Справа № 805/3737/14
Суддя: Наумова К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
Справа № 805/3737/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Постановлена у нарадчій кімнаті

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Наумова К.Г.,

розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (м. Костянтинівка)

до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області (м. Донецьк)

про визнання протиправною та
скасування постанови, -

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області № 37/7/5-08-1354 від 04.03.2014
року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудування
у сумі 109 620 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що всупереч Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
відповідачем не складено припис про
усунення порушень, а складено лише
протокол про порушення у сфері
містобудівної діяльності, в якому не
зазначено які саме недостовірні
відомості внесено до декларації про
готовність об'єкту до експлуатації.
Оскільки відповідачем проведена
позапланова перевірка достовірності
даних, зазначених у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, яку
фактично відповідачем було повернуто
на доопрацювання, проведення перевірки
є неправомірним та як наслідок є
неправомірною винесена постанова про
накладення штрафу. На час винесення
оспорюваного протоколу сплинув строк
розгляду справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, який
закінчився ще 28.02.2014 р. Також, позивач
зазначає, що відповідач не мав право у
даному випадку накладати штраф,
оскільки на це уповноважені лише певні
посадові особи центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити у повному обсязі та 13.05.2014
року звернувся до суду з клопотанням
про розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився,
представника не направив, але надав
клопотання у якому просить розглянути
справу на підставі наявнив у справі
доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно розробленого колективним
підприємством «Вант» робочого проекту
реконструкції нежитлового вбудованого
приміщення під відділ промислових
товарів по АДРЕСА_1, передбачено
влаштування окремого входу у відділ
шляхом реконструкції віконного отвору
(демонтаж підвіконної стіни), вхідних
дверей. Зазначений проект Листом
узгодження № 1 від 29.08.2013 р. був
затверджений ОСОБА_1

12 вересня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "С.В. Строй"
(Підрядник) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) був
укладений договір будівельного
підряду № 12.09, згідно якого, Підрядник
зобов'язується своїми силами на
підставі заявки Замовника на
будівництво об'єкта відповідно до
затвердженої замовником проектної
документації, в обумовлений даним
Договором строк провести роботи з
будівництва об'єкта: Реконструкція
нежитлового вбудованого приміщення
під відділ промислових товарів.
Відповідно до акта здачі-приймання
робіт № 22 до договору № 12.09 від 12.09.2013 р.,
вартість робіт за цим Договором згідно
кошторису становить 22 тисячі гривень.

03.02.2014 р. ФОП ОСОБА_1 через державного
адміністратора Гети Н.М. за
реєстраційним № 01-3-0573 подано заяву та
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації (реконструкція нежилого
вбудованого приміщення під відділ
промислових товарів АДРЕСА_1 категорія
складності).

Листом № ДЦ 39 від 06.02.2014 р.
Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області повідомила позивача
про те, що декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації було
розглянуто та встановлено, що вона
оформлена з порушенням встановлених
вимог, а саме: у п. 12 інформація надана
не в повному обсязі, з огляду на що
зазначена декларація підлягає
поверненню заявнику.

В той же час, 06.02.2014 року Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області на ім'я
ОСОБА_2 було видано направлення для
проведення позапланової перевірки №
7/5-08-0762 для здійснення позапланової
перевірки достовірності даних,
зазначених у декларації про готовність
до експлуатації об'єкта «Реконструкція
нежилого вбудованого приміщення під
відділ промислових товарів АДРЕСА_1»

13.02.2014 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до
державного адміністратора Донецької
обласної державної адміністрації для
проведення реєстрації у реєстрі
документів дозвільного характеру та
надав декларацію, декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації:
реконструкція нежилого вбудованого
приміщення під відділ промислових
товарів АДРЕСА_1 категорія складності
(номер справи: 4_903_026710_55).

19.02.2014 р. зазначена декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
була зареєстрована Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області за № ДЦ
23, про що відповідними заявами
були повідомлені міський голова та
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій.

10.02.2014 року відповідачем на підставі
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
стандартів і правил: ФОП ОСОБА_1, назва
та місцезнаходження об'єкта
будівництва: реконструкція нежилого
вбудованого приміщення під відділ
промислових товарів АДРЕСА_1.

За наслідками перевірки 10.02.2014 р.
Інспекцією ДАБК в Донецькій області
складений акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, в
якому відповідачем зазначено наступне.
Під час перевірки встановлено факт
недотримання позивачем вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності. Загальна площа
реконструйованої будівлі з
результатів технічної інвентаризації
становить 22,1 м2. В порушення Інструкції
«Про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна», затвердженого наказом Держбуду
України 24.05.2001 р. № 127, технічна
інвентаризація нежитлового
вбудованого приміщення виконана після
подання декларації про готовність до
експлуатації 08.02.2014 р. Виходячи з
вищевикладеного ФОП ОСОБА_1 подав
недостовірні дані до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

10.02.2014 р. Інспекцією ДАБК в Донецькій
області відносно ФОП ОСОБА_1 складений
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності про
виявлення порушення ч. 10 ст. 39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Зазначений протокол та акт перевірки
були направлені відповідачем позивачу
12 лютого 2014 року.

Інспекцією ДАБК в Донецькій області
листом № 7/5-08-1161 від 25.02.2014 р. повідомила
ОСОБА_1 про розгляд адміністративної
справи за результатами перевірки від
10.02.2014 р., 04.03.3014 р. о 12 год. 00 хв.

04.03.2014 року Інспекцією ДАБК в Донецькій
області прийнята постанова № 37/7/5-08-1354
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою ФОП ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 109 620 грн. Вказана
постанова направлена відповідачем
позивачу 5 березня 2014 року.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ
(далі - Закон № 3038-VІ), Законом України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 14 жовтня 1994 року №
208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР), Порядком
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
«Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів» від
13 квітня 2011 р. № 461 (далі - Порядок № 461),
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. №
553 (далі - Порядок № 553), Порядком
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244
(далі - Порядок № 244).

Ч.ч. 1, 4, 5 ст. 39 Закону № 3038-VІ встановлює,
що прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Прийняття рішення про
реєстрацію (повернення) декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
видачу (відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів. Датою
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта є дата реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації або видачі сертифіката.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону № 3038-VІ
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

П. 21 Порядку № 461 встановлює, що після
усунення недоліків, що стали підставою
для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 41 Закону № 3038-VІ
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

П. 7 Порядку № 553 встановлює, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставою для
проведення позапланової перевірки,
зокрема, є необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, протягом трьох
місяців з дня подання зазначеного
документу.

Відповідно до п.п. 16, 17, 19 Порядку № 553 за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Припис складається у двох
примірниках. Один примірник припису
залишається в інспекції, а інший
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.

Ст. 1 Закону № 208/94-ВР встановлено, що
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. Вчинення
суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, за таке
правопорушення, як наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 9, 15, 16 Порядку № 244 про
вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності керівник
структурного підрозділу інспекції,
його заступники, які згідно з
функціональними обов'язками
здійснюють державний
архітектурно-будівельний контроль, або
головний державний інспектор (далі -
уповноважена посадова особа інспекції)
складають протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності.
Протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та інші
матеріали подаються посадовій особі
інспекції, уповноваженій розглядати
справу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, з метою
вирішення питання притягнення до
відповідальності та накладення штрафу
протягом трьох днів після його
складення. Справа про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності (далі -
справа) розглядається посадовою особою
інспекції, до повноважень якої
належить розгляд таких справ, протягом
15 днів з дня одержання зазначеною
особою протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
інших матеріалів справи.

П.п. 20, 21 Порядку № 244 серед обставин які
під час підготовки справи до розгляду
має з'ясувати посадова особа інспекції,
до повноважень якої належить розгляд
справ, зокрема, зазначає чи належить до
її компетенції розгляд цієї справи.
Посадова особа інспекції, до
повноважень якої належить розгляд
справ, під час розгляду справи
зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, чи винний відповідний
суб'єкт містобудування в його вчиненні,
чи підлягає він притягненню до
відповідальності, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для проведення Інспекцією
ДАБК в Донецькій області 10.02.2014 року
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_1
стала необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Разом з тим, декларація про готовність
об'єкта до експлуатації, подана ФОП
ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК в Донецькій
області 03.02.2014 р. за реєстраційним №
01-3-0573 Листом відповідача № ДЦ 39
від 06.02.2014 р. була розглянута та після
проведення перевірки повноти даних,
зазначених у ній, відповідачем було
встановлено, що вона оформлена з
порушенням встановлених вимог, а саме:
у п. 12 інформація надана не в повному
обсязі, з огляду на що зазначена
декларація була повернена заявнику.

Повторно позивач звернувся до
Донецької обласної державної
адміністрації для проведення
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (номер справи:
4_903_026710_55) лише 13.02.2014 р.

Таким чином, у період з 06.02.2014 р. по 13.02.2014
р. жодна декларація про готовність
об'єкта до експлуатації ФОП ОСОБА_1 для
вирішення питання щодо її реєстрації
на розгляді у Інспекції ДАБК в
Донецькій області не перебувала.

Тобто на час проведення позапланової
перевірки ФОП ОСОБА_1 декларація про
готовність об'єкта до експлуатації на
розгляді у відповідача не перебувала,
відповідно були відсутні і підстави
для проведення перевірки
достовірності даних, наведених у ній.
Таким чином, відсутні законні підстави
для проведення відповідачем
позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 та,
як наслідок, відсутні законні підстави
для складання за наслідками такої
перевірки акту від 10.02.2014 р., протоколу
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 10.02.2012, а
також постанови № 37/7/5-08-1354 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
04.03.2014 р.

Як зазначалось, декларація від 03.02.2014 р.
не була зареєстрована відповідачем.
Саме у цій декларації на думку
інспекції були позивачем зазначені
недостовірні відомості, а саме: дані
щодо загальної площі будівлі - 22,1 м2.

З цього приводу також необхідно
зазначити наступне.

Згідно розробленого колективним
підприємством «Вант» робочого проекту
реконструкції нежитлового вбудованого
приміщення під відділ промислових
товарів по АДРЕСА_1, загальна площа
такого нежитлового приміщення
становить 22,10 м2. Реконструкція
вказаного приміщення полягає у
реконструкції віконного отвору
(демонтаж підвіконної стіни) для
влаштування окремого входу та вхідних
дверей. Зазначеним проектом не
передбачено жодних інших дій щодо
реконструкції будівлі, зокрема таких,
які б змінювали загальну площу
нежитлового вбудованого приміщення.

Відповідно до даних наведених як у
декларації від 03.02.2014 р., так і у
декларації від 19.02.2014 р. загальна плаща
будівлі становить 22,10 м2.

Крім цього, як зазначалось декларація
від 03.02.2014 р. була повернута. В
декларації від 13.02.2014 р., яка
зареєстрована відповідачем 19.02.2014 р. за
№ 23, дані щодо загальної площі
будівлі зазначені на підставі даних
результатів технічної інвентаризації
нежитлового вбудованого приміщення
проведеної 08.02.2014 р.

Таким чином, дані результатів
технічної інвентаризації щодо
загальної площі реконструйованого
нежитлового вбудованого приміщення
під відділ промислових товарів по
АДРЕСА_1 та дані зазначені у наданих на
реєстрацію деклараціях про готовність
об'єкта до експлуатації є однаковими -
загальна площа будівлі становить 22,1 м2.

З огляду на зазначене, висновки
відповідача про наведення позивачем
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації є
необґрунтованими та не відповідають
обставинам справи.

Таким чином, у діях ФОП ОСОБА_1
відсутній факт наведення
недостовірних даних до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, а
відповідно відсутній і склад
правопорушення, передбачений п. 6 ч. 2 ст.
2 Закону № 208/94-ВР.

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Статтями 7, 8 Кодексу адміністративного
судочинства визначено, що одним із
принципів адміністративного
судочинства є принцип верховенства
права, згідно до якого зокрема людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

За правилами ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія).

Як зазначалось, постановою № 37/7/5-08-1354
від 04.03.2014 року накладений на позивача
штраф за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у сумі 109 620
грн.

В той же час, згідно договору
будівельного підряду № 12.09 від 12.09.2013 р.
та акту здачі-приймання робіт № 22 до
нього, вартість робіт за цим Договором
згідно кошторису становить 22 тисячі
гривень.

Таким чином, Інспекція, приймаючи
спірну постанову про накладення на
позивача штрафних санкцій, діяла
необгунтовано, нерозсудливо та без
дотримання принципу пропорційності,
тобто без дотримання необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів позивача і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

Суд також звертає вагу на наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Всупереч зазначеному та вимогам п. 16
Порядку № 553 судом встановлено, що
відповідачем разом з протоколом не
було складено відносно позивача припис
щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Примірник зазначеного припису не було
надано ОСОБА_1, щодо якого було
здійснено державний
архітектурно-будівельний контроль.

Доказів, які б спростовували зазначене,
відповідачем суду надано не було.

Згідно ст. 3 Закону № 208/94-ВР в редакції
від 19.01.2012 р., справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами. Накладати
штраф від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів
мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів" № 5459-VI від 16.10.2012 року, який
набрав чинності 08 листопада 2012 року
(далі - Закон № 5459-VI), ст. 3 Закона №
208/94-ВР викладена в новій редакції,
відповідно до якої справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

П. 2 Перехідних положень Закону № 5459-VІ
від 16.10.2012 року, Кабінету Міністрів
України доручено протягом трьох
місяців з дня набрання чинності цим
Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

В той же час, п. 2 Порядку № 244,
встановлено, що справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності розглядаються
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції). Накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та уповноважені
ним його заступники, керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники у
межах своїх повноважень.

Тобто, Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, затверджений постановою
від 6 квітня 1995 р. N 244 не приведений у
відповідність до вимог Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів", який набрав чинності 08.11.2012
року, тобто не відповідає вимогам
закону.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, з набранням чинності
Закону № 5459-VI від 16.10.2012 року,
повноваженнями на накладення штрафів
за порушення вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності
наділений лише центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

В той же час, постанову № 37/7/5-08-1354 про
накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 109 620 грн.
відповідачем прийнято 04.03.2014 року,
тобто після внесення вищезазначених
змін, а отже за відсутності повноважень
на накладення штрафів за порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, оскільки з
набранням чинності Закону N 5459-VI від
16.10.2012 року, такими повноваженнями
наділений лише центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

З огляду на викладене, при прийнятті
спірного рішення Інспекція ДАБК в
Донецькій області діяла з перевищенням
наданих їй повноважень.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зазначене, постанова про
накладання штрафу у сфері
містобудівної діяльності № 37/7/5-08-1354
від 04.03.2014 року, що прийнята Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області не може
вважатися обґрунтованою та законною,
та підлягає скасуванню, а позовні
вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Розміри ставок судового збору за
подання адміністративного позову до
адміністративного суду встановлені
Законом України "Про судовий збір" та
згідно ч. 2 ст. 4 Закону складають,
відповідно, 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати - за подання позову
майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Враховуючи суму майнових вимог
позивача ставка судового збору за
даною справою становить 2192,40 грн. Тобто,
у даному випадку розмір ставки
судового збору за подання
адміністративного позову становить
219,24 грн. Відповідно до наявної в
матеріалах справи квитанції, Позивач
сплатив судовий збір у розмірі 220,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір", сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду,
зокрема, в разі внесення судового збору
в більшому розмірі, ніж встановлено
законом

Відпорвідно до п. 24 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір", Державна
архітектурна-будівельна інспекція
України та її територіальні органи у
справах, пов'язаних з питаннями, що
стосуються повноважень цих органів
звільняються від сплати судового
збору.

З огляду на зазначене, позивачу
підлягає поверненню сума внесеного
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом у сумі 0,76 грн.,
судовий збір у сумі 219,24 грн. підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача, решта суми
судового збору в розмірі 1973,16 грн. з
відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись , ст. ст.2, 10-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 112,
158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області № 37/7/5-08-1354 від 04.03.2014
року про накладання штрафу у сфері
містобудівної діяльності у розмірі 109
620 грн.

Повернути ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору в більшому розмірі, ніж
це встановлено законом, внесену по
квитанції № 87 від 19.03.2014 року, отримувач
платежу: Держбюджет калінінського
району м. Донецьк, р/р 4005, МФО 834016,
, банк отримувача: ГУДКСУ у
Донецькій області у сумі 0,76 грн.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі
219,24 грн. (двісті дев'ятнадцять гривень 24
коп.) шляхом його безспірного списання
органом Державної казначейської
служби України із рахунку Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Дана постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України - з дня складення в повному
обсязі. Якщо постанову було
проголошено у відсутності особи, яка
бере участь у справі, то строк подання
апеляційної скарги обчислюється з дня
отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка їх подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Скарга подається на ім'я Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Наумова К.Г.