Справа № 759/5945/14-а
Суддя: Заєць Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/5945/14-а
пр. № 2-а/759/185/14
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши в
письмовому провадженні в м. Києві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва про зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій УПФ України в
Святошинському районі м. Києва щодо
нарахування та виплати підвищення
раніше призначеної пенсії,
зобов'язання підвищити раніше
призначену пенсію на 350 % мінімальної
пенсії за віком, як інваліду 2-ї групи та
здійснити перерахування, виходячи з
прожиткового мінімуму, починаючи з
30.09.2011 року. В обґрунтування вимог
позивач посилається на те, що він є
інвалідом 2- ї групи, при зверненні до
відповідача з заявою про призначення
виплати підвищеної на 350 % мінімальної
пенсії за віком, яка передбачена
положеннями ч. 3 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», йому було
відмовлено. Вважає дану відмову
незаконною.

Ухвалою суду від 22.05.2014 року залишено
без розгляду адміністративний позов
ОСОБА_1 до УПФ України в Святошинському
районі м. Києва про зобов'язання
вчинити певні дії в частині вимог про
зобов'язання відповідача здійснити
підвищення пенсії та здійснити
перерахування за період з 30.09.2011 року по
08.10.2013 року.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, позивач подав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 довічно
встановлено ІІ групу інвалідності
загального захворювання, пов'язану з
виконанням обов'язку військової служби
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
що підтверджується довідкою до огляду
МСЕК, серії 10 ААА №146863 від 26.09.2011 року (а.
с. 9 - копія довідки).

Позивач перебуває на обліку в УПФ
України в Святошинському районі м.
Києва, отримує пенсію по інвалідності
ІІ групи, пов'язаної з виконанням
обов'язку військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
розраховану відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Дана обставина підтверджується листом
відповідача від 15.11.2013 року № №471/09/111-429
(а. с. 7-8 - копія листа).

14.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з листом про призначення
виплати підвищеної на 350 % мінімальної
пенсії за віком з подальшим
нарахуванням і врахуванням раніше
виплаченого підвищення (а. с. 6 - копія
заяви).

Листом №471/09/111-429 від 15.11.2013 року УПФ
України в Святошинському районі м.
Києва повідомило, що з 19.10.2011 року
позивачу було встановлено підвищення
пенсії як особі, прирівняній до
інваліда ІІ групи. Відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
22.03.2007 року, підвищення розміру пенсій
інвалідам війни з 01.01.2007 року
встановлено в розмірі 40 % від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Зокрема, з
19.10.2011 по 01.01.2013 роки позивачу проведено
підвищення розміру пенсії, виходячи з
розрахунку 40 % від прожиткового
мінімуму (а. с. 7-8 - копія листа).

Спір виник у зв'язку із тим, що на думку
ОСОБА_1 відповідач неправомірно не
призначив йому підвищення пенсії на 350 %
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції від 23.11.1995 №458/95-ВР.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції
України, пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Основні положення щодо правового
статусу ветеранів війни, у тому числі
питання щодо надання їм пільг, переваг
та соціальних гарантій, визначаються
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

У відповідності до ч. 3 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (в
редакції Закону України № 458/95-ВР від
23.11.1995), інвалідам війни пенсії
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Законом України від 05.10.2005 року №2939-ІV
«Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», зазначені
норми викладено в новій редакції:
інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (ч. 4 ст. 13
даного Закону). Відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» цей Закон
набирає чинності з 1 січня 2006 року.

Отже, з 1 січня 2006 року з набранням
чинності Законом України від 05.10.2005
року № 2939-IV «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (далі - Закон № 2939-IV), де
частина четверта статті 13 зазначеного
Закону викладена в новій редакції,
чинній на час розгляду справи, яка
передбачає, що інвалідам війни ІІ групи
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується в розмірі 40 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність і саме в
такому розмірі позивачу має
виплачуватися підвищення до пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи,
щомісячне підвищення до пенсії
позивачу, як інваліду війни II групи,
виплачувалося з розрахунку 40%
прожиткового мінімуму, встановленому
на відповідний рік, тобто в повному
обсязі та з урахуванням вимог
законодавства.

На підставі наведеного суд дійшов
висновків, що позивачу виплачується
пенсія згідно чинного законодавства,
відповідач діє на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому відсутні підстави для задоволення
позову.

Керуючись ч. 4 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» ст. ст. 128, 159-163 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ