Справа № 2а-17455/11/2670
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/37106/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Ліпського Д.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31.01.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2012 у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України про скасування наказу
та поновлення на роботі,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Адміністрації
Державної прикордонної служби України
про скасування наказу та поновлення на
роботі.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 31.01.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2012 у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31.01.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2012
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанції щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 20.10.2007 між позивачем та
Державною прикордонною службою
України було укладено контракт про
проходження військової служби строком
на п'ять років.

Наказом Азово-Чорноморського
регіонального управління від 12.09.2011 №
463 «Про проведення службового
розслідування» було проведено
службове розслідування щодо
відсутності ОСОБА_2 на службі в період з
08.09.2011 по 12.09.2011.

Висновком службового розслідування
від 23.09.2011 встановлено факт порушення
позивачем вимог контракту, Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил
України, керівних документів
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, що полягало в
самовільному, без дозволу командира
частини, виїзді ОСОБА_2 за межі
гарнізону та перебування у громадських
місцях у стані алкогольного сп'яніння.

Наказом Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 22.10.2011
№ 789 «Про накладення дисциплінарного
стягнення» позивача притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
накладено дисциплінарне стягнення -
звільнення з військової служби через
службову невідповідність за
невиконання обов'язків передбачених
статтями 13, 16, 216 Статуту внутрішньої
служби Збройних Сил України, статтею 4
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України.

Позивача 31.10.2011 попереджено про
дострокове розірвання контракту та
звільнення з військової служби за
пунктом «е» частини 6 статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» (через службову
невідповідність).

Наказом Державної прикордонної служби
України від 02.11.2011 №566-ОС припинено
контракт та звільнено з військової
служби по Азово-Чорноморському
регіональному управлінню (ІІ
категорії) Державної прикордонної
служби України старшого лейтенанта
ОСОБА_2, заступника начальника відділу
прикордонної служби «Генічеськ» ІV
категорії (тип В) з
оперативно-службової діяльності 8
прикордонного загону, без права
носіння військової форми одягу,
відповідно до пункту «е» частини 6
статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» (через службову
невідповідність).

Порядок проходження служби
регулюється Законом України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», Статутом внутрішньої служби
Збройних Сил України, Дисциплінарним
статутом Збройних Сил України.

Відповідно до пункту «е» частини 6
статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» контракт припиняється
(розривається), а військовослужбовці,
які проходять військову службу за
контрактом, звільняються з військової
служби через службову невідповідність.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України, у разі
невиконання (неналежного виконання)
військовослужбовцем свої службових
обов'язків, порушення
військовослужбовцем військової
дисципліни або громадського порядку
командир повинен нагадати йому про
обов'язки служби, а за необхідності -
накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 84 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України,
прийняттю рішення командиром про
накладення на підлеглого
дисциплінарного стягнення може
передувати службове розслідування.
Воно проводить з метою уточнення
причин і умов, що спряли вчиненню
правопорушення та ступеня вини.

Відповідно до частини 1 статті 86
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України, якщо вину військовослужбовця
повністю доведено, командир приймає
рішення про накладення
дисциплінарного стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту
Збройних Сил України передбачено, що на
молодших та старших офіцерів можуть
бути накладені такі дисциплінарні
стягнення: а) зауваження; б) догана;
в) сувора догана; г) попередження про
неповну службову відповідність; д)
пониження в посаді; е) пониження
військового звання на один ступінь; є)
звільнення з військової служби за
службовою невідповідністю; ж)
позбавлення військового звання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результати службового
розслідування щодо з'ясування причин
та обставин відсутності на службі
ОСОБА_2 були оформлені відповідним
висновком, з дотримання вимог пунктів
17,18 Інструкції про порядок проведення
службового розслідування у Державній
прикордонній службі України.

Оскільки службовим розслідуванням
встановлено факт порушення позивачем
вимог контракту, Статуту внутрішньої
служби Збройних Сил України, керівних
документів Адміністрації Державної
прикордонної служби України та
враховуючи те, що службове
розслідування та звільнення позивача
відбулося відповідно до вимог
Інструкції про порядок проведення
службового розслідування у Державній
прикордонній службі України,
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України то суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку щодо відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31.01.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2012
необхідно залишити без змін, оскільки
вони є законними і обґрунтованими та
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 31.01.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.04.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України про скасування наказу
та поновлення на роботі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

Д.В. Ліпський