Справа № 826/754/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/754/14 ( у 2-х томах) Головуючий
у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комбінат Будіндустрії» до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи,
відповідачем проведена документальна
планова виїзна перевірка ПАТ «Комбінат
Будіндустрія» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня 2011
року по 31 грудня 2012 року, за результатом
якої складено акт перевірки від 23 липня
2013 року № 58/1-23-80-04012193.

В результаті проведеної перевірки
контролюючим органом виявленні такі
порушення: підпункту 14.1.27 пункту 14.1.
статті 14, пункту 138.4. статті 138,
підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток на суму 276457 грн. у тому числі:
за II-IV квартал 2011 року в сумі 226946 грн.; за
2012 рік в сумі 49 511 грн. а саме по
періодах: квартал 2012 року в сумі 13 383
грн.; 3 квартал 2012 року в сумі 32 146 грн.; 4
квартал 2012 року в умі 3 982 грн.; пункту
185.1. статті 185, підпункту 192.1.1. пункту 192.1.
статті 192, пунктів 198.1., 198.3., 198.6. статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження на загальну суму
168956,00 грн., в тому числі: в жовтні 2011 року
в сумі 80 523 грн.; в грудні 2011 року в сумі 41
280 грн.; в травні 2012 року в сумі 4 266 грн.; в
червні 2012 року в сумі 8 480 грн.; в липні 2012
року в сумі 10 160 грн.; в серпні 2012 року в
сумі 12 383 грн.; в вересні 2012 року в сумі 8
072 грн.; в жовтні 2012 року в сумі 3 792 грн.

На підставі викладених висновків,
суб'єктом владних повноважень прийнято
податкові повідомлення рішення від 13
серпня 2013 року, а саме: № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 301213 грн в тому числі: за
основним платежем - 276457 грн, за
штрафними санкціями - 24756 грн; № ,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 253434 грн в тому числі:
за основним платежем - 168956 грн, 84478 грн -
за штрафними санкціями.

За результатом розгляду первинної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Комбінат Будіндустрія»,
рішенням Головного управління
Міндоходів у місті Києві від18 жовтня 2013
року № 5408/10/26-15-10-04-04 податкові
повідомлення - рішення від 13 серпня 2013
року № та № залишені без
змін, скаргу - без задоволення.

В подальшому, рішенням Міністерства
доходів і зборів від 24 грудня 2013 року №
18099/6/99-99-10-01-15 скасовано податкові
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 13 серпня
2013 року № та № в частині
донарахованого перевіркою податку на
прибуток та податку на додану вартість
за рахунок зменшення податкового
кредиту та витрат по взаємовідносинах
ПАТ «Комбінат Будіндустрії» з ТОВ
«Ювілайт», ТОВ «Агат-1», ПП «Під ключ» та
у відповідній частині штрафні санкції
та в зазначеній частині рішення,
прийняте за розглядом первинної
скарги, а в іншій частині податкові
повідомлення - рішення та рішення,
прийняте за розгляду первинної скарги,
залишено без змін.

Відтак, за результатом
адміністративного оскарження
податкові повідомлення - рішення в
частині донарахованого перевіркою
податку на прибуток та податку на
додану вартість за рахунок зменшення
податкового кредиту та витрат по
взаємовідносинах ПАТ «Комбінат
Будіндустрії» із ТОВ «НВБК
«Відродження» та у відповідній частині
штрафні санкції залишені без змін.

На підставі вищезазначеного, Державною
податковою інспекцією у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
винесено нові податкові повідомлення -
рішення, зокрема, № від 13 січня 2014
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 81255,00 грн.; № від 13 січня 2014
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 105984,00 грн. в тому числі
за штрафними санкціями - 35328,00 грн.

На думку податкового органу, позивачем
порушено пункт 185.1. статті 185
Податкового кодексу України, а саме в
акті перевірки зазначено, що в ході
перевірки встановлено, що ПАТ
«Комбінат Будіндустрії» в декларації з
ПДВ за жовтень 2011 року було
відкориговане повернення товару
відвантаженого ТОВ «НВБК
«Відродження» () 01
серпня 2011 року на загальну суму 423935 грн,
в т.ч. ПДВ 70 655,88 грн. Відповідно до даних
дод. № 5 до декларації за серпень 2011
року та реєстру отриманих та зданих
податкових накладних до неї, не
задекларовано податкові зобов'язання з
ПДВ при відвантаженні товару ТОВ «НВБК
«Відродження» () які
підлягають оподаткуванню згідно
пункту 185.1. статті 185 Податкового
кодексу України.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
податкового органу та з метою їх
відновлення ТОВ «Інтерстарч Україна»
звернулось за захистом до суду.

Задовольняючи вимоги
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача по збільшення ПАТ
«Комбінат Будіндустрії» грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість на суму 105984 грн та з податку на
прибуток на суму 81255 грн є протиправним,
а спірні податкові повідомлення -
рішення від 13 січня 2014 року № та
№ підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (ПК України) та іншими
нормативно-правовими актами.

Так, згідно з ст. 180 ПК України платник
податку є: 1) будь-яка особа, що
провадить господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу; 2)
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку; 3) будь-яка особа, що ввозить
товари на митну територію України в
обсягах, які підлягають оподаткуванню,
та на яку покладається
відповідальність за сплату податків у
разі переміщення товарів через митний
кордон України відповідно до Митного
кодексу України.

Згідно зі ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх
послуг) на митну територію України в
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорт); г) вивезення товарів
(супутніх послуг) у митному режимі
експорту або реекспорту (далі -
експорт); ґ) з метою оподаткування цим
податком до експорту також
прирівнюється постачання товарів
(супутніх послуг), які перебувають у
вільному обігу на території України, д)
з метою оподаткування цим податком до
імпорту також прирівнюється
постачання товарів (супутніх послуг)
з-під митного режиму магазину
безмитної торгівлі, митного складу або
спеціальної митної зони, створених
згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного
кодексу України, для їх подальшого
вільного обігу на території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Окрім того, положення статті 192 ПК
України визначає порядок коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у випадку зміни суми
компенсації вартості товарів або
послуг.

Згідно з підпунктів 192.1.1. та 192.1.2. пункту
192.1. статті 192 Податкового кодексу
України якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:
постачальник відповідно збільшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; отримувач
відповідно збільшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення перерахунку.

Отже, результат перерахунку податкових
зобов'язань та податкового кредиту
відображається у податковій
декларації за звітний податковий
період. При цьому платник податку не
подає уточнюючий розрахунок до
податкової декларації, поданої у
попередньому періоді в порядку,
передбаченому в статті 50 Податкового
кодексу України.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно копії листа ТОВ «НВБК
«Відродження» від 26 квітня 2011 року №
01-07/24, дане Товариство просило позивача
взяти на відповідальне збереження
наступну продукцію: ПК 62-18-8 (А-800) у
кількості 217 шт. та плити огородження ПО
4м в кількості 217 шт.

Окрім того, як вбачається з обліку
коштів ТОВ «НВБК «Відродження»
останньому повернено продукцію 28
жовтня 2011 року.

Сума ПДВ по взаємовідносинах позивача
із ТОВ «НВБК «Відродження» була
включена до податкових зобов'язань ПАТ
«Комбінат Будіндустрії» у квітні 2011
року, що підтверджується копією
податкової накладної № 727 від 26 квітня
2011 року, реєстром податкових накладних
за 26 квітня 2011 року № 284 та додатком № 5
до Декларації з податку на додану
вартість за квітень 2011 року.

Беззаперечним залишається і той факт,
що відвантаження товару у квітні 2011
року підтверджується копією накладної
на реалізацію будівельних матеріалів
№ 21258 від 26 квітня 2011 року.

За таких обставин, посилання
відповідача в апеляційній скарзі про
відвантаження товару у серпні 2011 року є
необґрунтованими та такими, що не
підтверджуються належними доказами, а
відтак, не приймаються до уваги судової
колегегії..

Разом з тим, відповідно до пункту 138.2.
статті 138 Податкового кодексу України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг (п.п.
138.4. ст. 138 ПК України).

Підсумовуючи наведене судова колегія
приходить до переконання, що у зв'язку
із поверненням, у жовні 2011 року, раніше
відвантаженого товару на загальну суму
423935 грн, в тому числі ПДВ 70655 грн 88 коп.,
ПАТ «Комбінат Будіндустрії» у
відповідності до вимог статті 192
Податкового кодексу України було
проведено корегування податкових
зобов'язань з дотриманням чинного
податкового законодавства України.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.