Справа № 815/467/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/467/14

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Жука С.І.

судді - Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 16.01.2014 року звернувся до
суду з адміністративним позовом (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог (а.с. 44) до відповідача, в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача щодо ненадання інформації
на запит до публічної інформації та
переадресування запиту до публічної
інформації до не розпорядника
інформації у визначенні Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язати надати інформацію на запит
до публічної інформації у термін
передбачений Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 25.07.2013 року ним було
направлено на адресу відповідача запит
до публічної інформації, в якому просив
надати інформацію про отримання
атестату акредитації територіальної
повірочної дозиметричної лабораторії
комунальної установи «Одеська обласна
клінічна лікарня» у 2013 році, із
зазначенням терміну його дії та надати
інформацію про галузь акредитації
вищезазначеної лабораторії. Відповіді
по суті зазначеного запиту
відповідачем надано не було, проте
листом від 01.11.2013 року № 48 було
повідомлено позивача, що вказаний
запит був надісланий для виконання до
комунальної установи «Одеська обласна
клінічна лікарня». Позивач вважав такі
дії УОЗ Одеської ОДА протиправними,
оскільки, на його думку, комунальна
установа «Одеська обласна клінічна
лікарня» не є розпорядником
запитуваної інформації у
відповідності до вимог ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Позивач в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі (а.с. 36).

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, в його
задоволенні просила відмовити з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (а.с. 16-19).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначену постанову скасувати та
призначити новий розгляд справи в
Одеському апеляційному
адміністративному суді.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 25
липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із запитом до публічної
інформації, в якому просив надати
інформацію про отримання атестату
акредитації територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії комунальної
установи «Одеська обласна клінічна
лікарня» у 2013 році, із зазначенням
терміну його дії та надати інформацію
про галузь акредитації вищезазначеної
лабораторії (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Частиною 1 статті 5 вищевказаного
Закону визначено, що доступ до
публічної інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 13 цього ж Закону
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Частинами 2 та 3 статті 13 зазначеного
Закону встановлено, що до
розпорядників інформації, зобов'язаних
оприлюднювати та надавати за запитами
інформацію, визначену в цій статті, у
порядку, передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: інформацією про стан
довкілля; інформацією про якість
харчових продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації,
визначених у пунктах 2, 3, 4 частини
першої та в частині другій цієї статті,
вимоги цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про
інформацію» від 02.10.1992 року предметом
суспільного інтересу вважається
інформація, яка свідчить про загрозу
державному суверенітету,
територіальній цілісності України;
забезпечує реалізацію конституційних
прав, свобод і обов'язків; свідчить про
можливість порушення прав людини,
введення громадськості в оману,
шкідливі екологічні та інші негативні
наслідки діяльності (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб тощо.

Частиною 1 статті 20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
передбачено, що розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Згідно з Положенням про Управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації, затвердженим
розпорядженням голови Одеської
обласної державної адміністрації від
15.02.2013 року №129/А-2013, до повноважень УОЗ
Одеської ОДА не входить вирішення
питань щодо акредитації повірочних
дозиметричних лабораторій, видача
відповідних атестатів та ведення їх
обліку, а також інші питання у галузі
державного метрологічного контролю та
нагляду, а отже вказаний суб'єкт
владних повноважень не є розпорядником
запитуваної ОСОБА_1 публічної
інформації у розумінні ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Згідно пояснень представника
відповідача, УОЗ Одеської ОДА було
направлено запит ОСОБА_1 від 25.07.2013
року до комунальної установи «Одеська
обласна клінічна лікарня», з огляду на
те, що повірочна дозиметрична
лабораторія є структурним підрозділом
вказаної комунальної установи та
повинна володіти запитуваною
інформацією.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду 1-ї інстанції про те, що
відповідачем правомірно було
переадресовано спірний запит на адресу
комунальної установи «Одеська обласна
клінічна лікарня», а посилання
позивача на те, що дана комунальна
установа не є розпорядником
запитуваної ним публічної інформації у
розумінні ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» є
помилковим.

Так, статтею1 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» від 11.02.1998 року
встановлено, що повірочна лабораторія -
підприємство, установа, організація чи
їх окремий підрозділ, що здійснює
повірку засобів вимірювальної техніки;
вимірювальна лабораторія -
підприємство, установа, організація чи
їх окремий підрозділ, що здійснює
вимірювання фізичних величин,
визначення хімічного складу,
фізико-хімічних, фізико-механічних та
інших властивостей і показників
речовин, матеріалів і продукції, за
винятком вимірювань, пов'язаних з
оцінкою відповідності продукції,
процесів, послуг, з документальним
оформленням їх результатів.

Відповідно до ст. 20 зазначеного вище
Закону державний метрологічний
контроль і нагляд стосовно засобів
вимірювальної техніки та методик
виконання вимірювань поширюється на
вимірювання, результати яких
використовуються під час, в тому числі:
робіт із забезпечення охорони здоров'я
та робіт із забезпечення захисту життя
та здоров'я громадян.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» до державного
метрологічного контролю належать:
уповноваження та атестація у державній
метрологічній системі; державні
випробування засобів вимірювальної
техніки і затвердження їх типів;
державна метрологічна атестація
засобів вимірювальної техніки; повірка
засобів вимірювальної техніки. До
державного метрологічного нагляду
належать: державний метрологічний
нагляд за забезпеченням єдності
вимірювань; державний метрологічний
нагляд за кількістю фасованого товару
в упаковках.

Статтею ст. 22 вказаного Закону
встановлено, що уповноваження у
державній метрологічній системі (далі
- уповноваження) здійснюється
відповідним органом з метою
документального засвідчення
компетентності і права підприємства та
організації чи їх окремого підрозділу
проводити державні випробування і
повірку засобів вимірювальної техніки
та атестацію методик виконання
вимірювань.

Атестація у державній метрологічній
системі (далі - атестація)
здійснюється відповідним органом з
метою документального засвідчення
компетентності і права підприємства та
організації чи їх окремого підрозділу
проводити калібрування засобів
вимірювальної техніки та вимірювання.
Уповноваження і атестація та
оформлення їх результатів проводяться
у порядку, встановленому
нормативно-правовими актами ЦОВМ
(спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері
метрології).

Рішення щодо уповноваження та
атестації приймає відповідно керівник
органу з уповноваження або атестації.

У разі прийняття рішення про
уповноваження або атестацію заявнику
видається відповідно свідоцтво про
уповноваження або атестацію
встановленого ЦОВМ зразка, яке має
строк дії до п'яти років.

Відповідно до ст. 23 цього ж Закону
органами з уповноваження на проведення
державних випробувань та повірки
засобів вимірювальної техніки є ЦОВМ,
на проведення атестації методик
виконання вимірювань - ЦОВМ та
метрологічні центри (далі - органи з
уповноваження). ЦОВМ здійснюється
уповноваження, в тому числі: повірочних
лабораторій підприємств та
організацій - на проведення повірки
засобів вимірювальної техніки.

Статтею 25 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» передбачено, що
уповноважені або атестовані
організації повинні, зокрема,
посилатися на уповноваження або
атестацію тільки стосовно тих робіт, на
здійснення яких їх уповноважено або
атестовано.

Виходячи з вищевикладеного та положень
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що повірочні
дозиметричні лабораторії, маючи
відповідне свідоцтво про атестацію є
атестованими організаціями, які
наділені законом певними обов'язками у
сфері державного метрологічного
нагляду, а отже, є особами, які
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно з
законом, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, які відповідно до п. 3
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» є
розпорядниками інформації.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду 1-ї інстанції про те, що
комунальна установа «Одеська обласна
клінічна лікарня», структурним
підрозділом якого є відповідна
територіальна повірочна дозиметрична
лабораторія, є належним розпорядником
запитуваної позивачем інформації щодо
отримання атестату акредитації,
терміну дії цього та щодо галузі
акредитації лабораторії.

Крім того, зважаючи на те, що результати
діяльності відповідних лабораторій
використовуються під час, зокрема,
робіт із забезпечення охорони здоров'я
та робіт із забезпечення захисту життя
та здоров'я громадян, суд 1-ї інстанції
дійшов вірного висновку, що запитувана
ОСОБА_1 інформація є
суспільно-необхідною у розумінні ст. 29
Закону України «Про інформацію», а тому
комунальна установа «Одеська обласна
клінічна лікарня» відноситься до числа
розпорядників інформації також і з
підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Також судом 1-ї інстанції було прийнято
до уваги пояснення представника
відповідача про отримання позивачем на
час розгляду справи запитуваної ним
інформації саме від комунальної
установи «Одеська обласна клінічна
лікарня».

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/С.І. Жук