Справа № 1423/6004/2012
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/6004/2012

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів -
Семенюка Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 17
вересня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "дітям
війни", -

ВСТАНОВИЛА:

10 лютого 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду про задоволення своїх вимог за
період: з 01.01.2006 року та нараховувати і
виплачувати щомісячну державну
соціальну допомогу "дітям війни" в
подальшому.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 05 лютого 2013 року залишено
без розгляду вимоги позивача до 09
серпня 2011 року.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 05 лютого 2013 року
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

В апеляційній скарзі Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
постанови суду в зв'язку з тим, що вона
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 має
статус «дитина війни», через що має
право на державну соціальну підтримку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що у 2011
році право "дітей війни" на отримання
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" підлягало реалізації у
період з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011
року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, пунктом 7 Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
Кабінету Міністрів України надано
право визначати розмір виплат,
передбачених Законом України "Про
соціальний захист дітей війни".

На реалізацію цього права Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" від 06 липня
2011 року №745 п.6 якої встановлено:
"….дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні".

Таким чином, у 2011 році право "дітей
війни" на отримання підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії
підлягало реалізації у період з 01 січня
2011 року по 22 липня 2011 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ОСОБА_2 звернувся до суду 10 лютого 2012
року і відповідно до ст. 99 КАС України
позовні вимоги позивача до 10 серпня 2011
року залишені без розгляду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 17 вересня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги "дітям війни"- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.