазначених пенсіонерів,
розрахунками стажу, протоколами про
призначення пенсій.

Відповідачу направлялися позивачем
Розрахунки про суми фактичних витрат
на виплату пільгових пенсій за
березень 2014 року, але заборгованість в
сумі 3789 грн. 63 коп. не сплачена.

Статтею 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 р.
встановлено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія» є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», а
також платником страхових внесків
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV та
зареєстрований в УПФУ в Комунарському
районі м. Запоріжжя як платник
страхових внесків.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 р.
визначено категорії працівників, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, а також до 2000 року
врегульовано порядок внесення
підприємствами та організаціями плати
до пенсійного фонду, що покривала
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених у відповідності до п. п.
«б»- «з» цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17.02.2000 р.
порядок внесення плати на покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій змінено. Порядок покриття
витрат на виплату та доставку пенсій
визначено шляхом введення окремого
виду збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування Законом України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», яким
передбачено, що платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування повинні сплачувати такий
збір у розмірах, встановлених ст. 4
цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», суб'єкти підприємницької
діяльності, незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи повинні сплачувати
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100 % розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплат та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. п. п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування вказаних витрат
Пенсійному фонду України
врегульований розділом 6 Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками і застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України» № 21-1 від
19.12.2003 р., яка зареєстрована в Мінюсті
України 16.01.2004 р. за № 64/8663.

Згідно абз.2 п. 6.1. Інструкції № 21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону № 1058 в
таких розмірах: для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1. пункту 2.1.
цієї Інструкції - 100 % фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покривається цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається управлінням
Пенсійного фонду щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
числа січня поточного року, та протягом
10-ти днів з новопризначених пенсій, що
визначено п.6.4 вказаної Інструкції.

Згідно з п.6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця, до 25 числа,
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму, фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

З 01.01.2004 р. набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. № 1058, який визначив принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду України.

У відповідності до абз. 1 ч. 2
Прикінцевих положень вказаного Закону
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до ч. 2 абз. 2 п. 1 Прикінцевих
положень Закону № 1058 до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058 в разі досягнення
пенсійного віку та при наявності
трудового стажу, передбаченого Законом
України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом, тобто, зазначений
вище порядок відшкодування.

З огляду на викладенні норми
законодавчих актів суд приходить до
висновку, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія», як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якої вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний сплачувати
Пенсійному фонду збір у 100% розмірі сум
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій його працівникам,
тобто відшкодовувати Пенсійному фонду
фактичні витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
працівникам відповідача, у повному
розмірі, і тому заборгованість, яка
виникла у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія» перед
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя у
розмірі 3789 грн. 63 коп., за березень 2014
року внаслідок виплати пільгових
пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», ст. ст. 11, 17, 94,
160, 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька міська
енергетична компанія» (ОКПО 23880647)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за березень 2014 року у
розмірі 3789(три тисячі сімсот
вісімдесят дев'ять) грн. 63 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 цього Кодексу, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді,
то десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ю.В.Калашник