Справа № 2014/1750/2012
Суддя: Бібік О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2014/1750/2012
Пр. №2-а/621/33/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області

в складі: головуючого -
Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Онацької В.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Зміївського
районного суду Харківської області
адміністративну справу за позовною
заявою ТОВ «Плазма-3» до Геніївської
сільської ради Зміївського району
Харківської області про визнання
бездіяльності суб»єкта владих
повноважень протиправною та стягнення
збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Плазма-3»,
звернулось до Зміївського районного
суду Харківської області з позовом до
Геніївської сільської ради
Зміївського району Харківської
області, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, які були
прийняті судом, просило визнати
незаконну бездіяльність відповідача
та стягнути з відповідача на користь
позивача матеріальну шкоду ( нанесені
збитки за рахунок різниці тарифах) за
період з 01.12.2011 року по 01.03.2012 року в
розмірі 710689,26 грн., стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 2146, 00 грн.,
стягнути з відповідача на користь
позивача понесені витрати на
аудиторський висновок в розмірі 1000, 00
грн.

Представники позивач уточнили
позовні вимоги в частині суми, що
підлягає стягненню з відповідача як
заподіяна шкода в результаті
протиправної бездіяльності, та просили
стягнути 705799, 73 грн.

В судовому засіданні
представники позивача підтримали
уточнену позовну заяву та просили її
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач в
судовому засіданні проти позову
заперечував з підстав викладених в
запереченні на позовну заяву та просив
в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, дійшов
наступного.

Судом встановлено, що 18.11.2011 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГІлазма-3» надіслано
до Геніївської сільської ради
Зміївського району Харківської
області лист з проханням затвердити
скориговані на 01.11.2011 року в частині
зростання ціни на газ, електроенергію,
мінімальну заробітну плату та орендну
плату тарифи на теплову енергію.

Листом від 30.11.2011 року № 58 позивачем
були надані відповідачу документи на
підтверлження правильності розрахунку
коригування в частині зростання ціни
на газ, електроенергію, мінімальну
заробітну плату та орендну плату
тарифу на теплову енергію.

08.12.2011 року за № 02-21/569 Геніївська
сільська рада надала відповідь ТОВ
«Плазма - З», в якій зазначила про
необхідність подання договору оренди,
договору на постачання електроенергії
та документи щодо визначення планового
прибутку.

19.12.2011 року на виконання листа від
08.12.2011 року за № 02-21/569 на а, Геніївської
сільської ради надійшов лист від ТОВ
«Плазма-3», до якого позивачем було
додано копію договору оренди цілісного
майнового комплексу № 79 від 29.09.2008 року;
копію договору про постачання
електричної енергії від 30.04.2009 року з
додатком № 2 від 01.02.2011 року та проект
додаткової угоди № 1 від 17.10.2011 року до
договору оренди цілісного майнового
комплексу № 79 від 29.08.2008 року. В листі
також було зазначено, що додаткова
угода знаходиться на підписі в
Харківській обласній раді, а плановий
прибуток "ГОВ «Плазма -3» не
розраховувався.

29 грудня 2011 року Геніївська
сільська рада Зміївського району
Харківської області направила лист
позивачу з проханням надати ряд
документів відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року, на що ТОВ «Плазма-3» цього ж
дня повідомило відповідача про те. що
витребуванні інвестиційна програма і
розрахунки не потрібні для коригування
тарифу, а Додаткова угода знаходиться
на підписі в Харківській обласній раді.

05 січня 2012 року, відбулося
засідання постійної комісії сільської
ради з питань планування місцевого
бюджету, фінансів, управління майном,
підприємницької діяльності, соціально-
економічного та культурного розвитку
села, земельних відносин та
навколишнього середовища, на якому
розглянуто документи, надані ТОВ
«Плазма -3» щодо коригування тарифів на
теплову енергію. На засіданні комісії
було вирішено запропонувати заявнику
надати на її розгляд перелік
документів відповідно до діючого
законодавства у зв'язку з чим
направлено лист на адресу ТОВ «Плазма
-3» 10 січня 2012 року.

23.01.2012 року відбулося спільне
засідання постійної комісії сільської
ради з питань планування місцевого
бюджету, фінансів, управління майном,
підприємницької діяльності,
соціально-економічного та культурного
розвитку села, земельних відносин та
навколишнього середовища та постійної
комісії мандатної, з питань
депутатської етики, законності і
правопорядку, на якому розглянуто
документи, надані ТОВ «Плазма -3» щодо
коригування тарифів на теплову
енергію. Постійна комісія вирішила
направити матеріали щодо коригування
тарифів на теплову енергію, яка
постачається для опалення
тубсанаторію «Занки» ТОВ «Плазма -3» на
доопрацювання заявнику, при отриманні
усіх відповідних документів питання
винести на розгляд сесії.

Під час судового розгляду також
встановлено, що 28.02.2012 року ТОВ «Плазма
-3» надало ряд інших документів для
затвердження скоригованого тарифу на
теплову енергію. Також в своєму листі
позивач просив використати раніше
надану додаткову угоду № 1 від 17.10.2011
року до договору оренди цілісного
майнового комплексу № 79 від 29.09.2008 року.

Вказана обставина визнана
сторонами, та не підлягає доказуванню,
а отже ТОВ «Плазма-3», як виробник
комунальних послуг, відповідно до ст.31
Закону № 1875 повинно само здійснити
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подати їх
на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку.

Тобто, тільки з 28.02.2012 року
позивачем було надано органу місцевого
самоврядування повний пакет
документів, необхідний для прийняття
рішення про корегування тарифу.

До вказаної дати відповідач не
проявляв протиправну бездіяльність, а
відповідно до витягу протоколу
спільного засідання спільних комісій
відповідача від 23.01.2012р. та листам
Геніївської сільської ради від 06.02.2012р.
№ 02-19/86 та № 02-19/83, з яких вбачається, не
повернув документи на доопрацювання, а
звернувся за роз'ясненнями до
Територіального управління
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

В указаний період часу відповідач
не мав повного пакету документів,
визначених спеціальним нормативним
актом для прийняття відповідного
рішення, та здійснював заходи,
спрямовані на отримання підписаної
додаткової угоди №1 від 17.10.2011, яка була
підписана 05.01.2012 року головою
Харківської обласної ради ат яка
впливала на корегування тарифу,
відповідно до заяви позивачів ( Т.1 а.с.
12, 13, 181).

Після оприлюднення заяви
позивача про коригування тарифу на
теплову енергію, вона була винесена на
розгляд комісії, яке відбулося 12.03.2012
року.

На засіданні комісії прийнято
рішення винести питання на розгляд
чергової сесії сільської ради та
рекомендувати сесії затвердити
скоригований тариф на теплову енергію,
що постачається ТОВ «Плазма -3», про що
було направлено листа позивачу 15.03.2012
року за вих..№ 02-19/162.

02.04.2012 року відбувалася чергова сесія
Геніївської сільської ради, на якій
затверджено скоригований тариф на
теплову енергію, що постачається ТОВ
«Плазма -З».(Т.1 а.с.152)

Таким чином, суд зауважує, що
станом на 04.01.2012 року у позивача не було
пролонгованого договору оренди
цілісного майнового комплексу, тобто
позивач був позбавлений права
відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року
на затвердження скоригованого тарифу з
підстав, зокрема, підвищення розміру
орендної плати цілісного майнового
комплексу.

Відповідно до п.4 Постанови
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року структура тарифів - складові
економічно обґрунтованих витрат,
пов'язаних із провадженням у
планованому періоді певного виду
ліцензованої діяльності, які
групуються за статтями, визначеними
уповноваженими органами відповідно до
стандартів бухгалтерського обліку, що
затверджені Мінфіном, та складові
планованого прибутку, на основі яких
розраховуються та встановлюються
тарифи;

Тарифи на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання -вартість вироблення,
транспортування та постачання одиниці
(1 Гкал) теплової енергії відповідної
якості як грошовий вираз планованих
економічно обґрунтованих витрат з
урахуванням планованого прибутку;

Відповідно до п.8 Постанови
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року у разі зміни протягом строку
дії тарифів обсягу окремих витрат,
пов'язаних із провадженням
ліцензованої діяльності з виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії, з причин, які не
залежать від ліцензіата, зокрема
збільшення або зменшення податків і
зборів, мінімальної заробітної плати,
орендної плати та амортизаційних
відрахувань, підвищення або зниження
цін і тарифів на паливно-енергетичні та
інші матеріальні ресурси, може
проводитися перерахування тарифів
шляхом коригування лише тих складових
частин структури тарифів, за якими
відбулися цінові зміни в бік
збільшення або зменшення.

Відповідно до п.49, 50 Постанови
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року для встановлення тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання
ліцензіат подає уповноваженому
органові у друкованому та електронному
вигляді заяву і розрахунки тарифів на
планований період за встановленими
такими органами формами з відповідними
розрахунками, підтвердними
матеріалами і документами, що
використовувалися під час їх
проведення.

Суд зазначає, що вищенаведеною
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 869 від 01.06.2011 року встановлено чіткий
порядок формування та затвердження
тарифу на теплову енергію і чітко
вказано всі складові, які можуть
вплинути на тариф. Тобто, як вбачається
із змісту вказаної Постанови КМУ
допускається коригування лише тих
складових вже затверджено тарифу, які
або збільшилися або зменшилися. Не
передбачено, що тариф може
коригуватися в разі появи нових витрат.
І при цьому, ліцензіат повинен надати
до уповноваженого органу розрахунки
тарифів на планований період за
встановленими такими органами формами
з відповідними розрахунками,
підтвердними матеріалами і
документами, що використовувалися під
час їх проведення.

При цьому, суд не приймає доводи
позивача щодо порушення відповідачем
вимог Закону України «Про звернення
громадян», оскільки відповідно до
преамбули вказаного Закону він регулює
питання практичної реалізації саме
громадянами України ( фізичними
особами) наданого їм Конституцією
України права вносити в органи
державної влади, об'єднання громадян
відповідно до їх статуту пропозиції
про поліпшення їх діяльності,
викривати недоліки в роботі,
оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів, та
на звернення юридичних осіб до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, положення вказаного
Закону не поширюються.

Частиною другою статті 34
Конституції України встановлено, що
кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про звернення громадян», громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Зокрема, відповідно до ст..1 ЗУ
«Про громадянство», у цьому Законі
нижченаведені терміни вживаються в
такому значенні: громадянство України -
правовий зв'язок між фізичною особою і
Україною, що знаходить свій вияв у
їх взаємних правах та обов'язках;
особа - фізична особа.

Як вбачається із матеріалів
справи, усі заяви на ім.»я відповідача з
приводу корегування встановлених
раніше тарифів на теплову енергію
подані директором ТОВ «Плазма-3»
Пашковою О.В. ( Т.1 а.с.12, 13, 15, 17, 19, 23)

Частиною 1 статті 92 Цивільного
кодексу України передбачено, що
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону. За
змістом частини 2 статті 207 Цивільного
кодексу України правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства. Відповідно до частини 3
цієї статті 92 цього Кодексу орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ЦК України
розумність і добросовісність дій
особи, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені презюмуються.

Таким чином, закон покладає на
членів органу юридичної особи, як і на
інших осіб, які відповідно до закону чи
установчих документів виступають від
імені юридичної особи ( особи, належним
чином уповноважені), порушуючи свої
обов»язки щодо представництва, тобто
діючи недобросовісно або нерозумно,
несуть солідарну відповідальність за
збитки, завдані ними юридичній особі. З
погляду на те, що особи, належним чином
уповноважені, не розглядаються як
самостійні суб»єкти права, бо їх
діяльність у цьому випадку вважається
діяльністю самої юридичної особи і всі
наслідки, які настають унаслідок такої
діяльності, настають саме для
останньої.

Оскільки, реалізація спеціальної
правоздатності юридичної особи
відбувається через її керівні органи,
то тільки директор ТОВ « Плазма-3»
Пашкова О.В., або уповноважена нею
особа, повинна була надати до органу
місцевого самоврядування Геніївської
сільської ради Зміївського району
Харківської області повний пакет
документів необхідний для
обґрунтування корегування
встановленого тарифу на тепло,
визначених у п. 8, 49, 50 спеціального
нормативного акту, що регулює спірні
правовідносини, а саме Постановою
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року.

Сторони визнали ту обставину, що
до 29 лютого 2012 року до Геніївської
сільської ради Зміївського району
Харківської області не надходила
належним чином укладена додаткова
угода № 1 від 17.10.2011 року до договору
оренди цілісного майнового комплексу
№ 79 від 29.09.2008 року, укладеного між
Харківською обласною радою та ТОВ
«Плазма-3». Вказана угода була
підписана орендодавцем 05.01.2012 року.

Даний документ був необхідним і
достатнім, серед інших, для прийняття
рішення органом місцевого
самоврядування про корегування тарифу,
а його відсутність унеможливлювала
ухвалення будь-якого рішення.

Тільки після надання необхідних
документів, а саме починаючи із 29.02.2012
на черговій сесії сільської ради,
відповідно до п.2.1.1, п.2.2.1, п.2.3.2
Регламенту Геніївської сільської ради
Зміївського району Харківської
області, затвердженого рішенням ІІ
сесії Генівської сільської ради VI
скликання від 25.11.2010 року № 9-VI, було
ухвалено рішення ХІХ сесії VI скликання
Геніївської сільської ради № 151 від 02
квітня 2012 року про збільшення тарифів
за теплову енергію, що виробляється ТОВ
«Плазма-3». (Т.1 а.с.152, Т.2 а.с.46).

У відповідності до положень
вказаного Регламенту, чергова сесія
сільської ради скликається не рідше
одного разу на квартал ( в три місяці).

Згідно зі статтею 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004 №1875-ІV (далі - Закон № 1875)
повноваження на встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги надані органами місцевого
самоврядування. Сутність місцевого
самоврядування полягає в
гарантованому державою праві
територіальної громади, громадян та їх
органів розв'язувати значну частину
місцевих справ і управляти ними, діючи
в межах закону, під свою
відповідальність та в інтересах
населення.

Відповідно до пункту 2 частини
першої статті 28 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від
21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР)
до власних (самоврядних) повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів на
побутові, комунальні, транспортні та
інші послуги, які надаються
підприємствами та організаціями
комунальної власності відповідної
територіальної громади, установами та
організаціями, які не належать до
комунальної власності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1875
централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення
побутових відходів тощо відносяться
до житлово - комунальних послуг.

Частиною другою статті 31 цього
Закону визначено, що
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до частини десятої
статті 59 Закону № 280/97-ВР акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку. Якщо
рішення не визнане незаконним, то
прийняте в межах наданих повноважень
рішення виконавчого комітету
сільської, селищної, міської ради
відповідно до частини першої статті 73
цього Закону є обов'язковим для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Коригування тарифу - зміна раніше
встановленого тарифу у відповідному
році шляхом коригування його складових
без зміни довгострокових параметрів
регулювання.

Отже, розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг та подача
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування, покладені як Законом
так і прийнятим на його реалізацію
підзаконним актом, саме на виробника
комунальних послуг - ТОВ «Плазма-3», а не
на орган місцевого самоврядування, у
даному випадку на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди зобов'язані перевірити оскаржене
рішення на предмет прийняття його на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів осіб і цілями, на
яке спрямоване це рішення, з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно.

Виходячи з вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що відповідач по
справі діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
незаконної бездіяльності щодо не
затвердження скоригованого тарифу на
теплову енергію не допускав, рішення
щодо затвердження скоригованого
тарифу на теплову енергію прийняв на
першій черговій сесії після отримання
достатньої кількості витребуваних
документів, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до ст.. 1173 ЦК України,
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Оскільки, судом встановлено, що
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
незаконної бездіяльності щодо не
затвердження скоригованого тарифу на
теплову енергію не допускав, то вимога
ТОВ «Плазма-3»щодо стягнення з
відповідача збитків у розмірі 705799,73
грн., яка є похідною від першої,
задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ТОВ «Плазма-3»є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають в повному
обсязі.

Питання щодо розподілу судових
витрат підлягає вирішенню відповідно
до вимог ст.. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 71, 94, 159-163, 167, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ТОВ «Плазма-3» до Геніївської
сільської ради Зміївського району
Харківської області про визнання
бездіяльності суб»єкта владих
повноважень протиправною та стягнення
збитків - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня отримання
копії шляхом подачі апеляційної скарги
до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Зміївський районний суд Харківської
області.

Суддя

О.В. Бібік