Справа № 815/230/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/230/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря
Мураховської А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Овідіопольського районного сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
третя особа Прилиманська сільська
рада, про зобов`язання провести
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та
її неповнолітнього сина ОСОБА_3 за
місцем проживання у будинку за адресою:
АДРЕСА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним
позовом до суду та, уточнивши позовні
вимоги, просить зобов`язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області
провести реєстрацію місця проживання
ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 за місцем проживання у будинку
за адресою: АДРЕСА_2. В обґрунтування
позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 є
власником садового будинку з
господарчими будівлями та спорудами,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та
проживає в ньому разом з сином ОСОБА_3
та матір'ю ОСОБА_4. Також позивач
зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 29
Цивільного кодексу України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель, тощо), у
відповідному населеному пункті, у
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Позивач
зазначає, що ніяких обмежень щодо
проживання фізичної особи у садовому
будинку вказаною статтею не
встановлено, так як і не встановлено
обмежень щодо реєстрації місця
проживання у садовому будинку. Крім
цього позивач зазначає, що рішенням
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 27.03.2007 року по
справі № 2-1091/07 судом встановлено, що
відповідно до висновку судової
будівельної експертизи під час
будівництва позивачем садового
будинку з господарчими будівлями та
спорудами було дотримано вимоги
будівельних норм і правил та не
порушено законних прав та інтересів
інших осіб, а тому, на думку позивача, не
слід повторно робити експертизу та
доказувати, що будинок придатний для
проживання. Також в обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання» не встановлено обмеження
щодо проживання фізичних осіб у
садових будинках.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити
позов.

Представник відповідача -
Овідіопольського районного сектору
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, надав до суду заяву
про розгляд справи без участі
представника.

Представник відповідача -
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області в судовому засіданні проти
задоволення адміністративного позову
заперечував, просив суд відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі, оскільки відсутні
законні підстави для реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3 за місцем
проживання у будинку за адресою:
АДРЕСА_2.

Представник третьої особи -
Прилиманської сільської ради до
судового засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, надав до суду заяву про
розгляд справи без участі
представника.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши та проаналізувавши докази у
їх сукупності, суд встановив наступне.

Публічним акціонерним
товариством акціонерним банком
«Порто-Франко», далі - «Продавець» в
особі Заступника Голови Правління АБ
«Порто-Франко» - Токарчук Олени
Леонідівни, далі - «Представник
Продавця» та ОСОБА_2, далі - «Покупець»,
з другого боку, укладено договір
купівлі продажу від 24 лютого 2013 року,
відповідно до якого Продавець передає
у власність (продає), а Покупець приймає
у власність (купує) садовий будинок з
господарчими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 130, 5 кв.м., який
розташований на земельній ділянці 0, 0603
гектар (а.с. 16-18).

Також 24 липня 2013 року публічним
акціонерним товариством акціонерним
банком «Порто-Франко», далі -
«Продавець» в особі Заступника Голови
Правління АБ «Порто-Франко» - Токарчук
Олени Леонідівни, далі - «Представник
Продавця» та ОСОБА_2, далі - «Покупець»,
з другого боку, укладено договір
купівлі продажу земельної ділянки,
відповідно до якої Продавець передає у
власність (продає), а Покупець приймає у
власність (купує) земельну ділянку
площею 0, 0603 гектара. Місцезнаходження
земельної ділянки: АДРЕСА_2. Цільове
призначення земельної ділянки: для
ведення садівництва (а.с. 19-21).

ОСОБА_2, уродженка м. Одеса, без
місця реєстрації, знята з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1, звернулась з заявою
від 03.09.2013 року до Овідіопольського
районного сектору ГУ ДМС України в
Одеській області, в якій просить
зареєструвати її та її матір до
садового будинку за адресою: АДРЕСА_2
(а.с. 148).

Овідіопольським районним
сектором ГУДМС України в Одеській
області листом від 05.09.2013 року вих. 2279
повідомлено ОСОБА_2, що згідно чинного
законодавства місце проживання особи
реєструється за місцем розташування
житлового будинку, який придатний для
постійного проживання та внесений до
житлового фонду. Садовий будинок не є
житловим, оскільки призначений для
сезонного проживання та ведення
садівництва і не відповідає
нормативам, установленим для житлового
будинку, тому законних підстав для
реєстрації місця проживання фізичних
осіб не має.

Також вказаним листом
повідомлено, що для отримання
можливості реєстрації місця
проживання за зазначеною адресою,
ОСОБА_2 необхідно надати відомості
(рішення суду) про визнання будівлі
житловою та придатною для постійного
проживання. Після підтвердження
придатності житла для постійного
проживання Овідіопольським РС ГУДМС
України в Одеській області буде
здійснена реєстрація місця проживання
при наданні відповідних документів
(а.с. 146).

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» №
1382-ІV, в редакції, чинній станом на дату
виникнення спірних правовідносин,
(далі - Закон № 1382-ІV): свобода
пересування - право громадянина
України, а також іноземця та особи без
громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
вільно та безперешкодно за своїм
бажанням переміщатися по території
України у будь-якому напрямку, у
будь-який спосіб, у будь-який час, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом; вільний вибір місця
проживання чи перебування - право
громадянина України, а також іноземця
та особи без громадянства, які на
законних підставах перебувають на
території України, на вибір
адміністративно-територіальної
одиниці, на території якої вони хочуть
проживати чи перебувати; місце
перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; особа - фізична особа;
реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Таким чином, згідно до викладених
положень законодавства України
реєстрація можлива лише у випадку
проживання особи на території
адміністративно-територіальної
одиниці протягом 6 місяців. Поняття
проживання має розглядатися у
нерозривному зв`язку з поняттям житла.

У відповідності до ст. 4 Житлового
кодексу України жилі будинки, а також
жилі приміщення в інших будівлях, що
знаходяться на території Української
РСР, утворюють житловий фонд. Житловий
фонд включає: жилі будинки і жилі
приміщення в інших будівлях, що
належать державі (державний житловий
фонд); жилі будинки і жилі приміщення в
інших будівлях, що належать колгоспам
та іншим кооперативним організаціям,
їх об'єднанням, профспілковим та іншим
громадським організаціям (громадський
житловий фонд); жилі будинки, що
належать житлово-будівельним
кооперативам (фонд житлово-будівельних
кооперативів); жилі будинки (частини
будинків), квартири, що належать
громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд);
квартири в багатоквартирних жилих
будинках, садибні (одноквартирні) жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях усіх форм власності, що
надаються громадянам, які відповідно
до закону потребують соціального
захисту (житловий фонд соціального
призначення). До житлового фонду
включаються також жилі будинки, що
належать державно-колгоспним та іншим
державно-кооперативним об'єднанням,
підприємствам і організаціям.
Відповідно до Основ житлового
законодавства Союзу РСР і союзних
республік до цих будинків
застосовуються правила, встановлені
для громадського житлового фонду. До
житлового фонду не входять нежилі
приміщення в жилих будинках,
призначені для торговельних, побутових
та інших потреб непромислового
характеру.

Згідно з ч.1 та ч. 3 ст. 35 Земельного
кодексу України, громадяни України із
земель державної і комунальної
власності мають право набувати
безоплатно у власність або на умовах
оренди земельні ділянки для ведення
індивідуального або колективного
садівництва. Земельні ділянки,
призначені для садівництва, можуть
використовуватись для закладання
багаторічних плодових насаджень,
вирощування сільськогосподарських
культур, а також для зведення
необхідних будинків, господарських
споруд тощо.

Таким чином, садові будинки
призначені не для постійного
проживання у них, а лише для
тимчасового проживання на час
здійснення садівництва.

Враховуючи викладене, приймаючи
до уваги те, що цільове призначення
земельної ділянки, на якій
розташований садовий будинок АДРЕСА_2, -
для ведення садівництва, суд вважає
обґрунтованими посилання
Овідіопольського РС ГУ ДМС України в
Одеській області в обґрунтування
відмови в реєстрації місця проживання
позивача в садовому будинку на те, що
садові будинки не призначені для
постійного проживання у них, а лише для
тимчасового проживання на час
здійснення садівництва, і відповідно,
враховуючи те, що садовий будинок не є
адресою житла особи, в розумінні
положень статті 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місяця проживання в Україні», правові
підстави для реєстрації позивача
відсутні.

Така ж правова позиція викладена
в ухвалах Вищого адміністративного
суду від 18 грудня 2012 року К/9991/42748/11, від
10 квітня 2014 року К/800/6308/14.

Крім цього, суд не приймає до
уваги та вважає необґрунтованими
посилання позивача в обґрунтування
позовних вимог, що рішенням
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 27.03.2007 року по
справі № 2-1091/07 встановлено, що
відповідно до висновку судової
будівельної експертизи під час
будівництва позивачем садового
будинку з господарчими будівлями та
спорудами було дотримано вимоги
будівельних норм і правил та не
порушено законних прав та інтересів
інших осіб, оскільки вказаним рішенням
суду визнано право власності на
самочинно побудоване нерухоме майно у
вигляді садового будинку з
господарчими будівлями та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.
Рішенням суду від 27.03.2007 року по справі
№ 2-1091/07 не встановлено, що вказаний
садовий будинок з господарчими
будівлями та спорудами є житловим та
придатним для постійного проживання.

Посилання представника позивача
в обґрунтування позовних вимог на те,
що висновком № 37 судової
будівельно-технічної експертизи від 22
березня 2007 року підтверджено, що
садовий будинок придатний для
проживання, оскільки у висновку
зазначено, що технічний стан садового
будинку з господарськими спорудами,
розташований на земельній ділянці
АДРЕСА_2 відповідає вимогам
будівельних державних стандартів.
Висновки про те, що цей будинок є
житловим та придатним для постійного
проживання, відсутні.

Крім цього, суд не приймає до
уваги та вважає необґрунтованими
посилання позивача в обґрунтування
позовних вимог на наявність домової
книжки садового будинку АДРЕСА_2,
оскільки наявність вказаної домової
книжки не доводить, що зазначений
садовий будинок є житловим та
придатним для постійного проживання в
ньому (а.с. 14-15).

За таких обставин, суд,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог, на підставі наданих
сторонами доказів, з урахуванням
встановлених у судовому засіданні
фактів, дійшов до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Овідіопольського районного сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
третя особа - Прилиманська сільська
рада, про зобов`язання провести
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та
її неповнолітнього сина ОСОБА_3 за
місцем проживання у будинку за адресою:
АДРЕСА_2, є необґрунтованим та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Овідіопольського районного сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
Головного управління Державної
міграційної служби в Одеській області,
третя особа - Прилиманська сільська
рада, про зобов`язання провести
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та
її неповнолітнього сина ОСОБА_3 за
місцем проживання у будинку за адресою:
АДРЕСА_2, в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 21 травня 2014 року.

Суддя
/підпис/ О.А.
Левчук