Справа № 818/550/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.Справа № 818/550/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача Похилько Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.03.2014р. по справі № 818/550/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об`єднання ім. М.В.
Фрунзе

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" (далі по тексту - позивач, ПАТ
"Сумське машинобудівне НВО ім. М.В.
Фрунзе") звернулося до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів
у Сумській області) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
14.02.2014 № /8766, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 167 028 грн. та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 83 514 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014р. по
справі № 818/550/14 адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області від 14.02.2014 №/8766,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 167 028 грн. та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 83 514 грн.

Стягнуто з державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, , рахунок № 4789 в ПАТ
"ПУМБ", м. Донецьк, МФО 334851) судовий збір
у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невірне
застосування судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови
норм матеріального та процесуального
права, неповне з`ясування обставин
справи, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 24.03.2014р. по справі № 818/550/14 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ "Сумське
машинобудівне НВО ім. М.В. Фрунзе"
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив про порушення судом
першої інстанції вимог ч.2, 3 ст.159 КАС
України, п.44.6, п.44.7 ст.44, п.85.2 ст.85, п.198,2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4, п.200.14
ст.200 Податкового кодексу України від
02.12.2010 № 2755-VІ, ч.2 ст.3, ч.1,2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні". Також,
посилаючись на лист Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року №742/11/13-11, вважає вірними
висновки акту перевірки про завищення
позивачем заявленої суми бюджетного
відшкодування за жовтень 2011 року на 9 236
грн., листопад 2011 року на 11 683 грн.,
січень 2012 року на 51 700 грн., лютий 2012
року на 20 600 грн., травень 2012 року на 13 800
грн., серпень 2012 року на 13 608 грн.,
вересень 2012 року на 13 608 грн., липень 2013
року на 32 793 грн., та не вбачає підстав
для скасування спірного податкового
повідомлення-рішення від 14 лютого 2014
року 2014 № /8766, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 167 028 грн. та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 83 514 грн.

Вказує, що підставою для винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення слугувала
інформація, встановлена при перевірці
ланцюга постачання ПАТ "Сумське
машинобудівне НВО ім. М.В. Фрунзе". Так,
вказує на не підтвердження факту
реального здійснення контрагентів
позивача ТОВ "Сумитара", ТОВ "СУ
Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП "Спектр" та ТОВ
"Метал-Стайл Груп" господарських
операцій з їх постачальниками, з
огляду на акт ДПІ у м. Сумах від 21.10.2013
року №1379/2203/30452563/133 Про результати
документальної виїзної перевірки ТОВ
«Сумитара» к.30452563, акт ДПІ у м. Сумах від
20.08.2013 року №378/2204/36550631/41/1 Про
результати документальної виїзної
перевірки ТОВ «СУ Хіммонтаж - 14» к. 36550631,
акт ДПІ у Красногвардійському р-ні м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області від 31.07.2013 № 239/22-05/32627197 «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки діяльності ТОВ
«Торгівельно-Промислове Підприємство
«Спектр» за період з 01.01.2010 р. по 31.01.2013р.
та повноти їх відображення в
податковому обліку», акт ДПІ у м. Сумах
від 04 .07.2013 р. № 2331 /2260/36707239/40 «Про
результати перевірки ТОВ «Метал - Стайл
Груп» к. 36707239. з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2012р. по 30.09.2012 р».

Крім того, зазначив, що 20.11.2013 року ДПІ у
м. Сумах надіслано позивачу лист - запит
№18236/18-19-15-02-17 про надання позивачем
бухгалтерських та первинних
документів, що підтверджують фінансово
- господарські відносини по операціям з
ТОВ «Сумитара» (податковий кредит за
жовтень, листопад 2011 року., лютий 2012
року ); ТОВ «Торгівельно-Промислове
Підприємство «Спектр» (податковий
кредит за лютий 2012 року); ТОВ «СУ
Хіммонтаж - 14» ( податковий кредит за
січень 2012 року., липень 2013 року ). 24.09.2013
року ДПІ у м. Сумах листом - запитом
№8709/18-19-15-02 витребовувала у позивача
бухгалтерські та первинні документи,
що підтверджують фінансово -
господарські відносини по операціям з
ТОВ «Метал - Стайл Груп»( податковий
кредит за травень, серпень, вересень 2012
року).

Пояснив, що листами №16-07/326 від 10.10.2013
року та №16-07/399 від 09.12.2013 року позивач
надав до ДПІ у м. Сумах лише частину
запитуваних документів по ТОВ «СУ
Хіммонтаж - 14», та документи по
взаєморозрахунках з ТОВ «Метал - Стайл
Груп».

Стосовно контрагентів ТОВ «Сумитара»,
ТОВ «Торгівельно-Промислове
Підприємство «Спектр» позивачем
взагалі не було надано документів на
вище перелічені запити.

Таким чином, вказує на відсутність
первинних документів, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій позивача з вище
переліченими контрагентами на
підставі з п.44.6. ст.44 Податкового
кодексу України, оскільки останні не
були надані перевіряючим, як під час
перевірки, так і до прийняття ДПІ в м.
Суми оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

З огляду на викладене, не вбачає
підстав для скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, яке
вважає прийнятим відповідачем у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Позивач у надісланих до суду
запереченнях на апеляційну скаргу та
поясненнях, та його представник у
судовому засіданні просив у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.03.2014р. по справі № 818/550/14 залишити
без змін. Зазначив, що на підтвердження
реальності угод, укладених із ТОВ
"Сумитара", ТОВ "СУ Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП
"Спектр" та ТОВ "Метал-Стайл Груп",
позивачем було надано передбачені
законодавством первинні, розрахункові
та платіжні документи, а також первинні
бухгалтерські документи, які
підтверджують факт придбання, сплати,
транспортування та оприбуткування
товарів, надання послуг, використання
позивачем у господарській діяльності
матеріальних цінностей, придбаних у
вищезазначених контрагентів.
Стверджує, що судом першої інстанції
було в повному обсязі досліджено
докази по справі, повно і всебічно
досліджені обставини справи, тому
рішення суду першої є законним та
обґрунтованим, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що відповідач по справі належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 28.01.2014 року по 30.01.2014 року посадовими
особами Державної податкової
інспекції у м. Сумах проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника
банку за період жовтень, листопад 2011
року, січень, лютий, травень, серпень,
вересень 2012 року, липень 2013 року, про що
складено акт від 31.01.2014 № 328/18-19-15-02/05747991
(а.с. 2-100, т. 2).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.
200.1., п. 200.3, п.200.4, ст. 200 Податкового
кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, в
результаті чого підприємством
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування за жовтень 2011 року на 9 236
грн., листопад 2011 року на 11 683 грн.,
січень 2012 року на 51 700 грн., лютий
2012 року на 20 600 грн., травень 2012 року на 13
800 грн., серпень 2012 року на 13 608 грн.,
вересень 2012 року на 13 608 грн., липень 2013
року на 32 793 грн.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки від 31.01.2014 року,
Державною податковою інспекцією у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області винесено податкове
повідомлення-рішення від 14.02.2014 року №
2/8766, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 167 028 грн. та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 83 514 грн. (а.с. 7, т. 1).

Не погоджуючись з вищезазначеним
податковим повідомленням-рішенням від
14.02.2014 року, ПАТ "Сумське машинобудівне
НВО ім. М.В. Фрунзе" звернулось до суду з
вимогою про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при винесенні вказаних
податкових повідомлень-рішень діяв не
в межах наданих повноважень та не у
спосіб, передбачений Конституцією та
Законами України.

Так, судом першої інстанції зазначено,
що реальність господарських операцій
між позивачем та його контрагентами
підтверджується первинними
документами бухгалтерського обліку та
податкової звітності, укладеними
договорами, а податковим органом не
надано доказів того, що спірні операції
позивачем не проводились. В зв'язку з
чим, позивач правомірно сформував суму
бюджетного відшкодування на підставі
належно оформлених податкових
накладних, виданих йому продавцями.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що спірне податкове
повідомлення-рішення від 14.02.2014 року
ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській
області прийнято на підставі висновків
відповідача про безтоварний характер
господарських операцій ПАТ "Сумське
машинобудівне НВО ім. М.В. Фрунзе" з
придбання товарно-матеріальних
цінностей по взаємовідносинах із
контрагентами: ТОВ "Сумитара" (бюджетне
відшкодування вересня 2011 року - 9 236 грн.,
жовтня 2011 року - 11 683 грн., січня 2012 року -
9 804, 70 грн.), ТОВ "СУ Хіммонтаж-14"
(бюджетне відшкодування грудня 2011 року
- 51 700 грн., червня 2013 року - 32 793 грн.), ТОВ
"ТПП "Спектр" (бюджетне відшкодування
січня 2012 року - 10 795, 40 грн.) та ТОВ
"Метал-Стайл Груп" (бюджетне
відшкодування квітня 2012 року - 13 800 грн.,
липня 2012 року - 13 608 грн., серпня 2012 року -
13 608 грн.).

Такий висновок відповідачем зроблено з
посиланням на дані актів перевірок
контрагентів позивача, якими не
підтверджено факт реального
здійснення ТОВ "Сумитара", ТОВ "СУ
Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП "Спектр" та ТОВ
"Метал-Стайл Груп" господарських
операцій з їх постачальниками, а також
ненадання позивачем всіх первинних
документів на підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій з даними контрагентами.

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача хибними, виходячи з
наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Правовідносини щодо формування
платником податків податкового
кредиту з ПДВ з 01 січня 2011 року
врегульовано статтею 198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VI.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
Кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
Кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вимоги до оформлення податкової
накладної передбачено пунктом 201.1
статті 201 Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних відносин), згідно з
яким платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках:
порядковий номер податкової накладної;
дата виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг) платник повинен мати
податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вимоги щодо документального
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку визначені
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.99 р. № 996-Х1У та Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів від
24.05.95р. №88 (зареєстровано в Мін'юсті
України 05.06.95р. №168/704).

За змістом частини другої статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підтвердженням здійснення
господарської операції є належним
чином оформлені первинні документи, що
містять дані про зміст господарських
операцій.

У відповідності до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Мінфіну України від 24.05.95р. №88,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та звітність в
Україні" первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Порядок визначення суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню) встановлено статтею 200
Податкового кодексу України, за
приписами пунктів 200.1 - 200.4 якої сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

З огляду на вищезазначені норми,
колегія суддів зазначає, що право на
формування податкового кредиту з ПДВ, а
також бюджетне відшкодування
безпосередньо пов'язане з
господарською діяльністю платника
податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач мав господарські
відносини із контрагентами ТОВ
"Сумитара", ТОВ "СУ Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП
"Спектр" та ТОВ "Метал-Стайл Груп".

Так, матеріалами справи підтверджено,
що між позивачем та ТОВ "Сумитара"
укладено договір купівлі-продажу від
05.01.2009 року № 3 (а.с. 25-26, т. 1) та
додаткові угоди від 01.09.2010 року № 1 (а.с.
32, т. 1), від 22.07.2011 року № 2 (а.с. 33, т. 1), від
15.12.2011 року № 3 (а.с. 34, т. 1).

Відповідно до умов договору від 05.01.2009
року позивачем отриманий товар
(пиломатеріал згідно з номенклатурою),
що підтверджується видатковими
накладними: № 25 від 01.09.2011 року, № 26 від
12.09.2011 року, № 28 від 15.09.2011 року, № 29 від
20.09.2011 року, № 31 від 28.09.2011 року, № 32 від
30.09.2011 року, № 34 від 06.10.2011 року, № 35 від
14.10.2011 року, № 36 від 20.10.2011 року, № 38 від
26.10.2011 року (а.с. 36, 39, 42, 45, 48, 51, 59, 63, 67, 71 т.
1).

ТОВ «Сумитара» виписані податкові
накладні: № 2 від 12.09.2011 року на суму 9597,
60 грн., в т.ч. ПДВ - 1599,60 грн.; № 3 від 15.09.2011
на суму 8359, 20 грн., в т.ч. ПДВ - 1393, 20 грн.; №
4 від 20.09.2011 року на суму 6604, 80 грн., в т.ч.
ПДВ - 1100, 80 грн.; № 5 від 28.09.2011 на суму 18679,
20 грн., в т.ч. ПДВ - 3113, 20 грн.; № 6 від 30.09.2011
на суму 14971, 20 грн., в т.ч. ПДВ - 2495, 20 грн.,
№ 1 від 06.10.2011 року на суму 9700, 80 грн., в
т.ч. ПДВ - 1616, 80 грн., № 2 від 14.10.2011 на суму
23582, 40 грн., в т.ч. ПДВ - 3930, 40 грн., № 3 від
20.10.2011 на суму 10389, 60 грн., в т.ч. ПДВ - 1731, 60
грн., № 4 від 26.10.2011 на суму 11455, 20 грн., в
т.ч. ПДВ - 1909, 20 грн., № 1 від 20.01.2012 на суму
33432 грн., в т.ч. ПДВ - 5572 грн.; № 2 від 24.01.2012
на суму 25396, 20 грн., в т.ч. ПДВ - 4232, 70 грн.
(а.с. 35, 38, 41, 44, 47, 50, 58, 62, 66, 70, 111, 117 т. 1).

Товар оплачений згідно платіжних
доручень № 19114 від 02.09.2011 року на суму
18476, 64 грн., № 19566 від 15.09.2011 року на суму
20529, 60 грн., № 19912 від 21.09.2011 року на суму
20536, 80 грн., № 20548 від 29.09.2011 року на суму
8359, 20 грн., № 21000 від 05.10.2011 року на суму
14971, 20 грн., № 21001 від 05.10.2011 року на суму
18679, 20 грн., № 21495 від 18.10.2011 року на суму
9700, 80 грн., № 21799 від 24.10.2011 року на суму
23582, 40 грн., № 22641 від 07.11.2011 року на суму
10389, 60 грн., № 22642 від 07.11.2011 року на суму
11455, 20 грн., № 4094 від 19.03.2012 року на суму
33432 грн., №1043 від 18.01.2012 року на суму 11128,
80 грн., № 6616 від 20.04.2012 року на суму 18788, 80
грн. (а.с. 56, 57, 74, 75, 76, 77, 123, 124 т. 1).

Транспортування товару здійснювалось
автотранспортом позивача та
підтверджується ТТН від 30.09.2011 року
серія 01 ААД № 197349, ТТН від 06.10.2011 року
серія 01 ААД № 97347, ТТН від 14.10.2011 року
серія 01 ААД № 197343, ТТН від 20.10.2011 року
серія 01 ААД № 197344, ТТН від 26.10.2011 року
серія 01 ААД № 197345, ТТН від 20.01.2012 року,
від 24.01.2012 року (а.с. 52, 60, 64, 68, 73, 113, 114, 115,
119, 120, 121, т. 1).

Товар отримано працівником позивача
Сагач І.Є. згідно доручення № 21647 від
28.09.11 року, про що наявний запис в книзі
довіреностей за період квітень 2011 року
- серпень 2012 року (а.с. 185-201, т.1).

Товар оприбуткований в
бухгалтерському обліку підприємства
відповідно до приходних ордерів: № 40642
від 01.09.2011 року, № 40708 від 20.09.2011 року, №
40710 від 20.09.2011 року, № 40731 від 22.09.2011 року,
№ 40824 від 30.09.2011 року, № 40874 від 10.10.2011
року, № 40883 від 10.10.2011 року, № 40028 від
31.10.2011 року, № 40027 від 31.10.2011 року, № 40035
від 31.10.2011 року, № 40061 від 26.01.2012 року, №
40108 від 27.01.2012 року (а.с. 37, 40, 46, 49, 53, 61, 65, 69,
72, 116, 122 т. 1).

Використання товару в господарській
діяльності позивача підтверджується
картками складського обліку
матеріалів (а.с. 113-123, т. 2); картками
відкриття замовлень (а.с. 111, 164, 208, 209, 210,
211, т. 2, а.с. 9, 50-51, 52, 97, 98, 160, 174, 228 т. 3, а.с. 5,
т. 4); контрактом № 4/168 від 28.07.2010 року
з ТОВ «Техно Імпорт», додатковими
угодами та специфікаціями до нього (а.с.
166-183, т. 2), контрактом № від 24.02.2011
року з MAPNA Turbine Egineering and Manufacturing Company
(Іран) (а.с. 212-233, т. 2), контрактом № 4/166
від 28.07.2010 року з ТОВ «Техно Імпорт»,
додатковими угодами та специфікаціями
до нього (а.с. 10-35, т. 3), контрактом №
032-к/п.2011 від 17.03.2011 року з УДП
«Мубарекский ГПЗ» АК
«Узнефтегаздобыча» та специфікаціями
до нього (а.с. 53-65, т. 3); контрактом № 4/14
від 24.01.2011 року з «GALAXY DRILLING SOLUTIONS FZE» ОАЕ,
додатковими угодами та специфікаціями
до нього (а.с. 99-141, т. 3), контрактом № 4/185
від 09.08.2010 року з ТОВ «Техно Імпорт»,
додатковими угодами та специфікаціями
до нього (а.с. 161-167, т. 3), контрактом
№ РК-87-150 від 24.04.2008 з MAPNA Turbine Egineering and
Manufacturing Company (Іран) (а.с. 175-216 т. 3),
контрактом № 4/24 від 07.02.2012 з ТОВ «Техно
Імпорт», додатковими угодами та
специфікаціями до нього (а.с. 229-237, т. 3),
контрактом № 4/169 від 01.07.2011 з ТОВ «Іскра
Турбогаз» (а.с. 6-8, т. 4);
рахунками-фактурами (а.с. 184, 194, 205, 234,
237-238, 243, 246, 249, т. 2, а.с. 2, 5, 36, 39, 76, 77, 78, 78, 79,
80, 168, 217, 220, 223, 238, 242, 246, 250, т. 3, а.с. 12, т. 4);
сертифікатами про походження товару
(а.с. 185, 195, т. 2, а.с. 41, 37, 66, 68, 70, 72, 74, 142, 144,
146, 148, 150, 152, 154, 169, 239, 243, 247, т. 3, а.с. 1, 11, 13 т.
4); залізничними накладними (а.с. 187-193,
197-204, т. 2, а.с. 81-85, 219, 222, 225, 241, 245, 248, т. 3,
а.с. 3, 14, т. 4); міжнародними ТТН (а.с. 236, 242,
245, 248, т. 2, а.с. 1, 4, 7, т. 3); вантажно-митними
деклараціями (а.с. 186, 196, 235, 239-241, 244, 247, 250,
т. 2, а.с. 3, 6, 38, 42-43, 67, 69, 71, 73, 75, 143, 145, 147, 149,
151, 153, 155, 170, 218, 221, 224, 240, 244, 249, т. 3, а.с. 2 т.
4); банківськими виписками (а.с. 206, 207, т. 2,
а.с. 8, 44-49, 86-96, 156-159, 171-173, 226, 227, т. 3, а.с. 4,
16, т. 4).

Колегія суддів зазначає, що в
результаті відносин позивача із ТОВ
"Сумитара", ПАТ "Сумське машинобудівне
НВО ім. М.В. Фрунзе" сформовано
податковий кредит у вересні 2011 року в
сумі 9236 грн., у жовтні 2011 року - 11683 грн.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
11.07.2011 року між позивачем та ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14» укладено договір № 3/277
на виконання робіт (а.с. 81-89, т. 1) та
додаткові угоди до нього № 1 та № 2 (а.с.
91, 92-97, т. 1).

ТОВ «СУ «Хіммонтаж-14» виконало роботи
по виготовленню чотирьох комплектів
вузлів устаткування опалення та
вентиляції, про що складений акт
виконаних робіт від 06.12.2011 року (а.с. 98,
т. 1).

ТОВ «СУ «Хіммонтаж-14» виписана
податкова накладна № 1 від 06.12.2011 року
на суму 310 200 грн., в т.ч. ПДВ - 51 700 грн. (а.с.
99, т. 1).

Виконання робіт оплачено згідно з
платіжних доручень: № 24204 від 12.12.2011
року на суму 161576 грн., № 25599 від 28.12.2011
року на суму 148 624 грн. (а.с. 100, т. 1).

23.08.2012 року між позивачем та ТОВ «СУ
«Хіммонтаж-14» укладено договір підряду
№ 8/151 на виконання робіт (а.с. 176-179, т. 1)
та додаткові угоди до нього №№ 1, 2, 3, 4
(а.с. 180-183, т. 1).

ТОВ «СУ «Хіммонтаж-14» виконало роботи
по посиленню конструкції цеха № 22 ПАТ
"Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе", про що
складена довідка про вартість
виконаних будівельних робіт за червень
2013 року (а.с. 184, т. 1) та акт № 5 прийняття
виконаних робіт за червень 2013 року (а.с.
185-190, т. 1).

ТОВ «СУ «Хіммонтаж-14» виписана
податкова накладна № 6 від 17.06.2013 року
на суму 5082 грн., в т.ч. ПДВ - 847 грн. та
податкова накладна № 6 від 27.06.2013 на
суму 191 676 грн., в т.ч. ПДВ - 31 946 грн. (а.с. 193,
194, т. 1).

Крім того, щодо формування податкового
кредиту у грудні 2011 року в сумі 51700 грн.
по взаємовідносинам даним
контрагентом, судом апеляційної
інстанції встановлено, що відповідно
до п.1.1 договору №3/277 на виконання робіт
від 11.07.2011р. ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14»
зобов'язався виконати роботи по
виготовленню, фарбування та упаковки
металоконструкцій (далі - Продукція) з
давальницьких матеріалів позивача
(Замовника по договору).

За умовами додаткової угоди №2 до
договору №3/277 на виконання робіт від
11.07.2011р., укладеної 03.08.2011р., ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14» зобов'язався виконати
роботи по виготовленню та фарбування
металоконструкцій комплекту вузлів
устаткування опалення та вентиляції
згідно специфікації №1 даної
Додаткової угоди №2.

Крім того, у листопаді 2011р. позивач
передав ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14»
давальницькі матеріали для
виготовлення чотирьох комплектів
вузлів устаткування опалення та
вентиляції, що підтверджується актом
приймання - передачі . Фактична
передача давальницьких матеріалів
позивачем ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14»
підтверджується товарно-транспортними
накладними, а саме: ТТН №001451 від
15.11.2011р., ТТН №001457 від 16.11.2011р., ТТН №001455
від 16.11.2011р., ТТН №001456 від 16.11.2011р., ТТН
№001245 від 17.11.2011р., ТТН №001244 від 17.11.2011р„
ТТН 001243 від 17.11.2011р., ТТН №001247 від
18.11.2011р., ТТН №001249 від 18.11.2011р., ТТН №001250
від 18.11.2011р., ТТН №001436 від 19.11.2011р., ТТН
№001460 від 21.11.2011р., ТТН №001461, №001462, №001463,
№001464, №001465 від 21.11.2011р., ТТН №001440 від
22.11.2011р., ТТН №001445 від 22.11.2011р., ТТН №001448
від 23.11.2011р., ТТН №001447 від 23.11.2011р., ТТН
№00148 від 23.11.2011р., ТТН №001502, №001503, №001504
від 25.11.2011р., ТТН №001524 від 28.11.2011р., ТТН
№001525, №001526, №001527 від 29.11.2011р., ТТН №001548,
№001549, №001551, №001552, №001553, №001554, №001555 від
01.12.2011р., ТТН №001556, №001557 від 02.12.2011р.

Частина давальницьких матеріалів
позивача були повернуті ТОВ «СУ
«Хіммонтаж - 14», що підтверджується
накладною №102 від 15.11.2011р., накладною б/н
від 10.11.2011р., №110 від 29.11.2011р., №111 від
29.11.2011р., №58 від 09.12.2011р.

Виконання ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14» робіт
по виготовленню чотирьох комплектів
вузлів устаткування опалення та
вентиляції, підтверджується актом
виконаних робіт від 06.12.2011р. та актом
приймання - переробки давальницької
сировини від 06.12.2011р.

ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14» виписана
податкова накладна №1 від 06.12.2011р. на
суму 310200грн., в т.ч. ПДВ - 51700 грн., а на
виконані роботи виставлений рахунок
№СФ-0000010 від 26.11.2011р., який оплачений
згідно платіжного доручення №24204 від
12.12.2011р. суму 161576грн.; №25599 від 28.12.2011р.
суму 148624грн.

Зокрема, чотири комплекти вузлів
устаткування опалення та вентиляції як
комплектуюча частина
газоперекачувального обладнання
реалізовані позивачем у січні 2012р. ТОВ
«Техноімпорт», м.Москва в рамках
виконання контракту №4/167 від 28.07.2010р.,
що підтверджується копією виробничої
та товарної специфікації на ГПА,
контракту №4/167 від 28.07.2010р. з
додатковими угодами № 1-4, рахунки
фактури, вантажно - митні декларації,
сертифікати походження товару, ж/д
накладні.

На підтвердження правомірності
формування позивачем податкового
кредиту за червень 2013 року в сумі 32793
грн. по взаємовідносинам із зазначеним
контрагентом, у надісланих письмових
поясненнях представник позивача
звертає увагу на те, що відповідно до
умов договору підряду №8/151 на
виконання робіт від 23.08.2012р. ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14» в межах графіку
виконання робіт у травні та червні
2013р.виконало роботи по посиленню
конструкції цеха №22 ПАТ "Сумське НВО
ім. М.В. Фрунзе".

Зазначив, що працівникам ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14», які були допущені на
територію позивача для виконання
підрядних робіт, були оформлені
тимчасові перепустки згідно листів ТОВ
«СУ «Хіммонтаж -14» №86 від 15.03.201 Зр., №87
від 28.03.2013р„ №115 від 13.05.201 Зр., №122 від
12.06.2013р., №123 від 25.06.2013р., в яких вказані
ПІБ працівників.

Повідомив, що оформлення тимчасових
перепусток для допуску на територію
позивача підтверджується витягом з
журналу обліку видачі тимчасових
перепусток.

Крім того, зазначив, що копіями листів
ТОВ «СУ «Хіммонтаж -14» №93 від 15.04.2013р.,
№117 від 15.05.2013р., №122 від 14.06.2013р., №126 від
15.07.2013р. підтверджується надання
позивачем дозволу автотранспорту ТОВ
«СУ «Хіммонтаж - 14» з оформленням
разового пропуску водієві на
ввіз/вивіз матеріалів та виробів для
виконання підрядних робіт. Вказав на
те, що оформлення разових перепусток
водіям підтверджується витягом з книги
обліку відвідувачів.

Згідно з копією витягу з журналу
реєстрації ввідного інструктажу з
питань охорони праці, працівникам ТОВ
«СУ «Хіммонтаж -14», що виконували
підрядні роботи на території ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» службою
охорони праці позивача був проведений
інструктаж з техніки безпеки.

На підтвердження виконання робіт ТОВ
«СУ «Хіммонтаж -14» по договору підряду
№8/151 від 23.08.2012р. складена довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
за червень 2013р.(форма КБ-3) та акт №5
прийняття виконаних робіт за червень
2013р.(форма КБ-2)

Зокрема, вказав на те, що комісія у
складі працівників позивача та ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14» здійснила приймання
виконаних робіт по договору підряду
№8/151 від 23.08.2012р., про що складений акт
готовності об'єкта від 27.06.2013р.

Зазначив, що виконані роботи оплачені
відповідно до платіжного доручення
№13890 від 31.07.2013р. на суму 191 676грн.; №10670
від 17.06.2013р. суму 57 474,48грн.

Таким чином, стверджує, про реальність
здійснення господарських операцій із
даним контрагентом, в результаті чого
позивачем сформовано податковий
кредит у грудні 2011 року в сумі 51700 грн.,
у червні 2013 року в сумі 32793 грн.

Зазначені доводи позивача
підтверджуються матеріалами справи,
додатково надісланими позивачем
копіями зазначених ним документів та
не спростовані в ході апеляційного
розгляду.

Щодо контрагента ТОВ «ТПП «Спектр», по
взаємовідносинам з яким, позивачем
сформовано податковий кредит в сумі
10795,4 за січень 2012 року, судом першої
інстанції встановлено, що відповідно
до рахунку-фактури № СФ-0002391 від 07.10.2011
року (а.с. 101, т. 1) позивачем у ТОВ «ТПП
«Спектр» придбаний товар (ролики
вальцівки, веретено вальцівки, корпус
вальцівки, вальцівка згідно з
номенклатурою), що підтверджується
видатковими накладними № РН-0000070 від
23.01.2012, №РН-0000333 від 15.03.2012 (а.с. 103, 107, т.
1).

ТОВ «ТПП «Спектр» виписані податкові
накладні № 64 від 18.01.2012 року на суму 46
440, 90 грн., в т.ч. ПДВ - 7 740, 15 грн., № 114 від
26.01.2012 року на суму 18 331, 50 грн., в т.ч. ПДВ -
3055, 25 грн. (а.с. 102, 106, т. 1).

Товар оплачений згідно платіжних
доручень: № 1600 від 26.01.2012 року на суму
18331, 50 грн., № 1075 від 18.01.2012 року на суму 46
440, 90 грн. (а.с. 110, т. 1).

Доставка товару здійснювалась ТОВ
«Нова Пошта», що підтверджується ТТН
від 23.01.2012 року, ТТН від 16.03.2012 року (а.с.
104, 108, т. 1). Товар отриманий працівником
позивача ОСОБА_4 за довіреністю № 23480
від 20.01.2012 року, про що мається запис в
книзі довіреностей за період квітень
2011 року - серпень 2012 року (а.с. 185-201, т.1).

Товар оприбуткований в
бухгалтерському обліку підприємства
відповідно до приходних ордерів № 92013
від 25.01.2012 року, № 92050 від 20.03.2012 року
(а.с. 105, 109, т. 1).

Використання товару в господарській
діяльності позивача підтверджується
картками складського обліку
матеріалів (а.с. 129-132, т. 2), карткою
відкриття замовлення (а.с. 124, т. 2),
витягом з паспорту вальцівок (а.с. 125-128,
т. 2), контрактом № 4/172 від 26.08.2011 року з
ТОВ «Техно Імпорт» (а.с. 18-20, т. 4),
вантажно-митними деклараціями (а.с. 22, 26
т. 4), з/д накладними (а.с. 24, 28 т. 4),
рахунками-фактурами (а.с. 23, 27 т. 4),
сертифікатами про походження товару
(а.с. 25, 29 т. 4), банківською випискою (а.с.
30, т. 4).

Як вбачається з матеріалів
справи, за результатами взаємовідносин
з ТОВ «Метал-Стайл Груп», позивачем
сформовано податковий кредит у липні
2012 року в розмірі 13608 грн., у серпні 2012
року - 13608 грн.

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що 03.08.2011 року між
позивачем та ТОВ «Метал-Стайл Груп»
укладено договір № 3/342 (а.с. 125-127, т. 1)
додаткові угоди та специфікації до
нього (а.с. 128-156, т. 1).

Відповідно до умов вказаного договору
позивачем отриманий товар (матеріал
ХПМТ згідно з номенклатурою), що
підтверджується видатковими
накладними: № РН-0000011 від 09.04.2012 року, №
РН-0000018 від 12.07.2012 року, № РН-0000019 від
07.08.2012 року (а.с. 158, 164, 172 т. 1).

ТОВ «Метал-Стайл Груп» виписано
податкові накладні № 1 від 09.04.2012 року
на суму 93060 грн., в т.ч. ПДВ - 15 510 грн., № 1
від 12.07.2012 року на суму 93804, 48 грн., в т.ч.
ПДВ - 15634, 08 грн., № 1 від 07.08.2012 на суму 93804,
48 грн., в т.ч. ПДВ - 15634, 08 грн. (а.с. 157, 163, 171
т. 1).

Товар оплачений згідно платіжних
доручень № 6627 від 20.04.2012 року на суму 43060
грн., № 5832 від 12.04.2011 року на суму 50 000
грн., № 12397 від 20.07.2012 року на суму 57321, 96
грн., № 14507 від 17.08.2012 року на суму 5770
грн., № 15232 від 23.08.2012 року на суму 60000
грн., № 16436 від 12.09.2012 року на суму 100000
грн. (а.с. 162, 168, 169, 170, 175 т. 1).

Транспортування товару здійснювалось
автотранспортом позивача та
підтверджується ТТН від 09.04.2012 року, ТТН
від 12.07.2012 року, ТТН від 07.08.2012 року (а.с.
159, 165, 173, т. 1).

Товар отриманий працівниками позивача
ОСОБА_5 за довіреністю № 24666 від 02.04.2012
року, ОСОБА_6 за довіреностями № 26620 від
11.07.2012 року та № 27088 від 06.08.2012 року, що
підтверджується записами у книзі
довіреностей за період квітень 2011 року
- серпень 2012 року (а.с. 185-201, т.1).

Товар оприбуткований в
бухгалтерському обліку підприємства
відповідно до приходних ордерів: № 81227
від 10.04.2012, № 081477 від 13.07.2012, № 81534 від
08.08.2012 (а.с. 160, 166, 174, т. 1).

Використання товару в господарській
діяльності позивача підтверджується
картками складського обліку
матеріалів (а.с. 139, т. 2), карткою
відкриття замовлення (а.с. 133, т. 2),
відомістю виробничих специфікацій (а.с.
134-138, т. 2), контрактом № 4/301 від 27.12.2011 з
ТОВ «Техно Імпорт», специфікаціями та
додатковими угодами до нього (а.с. 32-37, т.
4), рахунками-фактурами (а.с. 38, 45, 52, 58, т.
4), вантажно-митними деклараціями (а.с. 39,
46, 53, 59 т. 4), сертифікатами про
походження товару (а.с. 40, 47, 54, 60 т. 4), з/д
накладними (а.с.(а.с. 41-44, 48-51, 55-57, 61-63 т. 4),
банківською випискою (а.с. 64, т. 4), копії
яких надано до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
зауваження щодо змісту та форми
специфікацій, податкових чи видаткових
накладних в акті перевірки відсутні.

Колегія суддів вказує на те, що
укладені між позивачем та
вищезазначеними контрагентами
договори містять положення щодо
найменування, кількості, якості та
асортименту, умов та строків поставки,
порядку здавання-приймання, ціни, тари
та упаковки товару, відповідальності
сторін, що свідчить про наявність
наміру щодо настання реальних
наслідків в момент укладення
договорів, оскільки, укладаючи угоду,
сторони домовлялися щодо істотних умов
правочину.

Для бухгалтерського обліку, що
базується на безперервному
документуванні всіх здійснюваних
господарських операцій, первинні
документи є документальними
свідоцтвами, що підтверджують
отримання товарно-матеріальних
цінностей від постачальника. Такі
документи у свою чергу є підставою для
внесення записів до облікових
бухгалтерських регістрів.

Колегія суддів зазначає, що до
документів, що є підставою для
оприбуткування товару, належать
прибутково-видаткові накладні, які
виписуються постачальником та містять
кількісно-вартісні відомості про
товар, сертифікати, паспорти якості
заводу-виробника товару.

З наявних в матеріалах справи копій
вищезазначених первинних документів
вбачається, що останні оформлені у
відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704), а податкові накладні - згідно
з нормами п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України. Вищевказані документи
не мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", п. 2.4
Положення № 88 спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак, є належними та допустимими
доказами реальності вчинення
господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що наявними у матеріалах справи
копіями первинних документів повністю
підтверджено факт придбання позивачем
у зазначених контрагентів
товарно-матеріальних цінностей, що є
підставою для формування позивачем
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 167
028 грн.

З приводу тверджень відповідача про не
підтвердження факту здійснення
господарських операцій позивача з
контрагентами ТОВ "Сумитара", ТОВ "СУ
Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП "Спектр" та ТОВ
"Метал-Стайл Груп", у зв`язку з
відсутністю первинних документів під
час здійснення перевірки, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно з п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства затверджено
наказом ДПА № 984 від 22.12.2010р. та
зареєстровано в Мінюсті України
12.01.2011р. за №34/18772 (далі - Порядок).

У відповідності до п.5.2 вказаного
Порядку передбачено у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення звих осіб платника
податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Так, у надісланих до суду
письмових поясненнях, представник
позивача з даного приводу пояснив, що у
акті перевірки ПАТ '"Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе" з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
період жовтень, листопад 2011р. січень,
лютий, травень, серпень, вересень 2012р„
липень 2013р. №328/18-19-15-02/05747991 від 31.01.2014р.
зазначені первинні документи, які були
надані Позивачем на перевірку та на
підставі яких у перевіряємому періоді
позивачем сформований податковий
кредит та заявлене бюджетне
відшкодування з ПДВ.

Зазначив, що в акті наведений перелік
договорів, податкових та видаткових
накладних, товарно-транспортних
документів, платіжних доручень,
довіреностей на отримання ТМЦ від
контрагентів позивача, а саме: ТОВ
«Сумитара» (податковий кредит за
вересень 2011р. (с.6-7акту), за жовтень 2011 р.
(с.25акту), січень 2012р. (с.89 акту); ТОВ «СУ
«Хіммонтаж -14» (податковий кредит за
грудень 2011р(с.43акту), за червень 2013р.
(с.188 акту), ТОВ «ТПП «Спектр»
(податковий кредит за січень 2012р. (с.83
акту); ТОВ «Метал - Стайл Груп»
(податковий кредит за квітень 2012р.
(с.109акту), липень 2012р. (с.134акту), серпень
2012р. (с.162акту).

Таким чином, стверджує, що надані для
дослідження в судах першої та
апеляційної інстанції сукупність
доказів, а саме: копії договорів,
рахунків, платіжних доручень,
податкових, видаткових накладних,
витягу з книги реєстрації
довіреностей, товарно-транспортних
документів, приходних ордерів, карток
складського обліку матеріалів
підтверджують реальність здійснення
господарських операцій у
перевіряємому періоді.

Колегія суддів вказує на те, що
зазначені твердження позивача
підтверджуються матеріалами справи та
не є спростованими в ході апеляційного
розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів
вважає зазначені доводи відповідача
хибними.

Щодо посилань відповідача на висновки
актів перевірок контрагентів позивача,
як на підставу для висновку про
нереальність здійснення господарських
операцій ПАТ "Сумське машинобудівне
НВО ім. М.В. Фрунзе" із даними
контрагентами, колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що чинним
законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
можливими допущеними порушеннями
законодавства інших юридичних осіб.

Зокрема, на господарюючих суб'єктів не
покладається обов'язок та не надається
право контролювати дотримання
законодавства платником податків, який
виступає контрагентом у господарській
операції.

Висновок про те, що платник не несе
відповідальності за порушення,
допущені його контрагентом
узгоджується з практикою
Європейського Суду (Рішення
Європейського Суду від 22 січня 2009 року
у справі "Булвес"АД проти Болгарії
(заява № 3991/03), відповідно до п. 714 якого,
визначено, що компанія-заявник не
повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його обов'язків щодо своєчасного
декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє наведені доводи відповідача
та вказує на реальність спірних
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, факт сплати
позивачем сум придбаних товарів, а
також рух активів в ході здійснення
господарської діяльності, що повністю
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що
підставою для донарахування платнику
податків грошових зобов'язань та
відмови в отриманні бюджетного
відшкодування може слугувати лише
встановлення в ході судового розгляду
факту узгодженості дій платника
податків з недобросовісними
платниками податків (постачальниками)
з метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару у ланцюгу постачання від
виконання податкових зобов'язань.

Однак, матеріали справи таких доказів
не містять.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надано доказів та не
зазначено обставин, які б ставили під
сумнів фактичне здійснення цих
операцій. Зокрема, не надано доказів,
які б підтверджували, що зміст угод не
відповідає дійсним намірам сторін щодо
набуття цивільних прав і обов'язків чи
свідчить про намір сторін ухилитися
від оподаткування доходів, отриманих
внаслідок виконання договорів або
приховування дійсного об'єкту
оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо.

Наявні у справі документи не містять
жодних доказів наявності між позивачем
та його контрагентами
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
Державі суспільного ладу або моральних
засад.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
було цілком правомірно сформовано
податковий кредит за результатами
відносин із ТОВ "Сумитара", ТОВ "СУ
Хіммонтаж-14", ТОВ "ТПП "Спектр" та ТОВ
"Метал-Стайл Груп" по реальним
господарським операціям, повністю
підтвердженим відповідними первинними
документами.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованими висновки суду
першої інстанції про те, що позивач, при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування по контрагентам ТОВ
"Сумитара" (бюджетне відшкодування
вересня 2011 року - 9 236 грн., жовтня 2011 року
- 11 683 грн., січня 2012 року - 9 804, 70 грн.), ТОВ
"СУ Хіммонтаж-14" (бюджетне
відшкодування грудня 2011 року - 51 700 грн.,
червня 2013 року - 32 793 грн.), ТОВ "ТПП
"Спектр" (бюджетне відшкодування січня
2012 року - 10 795, 40 грн.) та ТОВ "Метал-Стайл
Груп" (бюджетне відшкодування квітня 2012
року - 13 800 грн., липня 2012 року - 13 608 грн.,
серпня 2012 року - 13 608 грн.) , діяв
правомірно.

Таким чином, позивач мав встановлене
законом право формування та отримання
ПАТ "Сумське машинобудівне НВО ім. М.В.
Фрунзе" суми бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість у
загальному розмірі 167 028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 14.02.2014
№/8766, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 167 028 грн. та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 83 514 грн., діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Податковим кодексом України, з
порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014р. по
справі № 818/550/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Дюкарєва С.В. Перцова Т.С. Повний
текст ухвали виготовлений 19.05.2014 р.