Справа № 806/7886/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" травня 2014 р.
Справа № 806/7886/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Сидорук Р.М. ,

за участю позивачки та

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" лютого
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_3 до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області визнання протиправною та
скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична-особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги № Ф-245 від 19.11.2013 року
про стягнення з позивачки суми єдиного
внеску .

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Овруцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправною та скасування вимоги №
Ф-245 від 19.11.2013 р. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_3 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким задовольнити
позовну заяву. В апеляційній скарзі
позивачка посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 03.11.2005
року зареєстрована як фізична особа -
підприємець (а.с.14).

Позивачка є платником єдиного податку,
що підтверджується свідоцтвом серія
НОМЕР_1 від 08.05.2012 року (а.с.15).

ОСОБА_3 призначено пенсію за віком,
зазначена обставина підтверджується
пенсійним посвідченням НОМЕР_2 від 29
жовтня 2008 року, в якому зазначено вид
пенсії - за віком, термін дії - довічно
(а.с.16) та довідкою управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області від 31.12.2013
року (а.с.32).

Позивачка є потерпілою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3-ої
категорії (а.с.13).

19 листопада 2013 року відповідачем
ОСОБА_3 було виставлено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-245, якою
встановлено наявність заборгованості
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 01.11.2013
року в сумі 2798 грн.42 коп. (а.с.17).

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що фізичні
особи - підприємці, які отримують
пенсію, призначену за віком на
пільгових умовах, які не досягли
60-річного віку, сплачують єдиний внесок
на загальних підставах.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції не погоджується,
виходячи з наступного.

Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI визначено правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

За цим Законом єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1
цього Закону).

За пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного
Закону, до платників єдиного внеску,
серед інших, відносяться фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до частини 4 названої правої
норми, особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на встановлені обставини та
приведені норми, колегія суддів дійшла
висновку, що ОСОБА_3 звільнена від
сплати єдиного внеску, оскільки вона є
пенсіонером і отримує пенсію за віком
та нею не укладалось жодних угод про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. При цьому,
колегія суддів зважає на таке.

За Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV
пенсіонером вважається особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згаданим Законом визначено такі види
пенсій, як пенсія за віком, пенсія по
інвалідності та пенсія у зв'язку з
втратою годувальника.

За загальним правилом, закріпленим у
ст.26 цього Закону, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Як було встановлено колегією суддів,
ОСОБА_3 призначена пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до ст.55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Нормативно-правовим приписом,
закріпленим у вказаній статті
визначено, що особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Отже, на ОСОБА_3 поширюються правила,
встановленні частиною 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", а тому у неї
відсутній обов'язок сплачувати єдиний
внесок, що зумовлює протиправність
винесеної відповідачем вимоги, яка
підлягає скасуванню.

З врахуванням вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції, яка була прийнята з
порушенням норм матеріального права,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" лютого
2014 р. скасувати та прийняти нову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити. Визнати
протиправною та скасувати вимогу
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 19 листопада 2013 року № Ф-245
про сплату недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2798 грн. 42
коп.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 172 грн. 06 коп.
судових витрат зі сплати судового
збору.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "13" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Овруцька
об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області вул.
Сабурова,1/20,м.Овруч,Овруцький район,
Житомирська область,11102

4-третій особі: - ,