Справа № 2а-338/09
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Справа № 9127/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Червоноградської
міської ради Львівської області на
постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 24 грудня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області про стягнення
суми недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 року позивач - ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області, в якому
просить стягнути з відповідача на його
користь суму заборгованості разової
грошової допомоги за період з 2005 по 2007
рр. у розмірі 4610 грн.; зобов'язати
відповідача в подальшому розмір
щорічної одноразової допомоги
виплачувати відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 24 грудня 2009
року позов задоволено частково.
Стягнено з управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області в
користь ОСОБА_1 1655 гривень недоплаченої
разової порічної грошової допомоги за
2007 рік.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що допомога позивачу у
2007 році повинна виплачуватися у
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту», оскільки Закон
України «Про державний бюджет в
Україні на 2007 рік», який зменшував
розмір оспорюваної допомоги визнано
неконституційним. Щодо допомоги у 2005-2006
р.р., то суд встановив, що вона виплачена
у встановлених Законами України Про
державний бюджет в Україні на
відповідні роки розмірах.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції та вважаючи її такою,
що прийнята із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач - управління праці та
соціального захисту населення
Червоноградської міської ради
Львівської області оскаржило її в
апеляційному порядку. У апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 24 грудня 2009 року
та прийняти нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що управління
праці та соціального захисту населення
Червоноградської міської ради
Львівської області не є суб'єктом
правовідносин щодо прийняття Закону
України «Про державний бюджет
України», а тому рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року №6-рп/2007 не рішення, дії чи
бездіяльність управління праці та
соціального захисту населення щодо
здійснення щорічної разової грошової
допомоги ветеранам війни до 5 травня,
визнані неконституційними. Щодо
допомоги у 2005- 2006 р.р., то апелянт вказує
на те, що вона виплачена позивачу у
встановлених Законами України Про
державний бюджет в Україні на
відповідні роки розмірах.

Суд апеляційної інстанції, у
відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач
відноситься до категорії осіб, на яких
поширюються норми Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та яким щорічно
до 5 травня виплачується разова грошова
допомога у розмірах встановлених цим
Законом.

Відповідно до Законів України «Про
Державний бюджет України на 2005, 2006 та
2007 роки», виплата щорічної разової
допомоги за вказані роки була
визначена сталою сумою, яку стороною
позивача отримано.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би
регулював питання подолання колізії
норм законів, що мають однакову
юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини рішення
від З жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив, що конкретна сфера
суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах суди повинні застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законами України
«Про Державний бюджет України на
відповідні роки» фактично змінено
положення Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», який діяв у часі
раніше, а отже пріоритетними в даному
випадку є положення Закону України
«Про Державний бюджет України».

Суд першої інстанції подібного не
врахував, а саме що в термін до 5 травня
діяли Закони України «Про Державний
бюджет України на 2005, 2006 та 2007 роки» та
такі виплати проведені у відповідності
до їх норм, а рішення Конституційного
Суду України за 2007 рік, який за змістом
ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152 Конституції України
є обов'язковим до виконання на
території України, було прийняте поза
вказаним терміном і зворотної дії в
часі не має, тому сторона відповідача
діяла у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставними повні вимоги в
частині зобов'язання відповідача в
подальшому нараховувати щорічну
одноразову допомогу виплачувати
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», оскільки
предметом судового захисту можуть бути
тільки порушені, невизнані чи
оспорювані права, відтак визнання
наявності чи відсутності будь-якого
роду прав в майбутньому є неможливим.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 100, 160, 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197,
п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Червоноградської міської ради
Львівської області задовольнити.

Постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 24 грудня 2009
року у справі № 2-а-33/09 скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області про стягнення
суми недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга