Справа № 823/1001/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
справа № 823/1001/14

м. Черкаси

12 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області Різника В.С. - за довіреністю
від 20.11.2013р. №4193/23-12-10-014,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Звенигородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Звенигородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 кошти
у розмірі 12392 грн. 87 коп. в рахунок
погашення податкового боргу з єдиного
податку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи тим, що
відповідач, перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, має непогашену
заборгованість зі сплати єдиного
податку в розмірі 12392 грн. 87 коп., яку
позивач просить стягнути в судовому
порядку.

Відповідач повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи за
адресою, визначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: 20250, АДРЕСА_1,
в судове засідання не з'явився, про
причину своєї неявки не повідомив,
заперечення на позов не надав, а тому
суд вирішив провести розгляд справи за
його відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Ватутінської міської ради
Черкаської області 09.09.2009р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
26.03.2014р.) та перебуває на обліку у ДПІ у
м. Ватутіне (правонаступником якої є
Звенигородська об'єднана державна
податкова інспекція) як платник
податків і зборів з 10.09.2009р. за №182/09
(довідка про взяття на облік платника
податків від 10.09.2009р. №125/9/29-023).

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку, встановлено Главою 1 Розділу XIV
Податкового кодексу України.

Згідно п. 291.2. статті 291 Глави 1 Розділу XIV
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених п. 297.1
статті 297 цього Кодексу, на сплату
єдиного податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Відповідно до п. 291.3. ст. 291 Податкового
кодексу України юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Пункт 291.4. ст. 294 Податкового кодексу
України визначає, що суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень;

2) друга група - фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000
гривень.

3) третя група - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, одночасно не
перевищує 20 осіб; обсяг доходу не
перевищує 3 000 000 гривень;

4) четверта група - юридичні
особи-суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової
форми, які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5 000 000 гривень;

5) п'ята група - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, не обмежена;
обсяг доходу не перевищує 20 000 000
гривень;

6) шоста група - юридичні особи-суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20 000 000 гривень.

Зі змісту п.п. 298.1.1. п. 298.1. статті 298
Податкового кодексу України
вбачається, що для обрання або переходу
на спрощену систему оподаткування
суб'єкт господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву щодо
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування, на підставі
якої органом державної податкової
служби видається свідоцтво платника
єдиного податку.

Зареєстровані в установленому порядку
фізичні особи-підприємці, які до
закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для першої або
другої групи, вважаються платниками
єдиного податку з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому
відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом
порядку суб'єкти господарювання
(новостворені), які протягом 10 днів з
дня державної реєстрації подали заяву
щодо обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для третьої -
шостої груп, вважаються платниками
єдиного податку з дня їх державної
реєстрації (п.п. 298.1.2. п. 298.1. ст. 298
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 298.1.4. п. 298.1. ст. 298
Податкового кодексу України суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Судом встановлено, що 20 січня 2012 року
відповідачем до державної податкової
інспекції у м. Ватутіне Черкаської
області подано заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування (група
3; ставка єдиного податку - 5 %; вид
діяльності згідно з КВЕД - інша
діяльність із забезпеченням трудовими
ресурсами (78.30), діяльність вантажного
автомобільного транспорту (49.41),
посередництво в розміщенні реклами в
ЗМІ (73.12), роздрібна торгівля деталями
та приладдям для автотранспортних
засобів (45.32), інші будівельно-монтажні
роботи (43.29); місце провадження
господарської діяльності - м.Ватутіне,
вул. Звенигородська, 5а), на підставі
якої 29.05.2012р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 одержав свідоцтво про сплату
єдиного податку серія НОМЕР_2

Згідно п. 296.3. статті 296 Податкового
кодексу платники єдиного податку
третьої - шостої груп подають до органу
державної податкової служби податкову
декларацію платника єдиного податку у
строки, встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п. 293.1. статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати (п. 293.2
статті 293 Податкового кодексу України).

Відсоткова ставка єдиного податку
встановлюється у розмірі:

для третьої і четвертої груп платників
єдиного податку: 1) 3 відсотки доходу - у
разі сплати податку на додану вартість
згідно з Податковим кодексом України; 2)
5 відсотків доходу - у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку.

для п'ятої і шостої груп платників
єдиного податку: 1) 5 відсотків доходу - у
разі сплати податку на додану вартість
згідно з Податковим кодексом України; 2)
7 відсотків доходу - у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку (п. 293.3. статті 293
Податкового кодексу України).

Згідно п. 293.4. статті 293 Податкового
кодексу України ставка єдиного податку
встановлюється для платників єдиного
податку першої - третьої груп у розмірі
15 відсотків: 1) до суми перевищення
обсягу доходу, визначеного у п.п. 1, 2, 3 і 5
п. 291.4 статті 291 Податкового кодексу
України; 2) до доходу, отриманого від
провадження діяльності, не зазначеної
у свідоцтві платника єдиного податку,
віднесеного до 1 або 2 групи; 3) до доходу,
отриманого при застосуванні іншого
способу розрахунків, ніж зазначений у
цій главі; 4) до доходу, отриманого від
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування.

Ставки єдиного податку для платників
четвертої та шостої груп
встановлюються у подвійному розмірі
ставок, визначених п. 293.3. статті 293
Глави 1 Розділу XIV Податкового кодексу
України: 1) до суми перевищення обсягу
доходу, визначеного у п.п. 4 і 6 п. 291.4
статті 291 Податкового кодексу України;
2) до доходу, отриманого при
застосуванні іншого способу
розрахунків, ніж зазначений у цій
главі; 3) до доходу, отриманого від
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування (п. 293.5. статті 293
Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податковий борг
відповідача з єдиного податку виник на
підставі:

- звітної податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 3 квартали 2012 року
від 09.11.2012р. №2240, де відповідач
самостійно визначив суму податкових
зобов'язань з єдиного податку у розмірі
10540,25 грн.;

- податкового
повідомлення-рішення
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
(Ватутінське відділення)
(правонаступником якої є
Звенигородська ОДПІ) від 06.12.2012р.
№, яким відповідачу збільшено
суму грошового зобов'язання з єдиного
податку з фізичних осіб на загальну
суму 1097,75 грн., в тому числі за штрафними
(фінансовими) санкціями 1097,75 грн.
Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято на
підставі акта від 06.12.2012р.
№205/17-011/НОМЕР_1 про результати
камеральної перевірки податкової
звітності, в якому встановлено
порушення термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання,
визначених п. 295.3. ст.295 Податкового
кодексу України. Згідно корінця
податкового повідомлення-рішення,
останнє було отримано відповідачем
06.12.2012р.;

- звітної податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за І квартал 2013 року
від 13.05.2013р. №, де відповідач
самостійно визначив суму податкових
зобов'язань з єдиного податку у розмірі
9262,75 грн.

Означені вище суми самостійно
розрахованих податкових зобов'язань з
єдиного податку відповідачем в
установлені чинним законодавством
терміни в повному обсязі не сплачено,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 11250,26 грн., в
тому числі 1987,51 грн. - за декларацією
№2240 від 09.11.2012р.; та 9262,75 грн. - за
декларацією № від 13.05.2013р.

Податкове повідомлення-рішення
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
(Ватутінське відділення) від 06.12.2012р.
№ відповідачем не оскаржувалося,
сума грошового зобов'язання за ним не
сплачена.

На підставі статті 129 Податкового
кодексу України за порушення строків
сплати податкових зобов'язань
відповідачу нараховано пеню у розмірі
44,86 грн. за період з 20.11.2012 по 18.11.2013.

Відповідно до зворотного боку
облікової картки з єдиного податку з
фізичних осіб станом на 26.03.2014р.
загальна сума податкового боргу
відповідача з урахуванням пені (44,86
грн.) складає: 12392,87 грн. (12348,01 + 44,86).

Пунктом 295.3. статті 295 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку третьої -
шостої груп сплачують єдиний податок
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал.

За правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій, платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
Податкового кодексу України (п. 300.1.
статті 300 Податкового кодексу України).

Так, за змістом п.п. 14.1.175. п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, визнається
сумою податкового боргу платника
податків.

Відповідно до статті 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 узгодженої
суми податкового зобов'язання в
установлені строки Ватутінським
відділенням Катеринопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції (правонаступником якої є
Звенигородська ОДПІ) на адресу
відповідача була направлена податкова
вимога №11 від 03.06.2013р. на суму 12848 грн. 01
коп.

Відповідно до п. 87.11. статті 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги, що відповідач, у
встановлені законодавством строки, не
сплатив податковий борг, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача заборгованості зі сплати
єдиного податку у розмірі 12392 грн. 87 коп.
та вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (20250, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід бюджету через
Звенигородську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області заборгованість зі сплати
єдиного податку у розмірі 12392
(дванадцять тисяч триста дев'яносто
дві) грн. 87 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
15.05.2014р.