Справа № 489/4129/13-а
Суддя: Рум'янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/489/7/2014р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва, у складі: головуючого - судді
Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., за участю: представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Сидорової К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
приміщенні суду в м. Миколаєві справу
за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013року позивач звернувся до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області (далі -
Інспекція) про скасування постанови №
185 по справі про адміністративне
правопорушення від 07.05.2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що 25.04.2013р. відносно нього
Інспекцією складено протокол про
адміністративне правопорушення, який
не відповідає вимогам щодо його
складання, а саме протокол складався за
відсутністю позивача, не був ним
підписаний, позивачу не було роз'яснено
його права та обов'язки, позивач був
позбавлений можливості надати
пояснення з приводу притягнення до
адміністративної відповідальності, а
також йому не було повідомлено про
місце, час та дату розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

В протоколі зроблена відмітка, що його
копія надіслана позивачу поштою
26.04.2013р. Вказану копію протоколу ТОВ
«Нафтова будівельна компанія»
отримала 07.05.2013р., а тому позивач був
позбавлений можливості бути присутнім
при розгляді справи, його клопотання
від 07.05.2013р. про відкладення розгляду
справи Інспекцією не було враховано.

07.05.2013р. відповідачем було прийнято
постанову № 185 по справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої позивача визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП, його притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу в сумі 8500,00
грн.

Позивач не погоджується з вказаною
постановою та вважає, що вона повинна
бути скасована у зв'язку із наступним.
Інспекція не переконалась у
правильності складання протоколу, не
врахувала пізнє сповіщення осіб про
час, місце та дату розгляду справи, не
врахувала клопотання від 07.05.2013р. про
відкладення розгляду справи.

Позивач не погоджується з висновком
Інспекції про те, що ним було надані
недостовірні дані в декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 19.11.2012р. № МК 7 щодо
найменування об'єкта будівництва в
АДРЕСА_1. Вказане він мотивує тим, що
АГЗП є новим будівництвом, а не
реконструкцією існуючої АЗС, є
потенційно небезпечним об'єктом, а не
об'єктом підвищеної небезпеки,
розрахунок проектної організації
відповідає дійсним вимогам
законодавства.

На підставі вищенаведеного, позивач
просить суд скасувати постанову № 185 по
справі про адміністративне
правопорушення від 07.05.2013р.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримала та
просила про їх задоволення.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову.

Суд заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного.

25.04.2013р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«Нафтова будівельна компанія» щодо
об'єкту будівництва - «Установка
автомобільного газозаправного пункту
«СЗГ-Б-10» надіючій АЗС» по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки Інспекцією
складений Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
25.04.2013р., за яким встановлено, що в
розробленому проекті не передбачені
всі вимоги п. 8.151 ДБН В.2-5-20-2001 «Інженерне
обладнання будинків і споруд.
Газопостачання», а саме не розроблено
операторну, туалет; наведено
недостовірні дані в декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 19.11.2012р. № МК 7 щодо
найменування об'єкту будівництва, а
саме фактично - реконструкція існуючої
АЗС; розрахунок проектної організації
щодо віднесення об'єкту до ІІ категорії
складності не відповідає дійсним
вимогам законодавства.

25.04.2013р. Інспекцією складений протокол
про адміністративне правопорушення,
відповідно до якого виявлено порушення
ч. 8 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме: наведено
недостовірні дані в декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 19.11.2012р. № МК 7 щодо
найменування об'єкта будівництва.
Відповідальність за встановлені
правопорушення передбачена ч. 7 ст. 96
КУпАП.

Постановою № 185 по справі про
адміністративне правопорушення від
07.05.2013р. ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП та постановлено накласти на
ОСОБА_2 адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013р.
задоволений позов ТОВ «Нафтова
будівельна компанія» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області, за
якою скасовано постанову № 55 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
07.05.2013р., постанову № 186 від 07.05.2013р. про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.,
припису № 177 від 25.04.2013р. про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2014р.
постанова суду від 14.10.2013р. залишена без
змін.

Вказаною постановою суду від 14.10.2013р. та
ухвалою від 20.03.2014р. встановлено
наступне.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№ 553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт,
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Пунктом 7 Порядку № 553 визначений
перелік підстав для проведення
позапланової перевірки, до яких
зокрема віднесені звернення фізичних
чи юридичних осіб про порушення
суб'єктом містобудування вимог
містобудівного законодавства і вимога
правоохоронних органів про проведення
перевірки.

10.04.2013р. до Інспекції надійшов лист за
підписом першого заступника прокурора
Миколаївської області (від 04.04.2013р. №
(15)07/1/4-129вих-13). У листі прокуратури
вказано, що «… необхідно здійснити в
межах … повноважень державний
контроль за дотриманням вказаними вище
суб'єктами господарювання вимог
державних будівельних норм, стандартів
і правил під час виконання підготовчих
і будівельних робіт. В разі виявлення
порушень вимог законодавства вирішити
питання про заборону експлуатації
об'єктів». Необхідність здійснення
державного контролю у листі
обґрунтована пунктом 8 Положення про
інспекцію. Відповідно до цієї норми,
Держархбудінспекція України у процесі
виконання покладених на неї завдань
взаємодіє в установленому порядку з
іншими органами виконавчої влади,
допоміжними органами і службам,
утвореними Президентом України, з
органами місцевого самоврядування,
відповідними органами іноземних
держав і міжнародних організацій, а
також підприємствами, установами,
організаціями, всеукраїнськими
об'єднаннями профспілок і
всеукраїнськими об'єднаннями
організацій роботодавців. Органи
прокуратури до вказаних осіб не
відносяться.

Відповідно до статті 123 Конституції
України організація і порядок
діяльності органів прокуратури
України визначаються законом.

У частині 2 статті 19 Закону України від
05.11.1991р. № 1789-ХІІ «Про прокуратуру»
вказано, що перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону про
прокуратуру передбачено, що при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз. При
цьому, відповідно до частини 2 статті 20
Закону про прокуратуру, дії,
передбачені пунктом 3 частини 1 цієї
статті, можуть бути вчиненні виключно
під час про ведення перевірки в
порядку, передбаченому статтею 21 цього
Закону.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону про
прокуратуру, законні вимоги прокурора
є обов'язковими для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і
виконуються невідкладно або у
передбачені законом чи визнані
прокурором строки.

Таким чином, у тому випадку, якщо в
процесі здійснення прокурорського
нагляду за додержанням і застосуванням
законів виникає необхідність у
проведенні відповідним контролюючим
органом перевірки, єдина визначена
законом форма, за якою цей контролюючий
орган повідомляється про необхідність
проведення перевірки, - це вимога
прокурора. Закон про прокуратуру не
передбачає можливості звернення
органу прокуратури (як юридичної особи)
до контролюючого органу з приводу
порушення суб'єктами господарювання
вимог законодавства.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про відсутність обставин, які
Інспекцією могли бути визначені в
якості підстав для проведення
перевірки.

У ч. 3 ст. 2 КАС України вказано, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553, під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки, а п. 9 Порядку №
553 передбачено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва. Посадові особи інспекції
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством;
ознайомлювати суб'єкта містобудування
чи уповноважену ним особу з
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю у
строки, передбачені законодавством
(пункт 12 Порядку № 553).

Пунктом 13 Порядку № 553 встановлено, що
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; за результатами перевірки
отримувати та ознайомлюватись з актом
перевірки, складеним інспекцією;
подавати у письмовій формі свої
пояснення, зауваження або заперечення
до акта перевірки.

Цим правам суб'єкта містобудування
кореспондують обов'язки Інспекції,
зокрема право суб'єкта містобудування
бути присутнім під час здійснення
перевірки може бути реалізовано шляхом
відповідного повідомлення про
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що Інспекція не забезпечила
можливість реалізації суб'єктом
містобудування наданих їм прав і не
дотрималась п. 9 Порядку № 553.

У декларації про початок виконання
будівельних робіт Товариство
зазначило вид будівництва - «нове
будівництво», категорію складності -
ІІ.

На думку Інспекції, Товариство навело
недостовірні дані в декларації про
початок виконання будівельних робіт
щодо виду будівництва та
категорійності об'єкта будівництва. За
результатами аналізу проектної
документації Інспекція дійшла
висновку про те, що установка
газозаправного пункту на діючій АЗС є
реконструкцією АЗС, а цей об'єкт
належить до V категорії складності.

Твердження відповідача щодо порушень
позивачем вимог ч. 8 статті 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме:
наведення недостовірних даних в
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 19.11.2012р. № 7
щодо найменування об'єкта будівництва
(фактично реконструкція), не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки, відповідно до норм частини 4
статті 29 вищезазначеного Закону
спеціально уповноважений орган
містобудування та архітектури
визначає відповідність намірів щодо
забудови земельної ділянки вимогам
містобудівної документації на
місцевому рівні.

У статті 32 Закону про регулювання
вказано,що усі об'єкти будівництва
поділяються на І, ІІ, ІІІ, ІV і V
категорії складності. Категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до
будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до ІV і V
категорії складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, стаття 32 Закону про
регулювання не надає Інспекції права
визначати категорію складності об'єкта
будівництва.

Посилання Інспекції на те, що таке
права йому надано Порядком віднесення
об'єктів будівництва до ІV і V категорії
складності, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27.04.2011р.
№ 557, суд відхиляє.

По-перше, цей Порядок був затверджений
відповідно до статті 32 Закону про
регулювання, яка не уповноважує
Інспекцію визначити категорію
складності, по-друге, у пункті 7 Порядку
вказано, що під час проведення
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єктах самочинного
будівництва (у разі відсутності
проектної документації) категорія
складності таких об'єктів визначається
посадовими особами
Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат.

Наслідки виявлення інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю факту самочинного
будівництва встановлені частиною 1
статті 38 і частиною 2 статті 39-1 Закону
про регулювання.

Посилання Інспекції на Постанову щодо
застосування будівельних норм у
частині віднесення об'єктів
будівництва до категорії складності
для подальшого проектування і
експертизи, схвалену рішенням
Науково-технічної ради Мінрегіонбуду
України № 59 від 16.06.2011 (як на підставу
для визначення Інспекцією категорії
складності об'єкта будівництва), суд до
уваги не приймає, оскільки цей документ
не є нормативно-правовим актом.

Враховуючи це, факт наведення
Товариством недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт і факт того, що об'єкт
відноситься до об'єктів будівництва V
категорії складності, не доведені
належним чином.

Крім того, необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про початок
виконання будівельних робіт, є окремою
підставою для проведення позапланової
перевірки (п. 7 Порядку № 553), при цьому
строк для проведення такої перевірки
обмежений 3 місяцями з дня подання
такої декларації. Товариство подало
декларацію 10 листопада 2012 року, тому у
квітні 2013 року Інспекція втратила
право перевіряти дані, наведені у
декларації, відповідно, право
встановити порушення і право
притягнути ТОВ «Нафтова будівельна
компанія» до відповідальності за
абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудування».

З огляду на все вищевказане, суд дійшов
до висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки як
встановлено судом не було належних
підстав для проведення позапланової
перевірки, позивач не був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, а також факт наведення
недостовірних даних у декларації про
початок виконання будівельних робіт і
факт того, що об'єкт відноситься до
об'єктів будівництва V категорії
складності Інспекцією не доведені
належним чином.

Керуючись ст.ст. 122, 160, 161, 163 КАС України,
ст. 22, 288, 293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про скасування
постанови № 185 по справі про
адміністративне правопорушення від
07.05.2013р. - задовольнити.

Скасувати Постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області № 185
по справі про адміністративне
правопорушення від 07.05.2013р. про
накладення адміністративного
стягнення - штрафу у розмірі 8500,00грн.,
складену відносно ОСОБА_2.

В порядку ст.171-2 КАС України постанова є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: