Справа № 559/1832/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ральц
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" травня 2014 р.
Справа № 559/1832/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від "25" грудня 2013 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дубенської міської ради про звернення
громадян та стягнення немайнової шкоди
,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради і просить визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
ненадання відповіді у термін,
визначений законодавством та визнати
протиправною письмову відповідь №
861/02-13/13 від 02.04.2013 року і стягнути 15000
гривень заподіяної моральної шкоди,
мотивуючи тим , що 18 лютого 2013 р.
звернувся до відповідача з письмовою
заявою щодо надання статусу «інваліда
війни». Всупереч ст. 20 Закону України
«Про звернення громадян» від 02.10.1996 №
393/96-ВР відповідач порушив встановлені
терміни надання відповіді і відповів
листом зі спливом місячного терміну
02.04.2013 р. В період з 18 лютого 2013 р. по 2
квітня 2013 року жодної кореспонденції
від відповідача він не отримував.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду від 25.12.2013 року у задоволені
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
ОСОБА_3 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 18 лютого
2013 р. звернувся до відповідача з
письмовою заявою та відповідними
документами щодо надання статусу
«інваліда війни».

22.02.2013 року у зв"язку з невідповідністю
вимогам чинного законодавства
формулювання причини інвалідності у
довідці до акта огляду МСЕК поданого
заявником, управлінням Управління
праці та соціального захисту населення
Дубенської міської ради був
направлений письмовий запит до
Департаменту соціального захисту
населення Рівненської
облдержадміністрації щодо можливості
встановлення позивачу статусу
інваліда війни .

28.02.2013 року відповідачем заявнику
надіслано лист № 549/02-13/13, яким
повідомлено про направлення запиту до
Департаменту і про те, що відповідь на
його заяву буде надано після
надходження роз'яснення.

Оскільки до закінчення місячного
терміну розгляду заяви ОСОБА_3
відповідь з Департаменту соціального
захисту населення ще не надійшла (
надійшла 26.03.2013 року) термін розгляду
заяви продовжено.

26.03.2013 року Департаментом соціального
захисту населення Рівненської
облдержадміністрації підтверджено, що
дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» на гр. ОСОБА_3 не
поширюється.

02.04.2013 року ОСОБА_3 надано письмову
відповідь.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того , що посилання позивача, що його
звернення повинно бути розглянуто як
першочергове у 15-ти денний термін не
заслуговує на увагу, оскільки усі
звернення, які адресуються Управлінню
праці та соціального захисту населення
Дубенської міської ради громадянами,
стосуються питань отримання
нарахування певних соціальних виплат.

Відправлення поштової кореспонденції
Управлінням праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради на ім"я заявника ОСОБА_3 від 28.02.2013
року щодо продовження строків
розгляду звернення та 02.04.2013 року про
результати розгляду звернення
підтверджено дослідженим у судовому
засіданні оригіналом книги обліку
вихідної документації та реєстрів
поштових відправлень, а тому у діях
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради порушень вимог Закону України "Про
звернення громадян" не вбачається.

Позивач не навів жодного переконливого
доказу заподіяння моральної
немайнової шкоди та суми заявленої
вимоги.

Оцінюючи таку позицію суду першої
інстанції, колегія суддів виходить з
наступного.

Під бездіяльністю, виходячи з положень,
викладених у частині 2 статті 55
Конституції України, пункті 1 частини 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України),
розуміється певна форма поведінки
особи (колегіального органу), пов'язана
з не вчиненням дій, які вона повинна
вчинити на підставі закону, що призвело
до певних негативних наслідків для
громадянина чи юридичної особи.

Відповідно до статті 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатись до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Аналогічне правило передбачено в
Законі України N 393/96-ВР від 2 жовтня 1996
року "Про звернення громадян" (надалі
Закон).

Згідно статті 18 цього Закону
громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян,
засобів масової інформації, посадових
осіб, окрім іншого, має право одержати
письмову відповідь про результати
розгляду його заяви чи скарги.

При цьому, як зазначено у частині 4
статті 15 вище згаданого Закону, рішення
про відмову в задоволенні вимог,
викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 Закону звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Із досліджених матеріалів справи
вбачається, що в порушення
вищезгаданих норм Закону відповідач
не повідомив позивача про продовження
терміну розгляду його звернення від
18.02.2013 року та не роз"яснив порядок
оскарження прийнятого рішення, хоча по
вказаному зверненню 02.04.2014 року надана
відповідь, якою повідомлено позивача,
що дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» на нього не
поширюється.

Вказані обставини свідчать про
протиправну бездіяльність
відповідача.

Посилання відповідача та суду першої
інстанції на оригінал книги обліку
вихідної документації та реєстрів
поштових відправлень, як на доказ
повідомлення позивача про продовження
терміну розгляду його звернення,
колегія суддів вважає
необґрунтованим, так як вказані
обставини не можуть достовірно
підтвердити факт направлення позивачу
та отримання ним повідомлення про
продовження терміну розгляду
звернення.

Факт не повідомлення позивача про
продовження терміну розгляду його
звернення підтверджується також
листом прокуратури від 30.04.2013 року за
№630-13 (а.с.5).

Отже, з наведеного вбачається, що
відповідач приділив належну увагу
зверненню позивача, зокрема, надав
відповідь, у якій проінформував
позивача про вжиті заходи щодо
практичної реалізації порушених в
звернені питань.

В той же час , колегія суддів вважає, що
відповідач вчинив протиправну
бездіяльність щодо не повідомлення
позивача про продовження терміну
розгляду його звернення та в порушення
вимог Закону не роз"яснив порядок
оскарження прийнятого рішення.

Враховуючи викладене колегія суддів
прийшла до висновку , що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню , а
саме: в частині визнання протиправною
бездіяльності відповідача в ненаданні
відповіді у встановлений Законом
термін та ненаданні роз"яснення
порядку оскарження.

Позовні вимоги в частині стягнення
заподіяної моральної немайнової шкоди,
колегія суддів вважає задоволенню не
підлягають, так як позивачем не надано
належних доказів заподіяння моральної
шкоди на суми заявленої вимоги саме не
своєчасним наданням відповіді на його
звернення.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб"єктом владних
повноважень , суд присуджує всі
понесені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України(або відповідного
місцевого бюджету, якщо стороною був
органу місцевого самоврядування, його
службова чи посадова особа). Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Із матеріалів справи вбачається , що
позивачем було сплачено 34,42 грн.
судового збору за подання
адміністративного позову та 18,54 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги, а тому сплачений судовий збір
підлягає стягненню на користь позивача
в сумі 52,96 грн. з відповідача, який не
звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.90 КАС України, витрати
на правову допомогу несуть сторони.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Законом України "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах" від 20.12.2011 року , який набрав
чинності з 1.01.2012 року, розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

У разі якщо сторона у цивільній чи
адміністративній справі звільнена від
оплати витрат на правову допомогу,
компенсація таких витрат виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, у розмірі, що не
перевищує 2,5 відсотка встановленої
законом мінімальної заробітної плати в
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Компенсація витрат на правову допомогу
виплачується за рахунок державного
бюджету в межах видатків, передбачених
Державній судовій адміністрації
України на здійснення правосуддя
місцевими загальними та місцевими
адміністративними судами.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
мінімальна заробітна плата на час
розгляду справи становила у місячному
розмірі: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня
- 1218 гривень; у погодинному розмірі: з 1
січня - 6,88 гривні, з 1 грудня - 7,3 гривні.

Із матеріалів справи вбачається , що
позивачем було сплачено 3000грн. за
надання правової допомоги
представнику ОСОБА_4(а.с.37), який приймав
участь у розгляді справи 6.11.2013 року - з
11 год.43 хв. до 11 год. 48 хв.; 3.12.2013 року - з 11
год.15 хв. до11год.56 хв.;25.12.2013 року - з 11
год.13 хв. до 11 год.57 хв., а всього 1
год.28хв., та надавав допомогу при
оформлені позовної заяви і апеляційної
скарги, а тому колегія суддів прийшла
до висновку, що на користь позивача
необхідно стягнути 1000грн. витрат на
правову допомогу (1218хв.х
0,4=487,2грн.;1218грн.х0,2=243,6грн.; 487,2 грн.+ 243,6
грн.=730,8грн.+270грн.за оформлення
документів=1000,8грн.).

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від "25" грудня
2013 р. в частині визнання протиправною
бездіяльності відповідача - скасувати
та прийняти в цій частині нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради в ненаданні відповіді у
встановлений Законом України "Про
звернення громадян" термін та
ненаданні роз"яснення порядку
оскарження рішення.

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради на користь
ОСОБА_3 52,96 грн. сплаченого судового
збору та 1000,8 грн. витрат на правову
допомогу.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради вул. Кирила і Мефодія, 16,м.
Дубно,Рівненська область,35600

4-третій особі: - ,