Справа № 694/1960/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/1960/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на ухвалу Звенигородського
районного суду Черкаської області від
24 грудня 2013 р. у справі за заявою ОСОБА_2
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Звенигородського
районного суду Черкаської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, в якому просив суд визнати
протиправною бездіяльність,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію згідно ст. 51 вказаного
Закону.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 27 квітня 2011
року, що залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року, позов задоволено частково,
визнано неправомірною бездіяльність
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплаті позивачу
підвищення до пенсії в розмірі одної
мінімальної заробітної плати згідно
ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію в
розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 51 вказаного Закону з 04.10.2010
року по 27.04.2011 року.

24 грудня 2013 року позивачем подано заяву
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 24 грудня 2013
року заяву позивача задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу з
підстав порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, в
якій просить скасувати ухвалу і
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а ухвала
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 27 квітня 2011
року, що залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року, позов задоволено частково,
визнано неправомірною бездіяльність
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплаті позивачу
підвищення до пенсії в розмірі одної
мінімальної заробітної плати згідно
ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію в
розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 51 вказаного Закону з 04.10.2010
року по 27.04.2011 року.

Також, згідно матеріалів справи,
відповідачем було частково виконано
рішення суду шляхом здійснення
перерахунку та нарахування коштів за
період з 04.10.2010 року по 27.04.2011 року,
виконання рішення в частині виплати
буде здійснено при надходженні коштів
Державного бюджету на ці витрати.

14 жовтня 2013 року Звенигородським
районним судом Черкаської області
видано виконавчий лист.

Згідно пункту 2 частини першої статті 22
Закону України «Про виконавче
провадження» інші виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Пунктом першим частини другої вказаної
статті Закону встановлені строки для
виконання судових рішень - з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Отже, оскільки постанова
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 27 квітня 2011 року
набрала законної сили 14 серпня 2012 року,
останній строк пред'явлення до
виконання виконавчого листа припадає
на 14 серпня 2013 року.

В заяві позивач зазначає, що в
добровільному порядку відповідач не
бажав виконувати судове рішення; що він
є особою похилого віку, пенсіонером та
не володіє юридичними знаннями, а тому
йому не була відома процедура
виконання судових рішень.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просить суд поновити пропущений строк
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 260
КАС України замість втраченого
оригіналу виконавчого листа
адміністративний суд, який видав
виконавчий лист, за заявою стягувача
або поданням державного виконавця може
видати його дублікат.

Положеннями статі 261 КАС України
передбачено, що стягувачам, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.
Заява про поновлення пропущеного
строку подається до адміністративного
суду, який видав виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання. Суд розглядає заяву про
поновлення пропущеного строку в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Згідно частини другої статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Колегія суддів враховуючи, що
відповідачем було частково виконано
рішення суду, та позивач є особою
похилого віку, пенсіонером та не
володіє юридичними знаннями,
погоджується з судом першої інстанції,
що зазначені обставини є поважними для
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 24 грудня 2013
р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністра
тивного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.