Справа № 332/1191/14-а (6-а/332/4/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 332/1191/14-а
(6-а/332/4/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя

на ухвалу Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 28 березня 2014 року по
справі №332/1191/14-а (6-а/332/4/14) за поданням
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В. про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправними
дій,-

в с т а н о в и В:

Постановою Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 06 липня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково, а саме: визнано
незаконною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя щодо не
призначення, не нарахування та
невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 01
грудня 2010 року по 06 липня 2011 року;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Запоріжжя призначити, нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
у розмірі 30 відсотків від мінімальної
пенсії за віком згідно ст. 6 «Про
соціальний захист дітей війни» та
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 грудня 2010
року по 06 липня 2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 грудня 2012 року постанову
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 06 липня 2011 року залишено
без змін.

На підставі зазначеної постанови 19.07.2013
року Заводським районним судом м.
Запоріжжя видано виконавчий лист.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Запорізькій
області відкрито виконавче
провадження.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області управлінням Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя направлено лист, в якому
зазначило, що рішення по справі 2а-2291/11
виконано в частині здійснення
перерахунку доплати до пенсії,
відповідно до чого нарахована сума
недоплаченої пенсії за рішенням суду
складає 1268,92 грн. Щодо виконання
рішення в частині виплати, Управління
посилається на неможливість виконання
рішення суду в цій частині, у зв'язку з
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

З цих підстав, головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій

області Морар М.В. 06 березня 2014 року
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і

порядку виконання судового рішення, а
саме змінити спосіб і порядок
виконання судового рішення з
зобов'язання Управління виплатити
перераховані суми пенсії на стягнення
цих сум з управління ПФУ.

Подання головного державного
виконавця обґрунтоване тим, що через
відсутність коштів не виплачена
нарахована заборгованість, що на його
думку є наявними обставинами, які
ускладнюють виконання постанови суду.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 28 березня 2014 року подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
задоволено; змінено спосіб і порядок
виконання постанови Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 06 липня
2011 року шляхом зміни зобов'язання
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків від мінімальної пенсії за
віком згідно ст. 6 «Про соціальний
захист дітей війни» та відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 грудня 2010
року по 06 липня 2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період, на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2
суми заборгованості у розмірі 1268,92 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просило
скасувати ухвалу та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
подання.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду слід розуміти
прийняття судом нових заходів
реалізації (виконання) рішення в разі
неможливості його виконання у спосіб і
порядок, встановлений раніше. Таким
чином, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення суду, або ж відмовити по даному
питанню, не змінюючи при цьому його
змісту. При цьому, відстрочити або
розстрочити, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення суд
може лише у виняткових випадках.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції не встановлено обставин, що
унеможливлюють виконання судового
рішення, а заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Крім цього, аналіз резолютивної
частини постанови Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 06 липня
2011 року дає підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

При цьому, «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані обставини та змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично ухвалив рішення, яким змінив
суть прийнятого у справі рішення, що не

відповідає повноваженням суду першої
інстанції, оскільки в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

З огляду на викладені обставини,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
не можливо визнати законною та
обґрунтованою, як того вимагає ст..159
КАС України, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про відмову у задоволенні заяви
про зміну порядку виконання судового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.6
ч.1 ст.199, ст..ст.202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 28 березня 2014 року по
справі №332/1191/14-а (6-а/332/4/14) - скасувати та
прийняти нову ухвалу.

У задоволенні заяви Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області Морар М.В. про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
14.05.2013р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк