Справа № 1519/7274/12 (2а-3564/09/1519)
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/62345/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Міністерства оборони України на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 жовтня 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Одеського ордена Леніна інституту
Сухопутних військ про стягнення
грошової компенсації за продовольчий
пайок, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Одеського ордена Леніна інституту
Сухопутних військ про стягнення
грошової компенсації за продовольчий
пайок.

Постановою Малинського районного суду
м. Одеси від 22 вересня 2009 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ордена
Леніна Інституту Сухопутних військ на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію
замість продовольчого пайка за період
з 11 березня 2000 року по 19 грудня 2005 року у
сумі 16787,90 грн.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
апеляційну скаргу тимчасового
виконуючого обов'язки начальника
Військового інституту Одеського
національного політехнічного
інституту задоволено. Постанову
Малинського районного суду м. Одеси від
22 вересня 2009 року скасовано.
Постановлено нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

У жовтні 2012 року Міністерство оборони
України звернулось до суду з заявою про
поворот виконання постанови
Малинського районного суду м. Одеси від
22 вересня 2009 року та стягнення з ОСОБА_2
на користь Міністерства оборони
України 16787,90 грн.

Ухвалою Малинського районного суду м.
Одеси від 15 жовтня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року, відмовлено в
задоволенні заяви про поворот
виконання постанови суду.

У касаційній скарзі Міністерство
оборони України просить скасувати
ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 15 жовтня 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 265 Кодексу
адміністративного судочинства України
питання про поворот виконання судового
рішення вирішує суд апеляційної чи
касаційної інстанції, якщо, скасувавши
судове рішення (визнавши його нечинним
або таким, що втратило законну силу),
він закриває провадження у справі,
залишає позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі.

Частинами другою та третьою статті 265
цього Кодексу встановлено, що у
випадках, встановлених частиною першою
цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим судовим
рішенням або визначити інший спосіб і
порядок здійснення повороту виконання.
Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

Відповідно до положень статті 266
Кодексу адміністративного судочинства
України поворот виконання постанови
про відшкодування шкоди, завданої
суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, постанови
про присудження виплати пенсій чи
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів, а
також постанови про присудження
виплати заробітної плати чи іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби допускається, якщо
скасована постанова була обґрунтована
на повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях або поданих ним
підроблених документах.

Згідно частини другої статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ,
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, до складу
грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

Продовольче забезпечення (чи
компенсація його вартості) за своїм
змістом не є складовою частиною
грошового забезпечення
військовослужбовців, а тому
враховуючи, що питання виплати
компенсації замість продовольчого
пайка за своїм змістом не належить до
грошового утримання та не являється
періодичними платежами з Державного
бюджету України, то особливості,
передбачені статтею 266 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в даному випадку на спірні
правовідносини з приводу повороту
виконання не поширюються.

Відповідно до статті 266 Кодексу
адміністративного судочинства України
не підлягають повороту виконання
судові рішення, предметом яких було
стягнення виплат, які згідно частини
другої статті 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» складають структуру грошового
забезпечення військовослужбовців.
Натомість продовольче забезпечення є
окремим самостійним видом
забезпечення, яке згідно частини
першої статті 9-1 вказаного Закону
здійснюється за нормами і в терміни, що
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли помилкового висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
заяви про поворот виконання постанови
Малинського районного суду м. Одеси від
22 вересня 2009 року.

З урахуванням наведеного та зважаючи
на те, що у справі не вимагається
збирання або проведення додаткової
перевірки доказів, обставини справи
судами встановлені повно й правильно,
але допущена помилка в застосуванні
норм матеріального права, суд
касаційної інстанції, згідно зі
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, скасовує рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалює нове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу Міністерства оборони
України задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 15 жовтня 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяву Міністерства оборони України про
поворот виконання постанови
Малинського районного суду м. Одеси від
22 вересня 2009 року задовольнити.

Сягнути з ОСОБА_2 на користь
Міністерства оборони України грошові
кошти у розмірі16787,90 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко