Справа № 9101/187860/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2013 рокуспзрава № 2а-9130/11
(2а/0427/3672/12) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області та ОСОБА_1 на
постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 травня 2012 р. у справі №
2а-9130/11(2а/0427/3672/12) за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача,
зобов'язати відповідача здійснити
позивачу, згідно встановленої у
відповідний час категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням виплачених сум за 2011 рік.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 травня 2012 р. у справі №
2а-9130/11(2а/0427/3672/12), прийнятої за
результатами розгляду справи у
відкритому судовому засіданні
адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
відповідача. Зобов'язано відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплату разової щорічної допомоги до 5
травня за 2011 рік відповідно до ч.5 ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком з урахуванням фактично
виплаченої суми.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати. Позивач, не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, теж
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати оскаржуване
рішення та винести нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсягу.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню в повному обсягу, а
апеляційна скарга відповідача
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, підтверджено матеріалами
справи, позивач віднесений до другої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та одержує компенсаційні виплати
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Виплату позивачу допомоги на
оздоровлення здійснено відповідачем у
2011 році -в розмірі 100,00 грн. з посиланням
на постанови Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 № 836, від 12.07.05 № 562.

Колегія суддів доходить висновку про
протиправність таких дій відповідача.

На момент здійснення відповідачем
відповідних виплат позивачу, розміри
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, кожній дитині,
яка втратила внаслідок Чорнобильської
катастрофи одного з батьків, особам,
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей, встановлені
вказаним Законом в редакції,
відновленій згідно Рішенню
Конституційного Суду України №10рп/2008
від 22.05.2008р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Так, згідно ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, дітям-інвалідам
виплачується в розмірі - 5 мінімальних
заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. У разі виникнення
права на щорічну допомогу з різних
підстав, передбачених частиною
четвертою цієї статті, надається одна з
них, за вибором особи.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Посилання відповідача в обґрунтування
своїх дій, зокрема, на ст.67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є
неправомірним, оскільки надані
вказаною нормою повноваження Кабінету
Міністрів України підвищувати
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати не
свідчать про можливість встановлення
Кабінетом Міністрів України інших
розмірів доплат, пенсій і компенсацій,
ніж визначено відповідними статтями
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також слід зазначити, що станом на
момент існування спірних відносин,
нормативних актів Кабінету Міністрів
України з приводу встановлення
розмірів виплат одноразової допомоги
на оздоровлення особам, визначеним ст.
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", не приймалося.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.05 № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова суперечить положенням
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами,
нарахування позивачу одноразової
допомоги на оздоровлення повинно
здійснюватися відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
такого, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомоги на оздоровлення та поклала
виконання цього обов'язку на органи
соціального захисту населення за
місцем проживання позивача, але вони не
вчинили жодної дії для нарахування цих
коштів та їх виплати, колегія суддів
вважає, що вони не виконали своїх
повноважень без поважних причини.

У відповідності до приписів ст.. 202 КАС
України підставами для скасування
оскаржуваного судового рішення першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи тощо.

Враховуючи, що судом першої інстанції
не з'ясовані обставини по справі, що
мають важливе значення та висновки
суду не відповідають обставинам
справи, колегія суддів доходить
висновку про необхідність задоволення
вимог апеляційної скарги, скасування
постанови суду першої інстанції та
прийняття нової постанови про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 202,
п.1.ч.1.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 травня 2012 р. задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити повністю

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 травня 2012 р. у справі №
2а-9130/11(2а/0427/3672/12) скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
м.Новомосковська Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі меншому ніж передбачено ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
м.Новомосковська Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області зробити на користь ОСОБА_1
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
вимог ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи із розміру п'яти
мінімальних заробітних плат та
забезпечити її виплату з урахуванням
виплаченої суми.

Постанова суду відповідно до ч. 10
ст. 183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай