Справа № 809/2999/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Справа №
876/1804/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Шинкар Т.І.

суддів:
Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Агроінвесттрейд» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Агроінвесттрейд» до Державної
податкової інспекції у Рогатинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 27.03.2013
року,-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Агроінвесттрейд» (далі-Товариство)
звернулося в суд з позовом до Державної
податкової інспекції у Рогатинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (далі-ДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27.03.2013 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Товариство оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі. На думку апелянта
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не відповідає
фактичним обставинам справи, а тому
підлягає до скасування. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що винесене податкове
повідомлення-рішення є протиправним,
оскільки в зазначеному повідомленні
відсутнє попередження про наслідки
несплати грошового зобов'язання або
внесення виправлень до показників
податкової звітності, не зазначене
найменування податкового органу та
його адресу, а також позивачем не
отримано наказу про проведення
перевірки, за наслідками якої винесене
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, що унеможливило
надання ним документів та повідомлення
даних, які підтверджують правильність
його податкового обліку та податкової
звітності.

Сторони явку повноважних
представників в судове засідання не
забезпечили, повідомлені про дату, час
та місце апеляційного розгляду, що
відповідно до п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України
розгляд даної справи судом апеляційної
інстанції здійснюється в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта в їх
сукупності, заперечення відповідача
щодо апеляційної скарги, приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Агроінвесттрейд» є юридичною особою,
зареєстроване 14.12.2009р. Рогатинською
районною державною адміністрацією
Івано-Франківської області, взяте на
податковий облік 15.12.2009р. за №9137, є
платником податку на прибуток
приватних підприємств та податку на
додану вартість (далі-ПДВ).

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариством здійснено декларування за
червень 2012 року залишку від'ємного
значення податку на додану вартість,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду в розмірі 7 475 245 гривень.

За липень 2012 року задекларовано
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту в розмірі 90 784
гривень, що перекрилося залишком
від'ємного значення, що задекларований
у червні 2012 року.

За серпень 2012 року позивачем
задекларовано позитивне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в розмірі 2 896 гривень, що
перекрилося залишком від'ємного
значення, що задекларований у червні 2012
року.

Уточнюючим розрахунком з ПДВ поданого
29.08.2012р. до ДПІ у звітному податковому
періоді серпня 2012 року, за звітний
податковий період, за який
виправляються помилки - червень 2012
року, позивачем самостійно зменшено
залишок від'ємного значення податку на
додану вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
періоду на суму 7 381 595 гривень, значення
якого не підтверджено розрахунками в
розрізі контрагентів, передбаченого п.8
Розділу VI Наказу Мінфіну України від
25.11.2011р. №1492 та яким затверджено форми
та Порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість (далі-Наказ №1492).

Дані обставини стали підставою
прийняття ДПІ наказу №87 від 12.03.2013р. на
підставі якого проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку
Товариства з питань дотримання вимог
податкового законодавства щодо
правомірності формування залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з ПДВ
за період з червня 2012 року до січня 2013
року, за наслідками якої складено акт
перевірки за №121/152/36696416 від 14.03.2013р.

На підставі Акта перевірки ДПІ 27.03.2013р.
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ за червень 2012 року на суму 7 381
595,00 грн.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» №996 від
16.07.1999р., підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

У розумінні пункту 14.1.36. ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

З огляду на викладене, аналіз
реальності господарської діяльності
повинен здійснюватися на підставі
даних податкового, бухгалтерського
обліку платника податків та
відповідності їх дійсному
економічному змісту. Визначальним
фактором для формування податкового
кредиту платником податку на додану
вартість є подальше використання таких
товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності такої особи -
платника податку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України
встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Пунктом 8 Розділу VI Наказу №1492, чинного
на момент проведення перевірки
зазначено, що у разі виправлення
помилок у рядках поданої раніше
декларації, до яких повинні додаватися
додатки, до уточнюючого розрахунку
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників.

Як це встановлено судом першої
інстанції, під час розгляду справи
Товариством не надано жодних доказів,
які б підтверджували правомірність
проведення коригування показників
податкової звітності за червень 2012
року: здійснення господарських
операцій, що слугували підставою
коригування від'ємного значення
податку на додану вартість за червень
2012 року (угоди) з посиланням на первинні
бухгалтерські документи: податкові та
видаткові накладні, бухгалтерські
регістри аналітичного та синтетичного
обліку, журнали-ордери, оборотні
відомості по бухгалтерським рахункам.

Також, Товариством не подано як
податковому органу так і суду Додатку 2
до Декларації з ПДВ, подання якого
передбачено п. 8 Розділу VI Наказу №1492,
оскільки Товариством виправлялись
помилки у рядках поданої раніше
декларації за червень 2012 року: « 21.1», «
24» та « 22».

Колегія судів приходить до
переконання, що оцінюючи докази, судом
першої інстанції враховано, що розумні
економічні причини можуть бути
наявними лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
підприємницької або іншої економічної
діяльності, а не виключно чи переважно
за рахунок визначення податкового
кредиту. Намір одержати доход лише в
зазначений спосіб, без здійснення
реальної господарської діяльності, не
можна розглядати як самостійну ділову
мету.

Посилання апелянта на порушення
податковим органом порядку проведення
перевірки колегією суддів до уваги не
береться, оскільки така підстава не
впливає на суть виявленого податкового
порушення та, відповідно, не може
свідчити про неправильність зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ за
червень 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення-рішення за № від
27.03.2013р., яким Товариству зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за червень
2012 року на суму 7 381 595,00 грн. є
правомірними.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог в спосіб,
визначений ст.162 КАС України, оскільки
позивачем не надано суду достатніх та
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги. Доводи ж апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують.

Керуючись ст. ст.160, 161, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Агроінвесттрейд» - залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш