Справа № 826/16627/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2, представників третьої особи -
Щербака Є.М., Васильєвої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариство
«Ерде Банк» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції м. Києва, третя
особа: публічне акціонерне товариство
«Ерде Банк» про визнання протиправними
дії та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції м. Києва, третя
особа: публічне акціонерне товариство
«Ерде Банк», в якому, з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
просив визнати протиправними дії по
внесенню до Реєстру прав власності на
нерухоме майно запису про реєстрацію
прав власності за ПАТ «Ерде Банк» на
нерухоме майно - квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
скасувати рішення від 20.11.2012 р. (номер
запису 45370 в книзі 541-50,125) про реєстрацію
права власності на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ
«Ерде Банк»; скасувати запис (номер
запису 45370 в книзі 541-50,125) в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно про
реєстрацію права власності за ПАТ
«Ерде Банк» на нерухоме майно -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; зобов'язати внести запис в
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно про скасування запису
про реєстрацію права власності за ПАТ
«Ерде Банк» на нерухоме майно -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Комунального
підприємства «Київське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна»
щодо реєстрації права власності за
Публічним акціонерним товариством
«Ерде Банк» на нерухоме майно -
трикімнатну квартиру, загальна площа
129,6 кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_5 Скасувано рішення
Комунального підприємства «Київське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна» від 20.11.2012 р., номер
запису 45370 в книзі 541-50,125 щодо
реєстрації права власності за
Публічним акціонерним товариством
«Ерде Банк» на нерухоме майно -
трикімнатну квартиру, загальна площа
129,6 кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_5 В іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, публічне акціонерне
товариство «Ерде Банк» подало
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, які прибули в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
відповідно до Свідоцтва про право
власності на квартиру від 22.01.2008 р.,
виданого Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) №38-С/КІ, позивач був
власником трьохкімнатної квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

12.08.2011 р. між позивачем та ПАТ «Ерде
Банк» був укладений кредитний договір
№К-182/11, відповідно до якого позивач
отримав кредит в розмірі 150 000,00 доларів
США із строком повернення до 11.08.2012 р.

На забезпечення виконання Кредитного
договору №К-182/11 між Позивачем та
Банком були укладені наступні
договори: іпотечний договір від
12.08.2011р., зареєстрований в реєстрі за
№2071, у відповідності з яким позивач
(Іпотекодавець) передав Банку
(Іпотекодержатель) в іпотеку належну
йому квартиру (за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 129,10 кв. м.) з метою
забезпечення виконання умов
Кредитного договору №К-182/11 (надалі -
Іпотечний договір №2071); Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 12.08.2011 р., зареєстрований в реєстрі
за №2073, відповідно до якого
Іпотекодавець (Позивач) зобов'язується
передати, а Іпотекодержатель (ПАТ «Ерде
Банк») зобов'язується прийти у
власність за вартістю і на умовах
визначених даним Договором, належну на
праві власності трикімнатну квартиру,
житловою площею 76,40 кв. м., загальною
площею 129,60 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Так як, станом на 11.08.2012 р. позивач
кредитні кошти не повернув, Банк 20.08.2012
р. вручив Позивачу лист-вимогу №4920/1 від
13.08.2012 р. з вимогою погасити борг за
Кредитним договором №К-182/11 та
попередив про можливість стягнення
боргу за заставленим майном.

14.09.2012 р. Кредитним комітетом ПАТ «Ерде
Банк» (протокол №1131/1 від 14.09.2012 р.) було
прийнято рішення: звернення стягнення
на предмет іпотеки Позивача
(трикімнатної квартири, житловою
площею 76,40 кв. м., загальною площею 129,60
кв. м., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1) та реєстрацію права власності
на предмет іпотеки в БТІ.

08.10.2012 р. Банк звернувся до комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» із заявою про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно №164451 (КВ-2012) від 08.10.2012 р., до якого
було надано такі документи: квитанції
про сплату мита за реєстраційні дії та
надання витягу; Витяг про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №32560664 від
12.08.2011 р.; Свідоцтво про право власності
від 22.01.2008 р.; Витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно №30952504 від
12.08.2011 р.; Довідка про показники об'єкта
нерухомого майна №14936 від 08.08.2011 р.;
лист-повідомлення про порушення
основного зобов'язання №4920/1 від 13.08.2012
р.; довіреність на представника;
свідоцтво ПАТ «Ерде Банк» №5790/1 від
24.09.2012 р.; заяву ПАТ «Ерде Банк» №5789/1 від
24.09.2012 р.; Свідоцтво про державну
реєстрацію ПАТ «Ерде Банк»; Витяг із
ЄДРПОУ щодо ПАТ «Ерде Банк».

20.11.2012 р. комунальним підприємством
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
було проведено державну реєстрацію
предмета іпотеки за ПАТ «Ерде Банк»,
внесено запис в Реєстр прав власності
на нерухоме майно про реєстрацію права
власності за ПАТ «Ерде Банк» та надано
витяг №36327529 про державну реєстрацію
прав (реєстраційний номер 34349053, номер
запису 45370 в книзі 541-50,125) на підставі
Договору №2073.

18.04.2013 р. ПАТ «Ерде Банк» листом №2143
повідомив позивача про те, що згідно
Витягу №36327529 від 20.11.2012 р. комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» здійснено державну
реєстрацію права власності на квартиру
за ПАТ «Ерде Банк» на підставі Договору
№2073.

Не погоджуючись з вказаними діями
комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», та вважаючи
свої права та інтереси порушеними,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
БТІ було допущено порушення в частині
приймання та перевірки повного пакету
документів, поданих для реєстрації
права власності на нерухоме майно, що
призвели до прийняття незаконного
рішення про реєстрацію права власності
на квартиру за ПАТ «Ерде Банк» із
наступним внесенням відповідного
запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі по
тексту Закон №1952-ІV) визначає правові,
економічні, організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, які підлягають
реєстрації за цим Законом, та їх
обтяжень і спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна.

У відповідності до статті 2 названого
закону державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
це офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно та їх обмежень.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1952
передбачено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; внесення записів
до Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених ст.18 цього Закону; надання
витягів з Державного реєстру прав про
зареєстровані права та/або їх
обтяження.

В ч.3 ст.16 Закону №1652 зазначається, що
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подаються документи, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення
відповідних прав, та документ, що
підтверджує оплату послуг з державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1952 у
державній реєстрації права власності
може бути відмовлено в разі, якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Згідно до ч.2 ст.15 Закону №1952 перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

При цьому, відповідно до п.1 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
витягів з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011 р. (надалі - Порядок №703)
цей Порядок визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна.

В п.34 Порядку №703 передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документів, що зазначені
у п.27 і п.28 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав: завірену в
установленому порядку копію письмової
вимоги про усунення порушень,
надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги;
документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя, якщо більш
тривалий строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі; звіт
про оцінку предмета іпотеки, складений
після спливу строку, що зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця документ, що містить
технічну характеристику об'єкта
нерухомого майна (у разі, коли
предметом іпотеки є об'єкт нерухомого
майна, розташований на земельній
ділянці); завірену в установленому
порядку копію примірника кадастрового
плану земельної ділянки на паперовому
носії (у разі, коли предметом іпотеки є
земельна ділянка); заставну (у разі,
коли іпотечним договором передбачено
її видачу).

При цьому, на час виникнення спірних
правовідносин було чинним Тимчасове
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5
(далі по тексту Тимчасове положення
№7/5).

Відповідно до п. 1.3 даного Положення
державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць.

З метою надання інформації про
зареєстровані права власності на
нерухоме майно або про відсутність
зареєстрованих прав наказом
Міністерства юстиції України від 28.01.2003
року №7/5 також затверджений «Порядок
ведення Реєстру прав власності на
нерухоме майно».

Згідно зазначеного Порядку, реєстрацію
прав власності на нерухоме майно
здійснює бюро технічної
інвентаризації (БТІ), тобто відповідач;
держателем Реєстру прав власності на
нерухоме майно є Міністерство юстиції
України, яке забезпечує функціонування
Реєстру; адміністратором Реєстру прав
власності на нерухоме майно визначено
державне підприємство «Інформаційний
центр».

Пунктом 1.4 Тимчасового положення №7/5
встановлено, що державна реєстрація
прав власності на нерухоме майно - це
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до п.1.7 названого положення,
реєстр прав власності на нерухоме
майно є інформаційною системою, яка
містить відомості про зареєстровані
права власності, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна,
правовстановлювальні документи, на
підставі яких здійснено реєстрацію
прав власності.

Відповідно до п. 1.12 Порядку ведення
Реєстру прав власності, рішення про
реєстрацію чи відмову в реєстрації
прав приймає реєстратор прав власності
на нерухоме майно (далі - реєстратор), що
є працівником БТІ, який безпосередньо
здійснює реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

Пунктом 2.2 Тимчасового положення № 7/5
встановлено, що заява про державну
реєстрацію прав подається реєстратору
того БТІ, яке здійснює свою діяльність
відповідно до договору з
Адміністратором Реєстру прав на
території
адміністративно-територіальної
одиниці, на якій розташований об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав
додаються правовстановлювальні
документи, їх нотаріально засвідчені
копії, документи, що підтверджують
оплату за проведення державної
реєстрації прав та видачу витягу про
державну реєстрацію прав, а також інші
документи, визначені Положенням.

Відповідно до п. 2.7 Тимчасового
положення № 7/5 для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно на підставі
договорів іпотеки, що містять
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, реєстратору БТІ,
крім документів, передбачених
Положенням, необхідно також надати,
зокрема, завірену в установленому
порядку копію письмової вимоги про
усунення порушень, надісланої
іпотекодержателем іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, у якій має бути зазначено
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимогу про виконання порушеного
зобов'язання у не менше ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

При цьому, відповідно до положень ч.3
ст.36 Закону №898 договір про задоволення
вимог іпотекодержателя прирівнюється
за своїми правовими наслідками до
договору іпотеки, в якому міститься
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №898
передбачено, що правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що положення вимоги п.
2.7 Тимчасового положення поширюються
також на проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно на підставі договору про
задоволення вимог іпотекодержателя,
оскільки за ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» такий договір за своїми
правовими наслідками прирівнюється до
застереження в іпотечному договорі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставними посилання
апелянта на те, що під час проведення
реєстрації права власності на предмет
іпотеки (квартиру), БТІ не повинно було
керуватись п.2.7 Положення №7/5, оскільки
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя не є тотожнім
договору іпотеки, а тому відповідач
правомірно при проведенні реєстрації
права власності на нерухоме майно
керувався п.4.1 та п.5.2 Договору №2073.

Так, як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
Банк не подавав разом із заявою
документи, які передбачені положеннями
п.34 Порядку №703 та Положенням №7/5,
зокрема: звіт про оцінку предмета
іпотеки, складений після спливу строку,
що зазначений у письмовій вимозі,
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця документ,
що містить технічну характеристику
об'єкта нерухомого майна (у разі, коли
предметом іпотеки є об'єкт нерухомого
майна, розташований на земельній
ділянці); витяг з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна про наявність/відсутність
заборони та/або арешту нерухомого
майна, виданий після спливу строку,
вказаного у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі.

Отже, в зв'язку з вищевикладеним,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
БТІ було допущено порушення в частині
приймання та перевірки повного пакету
документів, поданих для реєстрації
права власності на нерухоме майно, що
призвели до прийняття незаконного
рішення про реєстрацію права власності
на квартиру за ПАТ «Ерде Банк» із
наступним внесенням відповідного
запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно, а тому позовна вимога,
що стосується визнання протиправними
дій комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
щодо реєстрації прав власності за ПАТ
«Ерде Банк» на нерухоме майно -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та скасування рішення
комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» від 20.11.2012 р.
(номер запису 45370 в книзі 541-50,125) про
реєстрацію права власності на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за ПАТ «Ерде Банк».

Враховуючи викладене, апелянтом
не було надано доказів на
підтвердження вимог апеляційної
скарги, а висновки суду першої
інстанції є такими, що відповідають
вимогам закону і доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариство «Ерде Банк»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Ухвалу в повному тексті виготовлено
20.05.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.