Справа № 2а-4284/10/0570
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м. Київ К/9991/9372/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи ОСОБА_2

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011

у справі №2а-4284/10/0570

за позовом Добропільської об'єднаної
державної податкової інспекції

до Фізичної особи ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 1318, 05 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07.12.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2011, позов задоволено. Стягнуто з
ФОП ОСОБА_2 до місцевого бюджету
податковий борг з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 1318,05 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції, з підстав
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі Закону) податковим
боргом (недоїмкою) є податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до пп. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону
сумою податкового боргу визнається
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею.

Відповідно до останнього абзацу пп. 5.2.4
п. 5.2 ст. 5 цього Закону день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків.

Відповідно до пп. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Таким чином, факт узгодження
податкового зобов'язання має наслідком
обов'язок платника податку сплатити
таке зобов'язання у встановлений
законом строк. Своєю чергою,
невиконання обов'язку зі сплати
узгодженого податкового зобов'язання у
встановлений законом строк має
наслідком включення такого
зобов'язання до податкового боргу
платника податків, процедура стягнення
якого визначається законом.

Враховуючи, що після узгодження
податкових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб в загальній сумі
1318,05 грн., донарахованих податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
07.09.2009, у відповідача виник обов'язок їх
сплатити у встановлені законом строки
і за закінченням таких строків
узгоджені податкові зобов'язання стали
податковим боргом, зважаючи на факт
несплати відповідачем податкового
боргу, та виконання податковим органом
вимог абз. 4 пп. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що позов про стягнення такого
боргу підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Факт узгодження податкового
зобов'язання, несплата його у
встановлений законом строк та набрання
таким зобов'язанням якості податкового
боргу виключає підстави для оцінки
судом правомірності визначення
податковим органом податкового
зобов'язання у справі, де предметом
позову є стягнення такого податкового
боргу.

Крім того, правомірність податкового
повідомлення-рішення №/0 від
07.09.2009 підтверджена постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 01.06.2010, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.07.2010 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
07.10.2010.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
які б давали підстави для скасування
оскаржених судових рішень, а тому
касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_2
відхилити, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун