Справа № К/9991/6658/12-С
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/6658/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу заступника
прокурора Київської області на
постанову Баришівського районного
суду Київської області від 08 квітня 2011
року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 листопада 2011 року

у справі № 2-а-1100/11

за позовом ОСОБА_2

до Баришівської
міжрайонної прокуратури Київської
області

про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Баришівського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Баришівської міжрайонної
прокуратури Київської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Баришівського районного
суду Київської області від 08.04.2011 позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
задоволення позову.

Визнано неправомірними дії
Баришівської міжрайонної прокуратури
Київської області в особі
Баришівського міжрайонного прокурора
Київської області щодо ненадання
інформації про місцезнаходження,
кількість та якість вивезеного зі
складів та полів Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Поділля» зерна.

Зобов'язано Баришівського
міжрайонного прокурора Київської
області надати ОСОБА_2 інформацію про
місцезнаходження, кількість та якість
вивезеного зі складів та полів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Поділля»
належного товариству зерна, яке
передане Баришівською міжрайонною
прокуратурою Київської області на
відповідальне зберігання цивільному
позивачу Товариству з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма здоров'я»
в особі директора ОСОБА_4

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, заступник
прокурора Київської області оскаржив
їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
провадження у справі закрити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
звернення позивача було розглянуто у
порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України, про що особі було повідомлено
у листі від 24.01.2011 №170вих-11.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, постановою виконуючого
обовяязки Баришівського міжрайонного
прокурора від 06.10.2010 накладено арешт на
все майно ТОВ «Агрофірма Поділля» та
цією ж постановою майно товариства
передано на відповідальне зберігання
ТОВ «Агрофірма здоров'я».

22.12.2010, 23.12.2010, 28.12.2010, 26.01.2011, 04.02.2011
директор ТОВ «Агрофірма Поділля»
ОСОБА_2 звертався до Баришівського
міжрайонного прокурора із заявами про
надання інформації щодо
місцезнаходження, якості та кількості
зерна, зібраного ТОВ «Агрофірма
Поділля», проте відповіді не отримав.

Відповідно до змісту листів
Баришівської міжрайонної прокуратури
від 17.01.2011 №394вих-11 та від 24.01.2011 №170вих-11
відповідач відповідь на поставлені у
зверненнях позивача запитання не
надав. У листі від 24.01.2011 №170вих-11
позивача було повідомлено, що по
вказаних у зверненнях фактах
проводиться перевірка, про результати
якої буде повідомлено додатково.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не надав доказів забезпечення прав
позивача, передбачених Законом України
«Про інформацію».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що справу розглянуто неповноважним
складом суду, а лист Баришівського
міжрайонного прокурора від 24.01.2011 №
170вих-11 не може бути взятий до уваги,
оскільки у ньому відсутні відомості
про розгляд заяв позивача. Таким чином,
відповідач не надав доказів про
надання відповіді на звернення
позивача.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Згідно з частинами першою і третьою
статті 9 Закону України «Про
інформацію» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) всі
громадяни України, юридичні особи і
державні органи мають право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення та зберігання відомостей,
необхідних їм для реалізації ними
своїх прав, свобод і законних
інтересів, здійснення завдань і
функцій.

Кожному громадянину забезпечується
вільний доступ до інформації, яка
стосується його особисто, крім
випадків, передбачених законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 3
Закону України «Про звернення
громадян» заява - звернення громадян із
проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності.

Частиною першою статті 20 Закону
України «Про звернення громадян»
визначено, що звернення розглядаються
і вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Згідно з частиною першою статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України (чинного на час виникнення
спору) прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя зобов'язані
приймати заяви і повідомлення про
вчинені або підготовлювані злочини, в
тому числі і в справах, які не
підлягають їх віданню.

Таким чином, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що прийняття та
розгляд Баришівською міжрайонною
прокуратурою заяв позивача, зокрема
від 22.12.2010, у рамках положень статті 97
КПК України як повідомлення про
порушення чинного законодавства не
позбавляє відповідача обов'язку надати
ОСОБА_2 відповідь у визначеному Законом
України «Про звернення громадян»
порядку.

Ураховуючи, що, як установлено судами
попередніх інстанцій, Баришівська
міжрайонна прокуратура доказів про
надання обґрунтованої відповіді на
заяву-звернення ОСОБА_2 від 22.12.2010 у
визначений законодавством строк та у
порядку, визначеному Законом України
«Про звернення громадян», не надано,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо протиправності дій відповідача.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування чи зміни оскаржуваного
рішення суду апеляційної інстанції.

У той же час, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо наявності
правових підстав для скасування
рішення суду першої інстанції через
його постановлення неповноважним
складом суду.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Київської області відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 листопада
2011 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.