Справа № 807/1481/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року м. Ужгород№ 807/1481/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області - представника
Чубелки О.Ю.,

відповідача 2: Мукачівського міського
відділу МВС України в Закарпатській
області - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області та
Мукачівського міського відділу МВС
України в Закарпатській області про
визнання наказу про звільнення
неправомірним та поновлення на роботі,
-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 15 травня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 20
травня 2014 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області та:
Мукачівського міського відділу МВС
України в Закарпатській області, яким
просив: 1. Визнати незаконним та
скасувати наказ УМВС України в
Закарпатській області № 366 від 31
березня 2014 року в частині притягнення
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за п. «є» ст. 64 (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби ОСОБА_1. 2. Визнати
незаконним та скасувати наказ УМВС
України в Закарпатській області № 60 о/с
від 01.04.2014 року в частині звільнення з
органів внутрішніх справ за п. «є» ст. 64
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України з 04
квітня 2014 року ОСОБА_1. 3. Поновити
ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого
карного розшуку спеціальної міліції
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачева та
Мукачівського району) УМВС України в
Закарпатській області з 04 квітня 2014
року з виплатою середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач вважає оскаржувані накази
незаконними та такими, що грубо
порушують його права, виходячи з
наступного. 22.03.2014 року працівниками
СБУ в Закарпатській області спільно з
працівниками прокуратури
Закарпатської області позивача було
затримано та такому було повідомлено
про підозру в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368
КК України. Це стало підставою для
проведення службового розслідування
та, в подальшому - для звільнення з
органів внутрішніх справ. Станом на
день видачі наказу про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
вироку суду про визнання його винним у
інкримінованому йому правопорушенні
не було. У зв'язку з наведеним, позивач
просить скасувати накази та поновити
його на посаді з виплатою середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд такі задовольнити з підстав
наведених у позовній заяві.

Представника Відповідача 1 надав суду
письмові заперечення проти позову, де
зазначив, що позивача було звільнено з
органів внутрішніх справ за п.64 (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.
Також у запереченні вказав, що
підставою для звільнення позивача став
висновок службового розслідування
відносно оперуповноваженого карного
розшуку Мукачівського міського
відділу ОСОБА_1 Згідно з висновком
службового розслідування
підтверджується вина позивача у
скоєнні дисциплінарного проступку.
Крім того, відповідач зазначив, що
відсутність рішень судів, які набрали
законної сили у кримінальних справах,
порушених відносно позивача, не
свідчать про безпідставність та
незаконність звільнення позивача на
підставі п.64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ - за порушення
дисципліни. Оскільки вказана підстава
є самостійною підставою для звільнення
в числі інших, визначених Положенням, а
тому, відповідач просить суд відмовити
в задоволенні даного позову в повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача 1 заперечила проти даного
позову та просила суд відмовити в
задоволенні такого в повному обсязі.

08.05.2014 року під час судового засідання
було залучено Мукачівський МВ УМВС
України в якості Відповідача 2.

Відповідач 2 звернувся до суду із
заявою, якою заперечив проти
задоволення даного позову, заперечення
подані УМВС України в Закарпатській
області підтримав у повному обсязі, та
просив розглянути справу без участі
представника Мукачівського МВ УМВС
України.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, заслухавши доводи та
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що громадянин
ОСОБА_1 з 25 серпня 1998 року працював на
різних посадах в органах внутрішніх
справ, зокрема, з травня 2013 року - на
посаді оперуповноваженого сектору
карного розшуку спеціальної міліції
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачева та
Мукачівського району) Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Закарпатській області.

Наказом виконуючого обов'язки
начальника Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області ОСОБА_3 від 31.03.2014
№366 «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Мукачівського МВ УМВС», за грубе
порушення вимог ст.7 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ», Присяги працівника
органів внутрішніх справ, Закону
України «Про міліцію», наказів МВС
України №№ 81-2007,157-2007, що проявилося в
одержанні неправомірної вигоди за не
притягнення гр. ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності відповідно до вимог
наказу МВС України №90-2010 п.8 ст.12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України ОСОБА_1 було
притягнено до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ за п. «є» ст.
64 (за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби(а.с.7).

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області від 01.04.2014 №60 о/с
по особовому складу, відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ у запас (із
поставленням на військовий облік) за
п.64 «є» (за порушення дисципліни)
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1
(М-162842), оперуповноваженого карного
розшуку спеціальної міліції
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування міста Мукачева та
Мукачівського району) УМВС України в
Закарпатській області, з 04 квітня 2014
року(а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (далі -
Статут), службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.2 Статуту, дисциплінарний
проступок - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Відповідно до ст.5 Статуту, за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.7 Статуту, службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів начальника;
захищати і охороняти від протиправних
досягань життя, здоров'я, права та
свободи громадян, власність, довкілля,
інтереси суспільства і держави; у
службовій діяльності бути чесною,
об'єктивною і незалежною від будь-якого
впливу громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку, припиняти протиправні дії
осіб, які їх учиняють тощо.

Згідно з п. п. 1, 10 ст. 14 Статуту, з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, вчиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом МВС №90 від 26.03.2010 «Про стан
дисципліни й законності в діяльності
органів та підрозділів внутрішніх
справ та заходи щодо його покращення»
зазначено, що за результатами
службових розслідувань за фактами
скоєння злочинів, корупційних дій,
незаконного застосування табельної
вогнепальної зброї або її втрати,
дорожньо-транспортних пригод з тяжкими
наслідками щодо винних працівників
вирішувати питання про звільнення з
органів внутрішніх справ, їх
безпосередніх керівників - з посад, а до
їх прямих начальників уживати
найсуворіші заходи дисциплінарного
впливу.

Крім того, п. п. 2.1 п.2 наказу МВС України
№ 81 від 16.03.2007 «Про заходи щодо
зміцнення дисципліни і законності в
органах внутрішніх справ та
попередження надзвичайних подій,
пов'язаних із загибеллю й травмуванням
особового складу» визначено, що
начальникам департаментів, головних
управлінь, МВС України вживати
належних заходів щодо очищення
підпорядкованих служб та підрозділів
від працівників, які порушують
службову дисципліну і законність,
допускають вчинки, несумісні з
перебуванням в ОВС, безвідповідально
ставляться до виконання службових
обов'язків, порушують законні права і
свободи громадян.

Як вбачається з Висновку за
результатами службового розслідування
за фактом відкриття кримінального
провадження та повідомлення про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення працівникам СКР
Мукачівського МВ УМВС ОСОБА_1 та
ОСОБА_5.(а.с.38-44), було встановлено, що
12.03.2014 року до прокуратури
Закарпатської області із заявою
звернулася гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканка АДРЕСА_1. Вона повідомила про
те, що працівники міліції вимагають у
неї неправомірну вигоду за не
притягнення її сина ОСОБА_4,1996 р.н.,
причетного до заподіяння тілесних
ушкоджень ОСОБА_7

12.03.2014 року вказану заяву ОСОБА_6
прийнято до провадження слідчим
прокуратури Закарпатської області та
відкрито кримінальне провадження №
0000049 за попередньою правовою
кваліфікацією кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14
та ч.4 ст.368 КК України.

22.03.2014 року близько 12.00 години ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, перебуваючи неподалік будинку
АДРЕСА_1 одержали у ОСОБА_6 решту
обумовленої суми неправомірної вигоди
у розмірі 15000 гривень, після чого були
затримані у м. Мукачеві по вул. Шенборна
працівниками СБУ в Закарпатській
області спільно з працівниками
прокуратури Закарпатської області.

У ході проведення огляду на місці події
у ОСОБА_1 вилучено грошові кошти у сумі
10000 гривень та у ОСОБА_5 - у сумі 5000
гривень, які були помічені за допомогою
люмінесцентних приладів.

Зазначена подія, що проявилася в
одержанні неправомірної вигоди за не
притягнення до кримінальної
відповідальності гр. ОСОБА_4, стала
наслідком низьких ділових та моральних
якостей ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що в ході
службової перевірки були встановлені
факти порушення позивачем службової
дисципліни. У зв'язку з цим, начальником
Управління МВС України в Закарпатській
області в межах наданих йому
повноважень було прийнято рішення про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 року №114.

Крім того, суд зазначає, що відсутність
рішення суду, яке набрало законної сили
у кримінальній справі, порушеної
відносно позивача, не спростовує
законність звільнення позивача на
підставі п.64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ - за порушення
дисципліни. Оскільки вказана підстава
звільнення є самостійною підставою для
звільнення в числі інших, визначених
Положенням.

Статтею 18 Статуту передбачено, що
дисциплінарне стягнення виконується
негайно, але не пізніше місяця з дня
його накладення, не враховуючи періоду
перебування особи рядового або
начальницького складу у відпустці,
відрядженні або її тимчасової
непрацездатності. Після закінчення
цього строку дисциплінарне стягнення
не виконується. Такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади та
звільнення з органів внутрішніх справ,
накладені на осіб рядового і
начальницького складу, які тимчасово
непрацездатні або перебувають у
відпустці, відрядженні, виконуються
після їх прибуття до місця проходження
служби.

На підставі наведеного, суд приходить
до обґрунтованого висновку про те, що
звільняючи позивача, відповідач діяв
на підставі та у межах повноважень,
визначених законодавством України.

Дана позиція суду відповідає позиції
Вищого адміністративного суду України,
викладеній в ухвалі від 23.01.2014 року по
справі №К/800/43573/13.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
та Мукачівського міського відділу МВС
України в Закарпатській області про
визнання наказу про звільнення
неправомірним та поновлення на роботі -
відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України

СуддяЮ.Ю. Дору