Справа № 308/13759/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м.
Київ К/800/17106/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 14
серпня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року

у справі № 876/11676/13

за позовом ОСОБА_2

до Лютянської сільської ради
Великоберезнянського району
Закарпатської області

про зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області з
адміністративним позовом до
Лютянської сільської ради
Великоберезнянського району
Закарпатської області про визнання
нечинним та скасування запису на
сторінці 29 у по господарській книзі №3
Лютянської сільської ради про
віднесення будинку, зареєстрованого за
головою сім'ї ОСОБА_3, до суспільної
групи «колгоспний двір», віднести цей
будинок до суспільної групи
«робітничий двір».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 14.08.2013,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13.03.2014, відмовлено у відкритті
провадження за позовом ОСОБА_2

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2
оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
процесуального права та направити
справу для продовження судового
розгляду до суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, у якому просив скасувати запис
у по господарській книзі та здійснити
інший запис про віднесення будинку до
суспільної групи «робітничий двір».

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що цей спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства. У той же час, суди
попередніх інстанцій роз'яснили
позивачу, що ця справа підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується зі вказаним висновком
судів попередніх інстанцій з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 №8 визначено, що вирішуючи
питання про віднесення норми до
публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті 3
КАС України у публічно-правовому спорі,
як правило, хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного
судочинства владну управлінську
функцію необхідно розуміти як
діяльність усіх суб'єктів владних
повноважень з виконання покладених на
них Конституцією чи законами України
завдань.

Таким чином, суд касаційної інстанції
дійшов висновку, що у цьому випадку
Лютянська сільська рада, здійснюючи
запис про віднесення будинку до певної
суспільної групи, діяла як суб'єкт
владних повноважень та виконувала
владну управлінську функцію.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги заслуговують на
увагу, у зв'язку з чим наявні підстави
для її задоволення та скасування
рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 227
КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 14
серпня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року в цій справі
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.