Справа № 2а-9294/10/1270
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
2а-9294/10/1270

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі:
Шибаєвій Т.В.,

за участю

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача:
Некрасенко Т.Є. (довіреність № 4100/10 від
20.03.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2010 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції Жовтневого
району м. Луганська, у якому позивачем
заявлено вимоги про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ
Жовтневого району м. Луганська від
02.08.2010 № /2, від 02.08.2010 № /2, від
02.08.2010 № /2, від 02.08.2010 № /2,
якими визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності на загальну суму
2876,72 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що позивач вважає
податкові повідомлення-рішення
незаконними та такими, що підлягають
скасуванню з огляду на таке.

В порушення п.4.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 10.08.2005 № 327 (далі -
Порядок № 327), на адресу позивача не
надходило запрошення від відповідача
для підписання акта перевірки.

У зв'язку з тим, що примірники актів
перевірки від 16.04.2010 № 309/17- та від
16.04.2010 № 310/17-, на підставі яких
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 02.08.2010 №
/2, № /2, № /2, № /2,
позивачу на підпис не передавалися та
позивач їх не отримував, вважає, що при
прийнятті оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень ДПІ Жовтневого
району м. Луганська порушено норми п.4.6,
п.4.11 Порядку № 327.

Також, позивач зазначив, що строки
сплати податкового зобов'язання по
земельному податку, а також по орендній
платі за землі державної та
комунальної форми власності
передбачені Законом України «Про плату
за землю», а не Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами». З
огляду на те, що позивачем не порушено
граничних строків сплати узгоджених
податкових зобов'язань по орендній
платі за землю, передбачених саме
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», відсутні підстави для
застосування штрафних санкцій,
передбачених п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 цього
Закону за порушення строків сплати
орендної плати за користування землею,
які встановлені іншими законами та
договором про оренду землі.

Крім того, з посиланням на п.4.3 Порядку
направлення органами державної
податкової служби України податкових
повідомлень платникам податків та
рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженого
наказом ДПА України від 21.06.2001 № 253 (далі
- Порядок № 253), позивач зазначив, що
номер податкового
повідомлення-рішення не може
змінюватися, окрім номеру скарги, щодо
якої надсилається податкове
повідомлення-рішення. 04.06.2010 на адресу
позивача з ДПІ Жовтневого району м.
Луганська надійшло 2 податкових
повідомлення-рішення від 20.05.2010 №
/0, якими було визначено різну суму
податкового зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності, в одному
визначено суму - 446,22 грн., у другому -
2207,60 грн. 31.08.2010 позивачем отримано
податкові повідомлення-рішення ДПІ
Жовтневого району м. Луганська від
02.08.2010 № 0/2, яким визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі 446,22
грн., та № /2, яким визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі -
2207,60 грн. Таким чином, у порушення п.4.3
Порядку № 253 ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська змінено номер податкового
повідомлення-рішення від 20.05.2010 №
/0 на № /2.

На підставі вищевикладеного позивач
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

18 січня 2011 року позивачем до матеріалів
справи подано заяву про уточнення
позовних вимог (а.с.68), у якій позивачем
заявлено вимоги про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ
Жовтневого району м. Луганська: від
20.05.2010 № /0, № /0, № /0, №
/0; від 25.06.2010 № /1, № /1, №
/1, № /1; від 02.08.2010 № /2, №
/2, № /2, № /2, якими
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності на загальну суму
2876,72 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав
уточнені позовні вимоги, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог, про
що надав письмові заперечення проти
позову (а.с.158-160), у яких зазначив таке.

ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку у ДПІ в
Жовтневому районі у м. Луганську з
06.04.2007 відповідно до ст.14 Закону України
№ 2535, як платник земельного податку, а
також орендної плати за земельні
ділянки державної або комунальної
власності (крім громадян) самостійно
обчислював суму земельного податку та
орендної плати щороку станом на 01 січня
і до 01 лютого поточного року подавав до
ДПІ за місцем знаходження земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою
центральним податковим органом, з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями. Таким чином, самостійно
відповідно до ст.17 Закону України № 2535
узгоджував податкові зобов'язання по
земельному податку та орендній платі
за землі державної або комунальної
власності, визначені у податковій
декларації на поточний рік, та повинен
був сплачувати рівними частками за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено суму
податкових зобов'язань з орендної
плати за земельні ділянки на 2009 рік у
податковій декларації № 6468 від 02.02.2009
та на 2010 рік у податковій декларації №
3618 від 01.02.2010.

Разом з тим, проведеними перевірками,
результати яких оформлено актами №
309/17- та № 310/17- від 16.04.2010,
встановлено порушення позивачем
граничних строків сплати узгоджених
податкових зобов'язань, у зв'язку з чим
відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону
України № 2181 до ОСОБА_1 застосовано
штрафні (фінансові) санкції.

Оскільки позивач не заперечує факту
несвоєчасної сплати узгоджених
податкових зобов'язань, представник
відповідача вважає, що ДПІ у Жовтневому
районі м. Луганська правомірно
застосовано до відповідача штрафні
санкції та прийнято податкові
повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення,
аналогічні викладеним у запереченнях
проти позову.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, розглянувши справу в
межах позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС
України, судом встановлено таке.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстровано як
фізичну особу-підприємця виконавчим
комітетом Луганської міської ради
06.04.2007 за № 0023031 (а.с.10).

Позивач є платником єдиного податку в
ДПІ в Жовтневому районі м. Луганська, що
підтверджено свідоцтвом про сплату
єдиного податку (а.с.69).

Між позивачем та Луганською міського
радою 12.08.2004 укладено договір оренди
землі на підставі рішення Луганської
міської ради від 30.06.2004 № 21, відповідно
до умов якого ОСОБА_1 користується
наданою Луганською міською радою в
оренду земельною ділянкою загальною
площею 0,0667 га, на якій розміщений
магазин, за адресою: м. Луганськ, кв.
Восточний (біля будинку № 2) (а.с.73-74).

Позивачем подано до відповідача
податкові декларації орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності на 2009 та на 2010
роки, у яких самостійно визначено
податкові зобов'язання по сплаті
орендної плати (а.с.70-71).

16 квітня 2010 року державним податковим
інспектором відділу адміністрування
податків з фізичних осіб ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська
проведено перевірку своєчасності
сплати орендної плати за землю
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за
період 2009 року, результати якої
оформлено актом № 309/17- (а.с.49).

Вивченням акта перевірки № 309/17-
від 16.04.2010 встановлено, що в результаті
перевірки встановлена несвоєчасна
сплата орендної плати за землю з
фізичних осіб у 2009 році, чим порушено
вимоги ст.17 Закону України «Про плату
за землю».

У розрахунку штрафних санкцій, який є
додатком до акта перевірки № 309/17-
від 16.04.2010 (а.с.49-зворот) зазначено, що
податкові зобов'язання у сумі:

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
01.06.2009 погашено своєчасно в сумі 47,11 грн.
за рахунок переплати, що рахувалася на
особовому рахунку станом на 01.06.2009, та у
сумі 1068,46 грн. із затримкою граничного
терміну сплати понад 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
30.06.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати понад 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
30.07.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати понад 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
31.08.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати понад 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
30.09.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати від 31 до 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
30.10.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати від 31 до 90 календарних
днів платіжним дорученням від 09.12.2009 №
1438 на суму 8135,0 грн.;

- 1115,57 грн. з граничним терміном сплати
30.11.2009 погашено із затримкою граничного
терміну сплати до 31 календарного дня
платіжним дорученням від 09.12.2009 № 1438 на
суму 8135,0 грн.

Такі ж відомості зазначені й в
обліковій картці платника податків
(а.с.146-151).

Також, 16 квітня 2010 року державним
податковим інспектором відділу
адміністрування податків з фізичних
осіб ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська проведено перевірку
своєчасності сплати орендної плати за
землю фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 за період 2010 року, результати
якої оформлено актом № 310/17- (а.с.51).

Вивченням акта перевірки № 310/17-
від 16.04.2010 встановлено, що в результаті
перевірки встановлена несвоєчасна
сплата орендної плати за землю з
фізичних осіб у 2010 році, чим порушено
вимоги ст.17 Закону України «Про плату
за землю».

У розрахунку штрафних санкцій, який є
додатком до акта перевірки № 310/17-
від 16.04.2010 (а.с.51-зворот) зазначено, що
податкові зобов'язання у сумі:

- 1181,39 грн. з граничним терміном сплати
30.03.2010 погашено своєчасно в сумі 68,0 грн.
за рахунок переплати, що рахувалася на
особовому рахунку станом на 30.03.2010 року,
та у сумі 1113,39 грн. із затримкою
граничного терміну сплати до 31
календарного дня платіжними
дорученнями: від 12.04.2010 № 1652 на суму 1045,82
грн. та від 14.04.2010 № 1269 на суму 1382 грн.

Такі ж відомості зазначені й в
обліковій картці платника податків
(а.с.152-157).

На підставі актів перевірки від 16.04.2010
№ 309/17- та № 310/17- ДПІ в
Жовтневому районі м. Луганська до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції, визначивши їх у
податкових повідомленнях-рішеннях від
25.05.2010 № /0, № /0, № /0, №
/0 (а.с.55-58).

Позивачем 11.06.2010 подано до ДПІ в
Жовтневому районі м. Луганська скаргу
на податкові повідомлення-рішення від
20.05.2010, за результатами розгляду якої
відповідачем винесено рішення № 9250/23
від 25.06.2010, яким скаргу позивача
залишено без задоволення, а податкові
повідомлення - рішення без змін, що
стало підставою для прийняття
податковим органом податкових
повідомлень-рішень від 25.06.2010 № /1,
№ /1, № /1, № /1 (а.с.35-36,
37-39, 64).

Позивачем подано другу скаргу до ДПА в
Луганській області на податкові
повідомлення-рішення від 25.06.2010, за
результатами розгляду якої ДПА в
Луганській області винесено рішення №
14044/25-08 від 02.08.2010, яким скаргу позивача
залишено без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення без змін, що стало
підставою для прийняття податковим
органом податкових повідомлень-рішень
від 02.08.2010 № /2, № /2, № /2,
№ /2, якими визначено суму
податкового зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності на загальну
суму 2876,72 грн. (а.с.11-14, 40-41, 42-44).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог,
оцінюючи обґрунтованість заперечень
відповідача, суд виходить з такого.

На час виникнення спірних
правовідносин розміри та порядок плати
за використання земельних ресурсів, а
також відповідальність платників та
контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку
визначав Закон України № 2535-XII від
03.07.1992 «Про плату за землю» (далі - Закон
№ 2535).

Відповідно до ст.2 Закону № 2535
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

За земельні ділянки, надані в оренду,
справляється орендна плата.

Згідно ст.5 Закону № 2535 об'єктом плати
за землю є земельна ділянка, а також
земельна частка (пай), яка перебуває у
власності або користуванні, у тому
числі на умовах оренди.

Суб'єктом плати за землю (платником) є
власник земельної ділянки, земельної
частки (паю) і землекористувач, у тому
числі орендар.

Відповідно до ст.7 Закону № 2535 ставки
земельного податку з земель, грошову
оцінку яких встановлено,
встановлюються у розмірі одного
відсотка від їх грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у частинах п'ятій - десятій цієї статті
та частині другій статті 6 цього Закону.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки (ст.13 Закону №
2535).

Згідно ст.14 Закону № 2535 платники
земельного податку, а також орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності (крім
громадян) самостійно обчислюють суму
земельного податку та орендної плати
щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Платник податків має право подавати
щомісячно нову звітну податкову
декларацію, що не звільняє його від
обов'язку подання податкової
декларації до 1 лютого поточного року, у
тому числі і за нововідведені земельні
ділянки, що не звільняє від обов'язку
подання податкової декларації
протягом місяця з дня виникнення права
на нововідведену земельну ділянку,
протягом 20 календарних днів місяця
наступного за звітним.

Відповідно до ст.17 Закону № 2535
податкове зобов'язання по земельному
податку, а також по орендній платі за
землі державної та комунальної
власності, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

За порушення Закону України «Про плату
за землю» платники несуть
відповідальність, передбачену
Земельним кодексом України, та
законами України (ст.26 Закону № 2535).

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення, був Закону України
№ 2181-III від 21.12.2000 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (далі - Закон № 2181).

Згідно п.п.4.1.1 п.4.1 Закону № 2181 платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» п.п.4.2.2 п.4.2,
а також п.4.3 цієї статті.

Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону №
2181 податкові декларації подаються за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює: а) календарному місяцю (у тому
числі при сплаті місячних авансових
внесків), - протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця; б)
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя); в)
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.1.4 цього пункту, - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; г) календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб (прибуткового податку з
громадян), - до 1 квітня року, наступного
за звітним.

Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту
під терміном «базовий податковий
період» слід розуміти перший
податковий період звітного року,
визначений відповідним законом з
питань оподаткування, зокрема
календарний квартал для цілей
оподаткування прибутку підприємств.

Платник податку звільняється від
обов'язку подавати податкову
декларацію за звітний (податковий)
період протягом поточного року у разі,
якщо його податкові зобов'язання були
відображені у річній податковій
декларації на поточний рік відповідно
до закону з питань окремого податку,
збору (обов'язкового платежу).

Податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації (п.5.1 ст.5 Закону
№ 2181).

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації (п.п.5.3.1
п.5.3 ст.5 Закону № 2181).

Системним аналізом положень Закону №
2535 та Закону № 2181 встановлено, що
базовим податковим періодом орендної
плати за землю фізичних осіб є
календарний місяць.

Відповідно, з огляду на положення
п.п.«а» п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4, п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5
Закону № 2181, судом встановлено, що
орендна плата, визначена платником у
податковій декларації, має бути
сплачена ним до 30 числа календарного
місяця, наступного за звітним.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1 мав сплачувати орендну плату,
нараховану у поданих ним податкових
деклараціях орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності на 2009 та 2010 роки, щомісяця до
30 числа календарного місяця,
наступного за завітним.

Суд зауважує, що подання ОСОБА_1 річної
податкової декларації на поточний рік
звільняло його від обов'язку подання
податкової декларації за кожний
звітний (податковий) період
(календарний місяць) протягом
поточного року, а не від обов'язку
щомісячної сплати узгоджених
податкових зобов'язань.

Як вже вищевказано, проведеними
перевірками встановлено порушення
позивачем строків сплати узгоджених
податкових зобов'язань з орендної
плати за землю з фізичних осіб у 2009-2010
роках.

Відомості щодо строків погашення
узгоджених податкових зобов'язань,
суми погашеного боргу, кількість днів
затримки такої сплати, зазначені у
розрахунках штрафних санкцій, що є
додатками до актів перевірок від 16.04.2010
№ 309/17- та № 310/17-, у повній
мірі узгоджуються з даними облікових
карток позивача по орендній платі за
землю за 2009-2010 роки.

Позивачем суду не надано жодних
доказів недостовірності даних,
зазначених в актах перевірки та
облікових картках, дійсним обставинам,
а відтак, суд вважає доведеним факт
порушення позивачем граничних строків
сплати узгоджених податкових
зобов'язань по орендній платі за землю
у 2009-2010 роках.

Відповідно до п.17.1 ст.17 Закону № 2181
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства
накладаються на платника податків у
розмірах, визначених цією статтею, крім
штрафних санкцій за порушення
валютного законодавства, що
встановлюються окремим
законодавством.

Згідно п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону № 2181 у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання протягом граничних
строків, визначених цим Законом, такий
платник податку зобов'язаний сплатити
штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів,
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, - у розмірі
десяти відсотків погашеної суми
податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних
днів включно, наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі двадцяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу;

при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

З урахуванням вищевикладеного, судом
встановлено, що відповідачем
правомірно та правильно застосовано до
відповідача штрафні санкції за
порушення граничних термінів сплати
узгоджених податкових зобов'язань по
орендній платі за земельні ділянки.

Посилання позивача на те, що порядок та
строки сплати орендної плати за землю
визначаються спеціальним законом з
цього платежу, яким є Закон № 2535, а тому
податковим органом було безпідставно
визначено граничні строки погашення
податкових зобов'язань з даного виду
податку за нормами Закону № 2181, суд
вважає необґрунтованими, з огляду на
таке.

З огляду на преамбулу Закону № 2181, з
набранням чинності зазначеним Законом
уніфіковано, зокрема, порядок та строки
подання податкових декларацій
(розрахунків), сплати сум податкових
зобов'язань, підстави та розмір
відповідальності за порушення
податкового законодавства, в тому
числі за порушення граничних строків
сплати узгоджених сум податкових
зобов'язань, встановлених п.5.3 ст.5 цього
Закону, для всіх видів податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п.19.6 ст.19 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» закони
та інші нормативно-правові акти діють у
частині, що не суперечить нормам цього
Закону.

Крім того, за правилом дії законів в
часі положення закону застосовуються
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше. А відтак, прийнятий
пізніше Закон України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», ніж Закон України
«Про плату за землю» скасовує
положення останнього, які йому
суперечать.

Таким чином, спеціальним законом з
оподаткування визначається звітний
податковий період для відповідного
виду податку, збору (обов'язкового
платежу), однак порядок його сплати
(зокрема, граничний строк погашення
податкового зобов'язання) визначається
саме за Законом України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Доводи позивача про порушення
відповідачем порядку проведення
перевірок, результати яких оформлено
актами від 16.04.2010 № 309/17- та №
310/17-, порушення порядку нумерації
податкових повідомлень-рішень не
спростовують встановленого
відповідачем факту порушення
позивачем граничних строків погашення
узгоджених податкових зобов'язань, а
відтак, не можуть бути підставою для
скасування обґрунтованих та
правомірних за своєю суттю податкових
повідомлень-рішень.

З огляду на вищевикладене, судом
встановлено, що позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до положень ст.ст.87-94 КАС
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 21 травня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 26 травня
2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень, -
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 26 травня 2014 року.

Суддя
К.О. Пляшкова