Справа № 263/11312/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кулик С.В.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року справа №263/11312/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження засіданні в залі судового
засідання Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 19.03.2014 р. в справі №
263/11312/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Маріупольської міської ради Донецької
області про визнання протиправною та
скасування вказівки (попередження) про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області з позовом до Маріупольської
міської ради Донецької області про
визнання протиправною та скасування
вказівки (попередження) про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства, в
обґрунтування якого зазначила, що
06.06.2013 р. посадовою особою відповідача
видана вказівка (попередження) № 77/2013
про необхідність усунення порушень
земельного законодавства на підставі
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 06.06.2013 р.,
яким встановлено, що позивачем
використовується земельна ділянка із
земель житлової і громадської забудови
під розміщення сходів до житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 зі сторони
вул. Артема площею 0,00077, без
правовстановлюючих документів, що є
порушенням ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного
кодексу України. Позивач вказує на
порушення відповідачем Порядку
здійснення самоврядного контролю за
використанням та охороною земель в м.
Маріуполі, який затверджено рішенням
Маріупольської міської ради від 14.04.2009
р. № 5/31-5221, в частині проведення
перевірки за її відсутністю, без
належного повідомлення про день та час
перевірки, за відсутністю свідків, не
направлення позивачу примірника акту
перевірки. Також зазначає про
відсутність підстав для твердження, що
земельна ділянка під сходами
використовується позивачем без
правовстановлюючих документів,
оскільки чинним законодавством не
передбачено оформлення прав на частку
земельної ділянки, на якій
розташований багатоквартирний жилий
будинок.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
19.03.2014 р. в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати постанову, ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
зазначає про порушення норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що земельна ділянка, про яку
йде мова в акті перевірки та вказівки
та на якій розміщені сходи до належної
позивачу квартири, відноситься до
прибудинкової території відповідно до
ст. 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку». Така земельні ділянка або її
частина не може бути передана у
власність окремим співвласникам
багатоквартирного будинку, тому є
незмістовними посилання відповідача
на порушення ст. ст. 125, 126, 211, 212
Земельного кодексу України. Також
апелянт вказує на неправильний
висновок суду першої інстанції про те,
що вказівка (попередження) за своєю
суттю є претензією, а не рішенням
суб'єкта владних повноважень, що може
оскаржуватися до суду, оскільки спірна
вказівка носить обов'язковий для
виконання характер, що дає підстави
вважати вказівку саме рішенням
суб'єкта владних повноважень.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 06.06.2013 р. відділом
регулювання земельних відносин
Маріупольської міської ради складений
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, яким
встановлено, що ОСОБА_2 займає та
використовує земельну ділянку із
земель житлової та громадської
забудови під розміщення сходів до
житлового будинку за адресою: м.
Маріуполь, АДРЕСА_1 зі сторони вул.
Артема площею 0,00077, без
правовстановлюючих документів, що є
порушенням вимог земельного
законодавства. В той же день відділом
регулювання земельних відносин
Маріупольської міської ради винесено
вказівку (попередження) ОСОБА_2, в якій
їй запропоновано усунути виявлені
порушення земельного законодавства у
10-денний термін, вказівка є
обов'язковою для виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства та вказівка
(попередження), яка складена на його
підставі, не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні ст. 17
КАС України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав та обов'язків для
позивача, вказівка за своєю суттю є
претензією та не породжує у разі її
невиконання ніяких наслідків.

Колегія суддів вважає такий
висновок необґрунтованим, з огляду на
наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
власником нежитлового приміщення
НОМЕР_1, вбудованого в багатоквартирний
житловий будинок АДРЕСА_1, яке
складається із кімнат 1, 2, 3, 4, 5, 6 та
сходів літ. «а». Підставою для
виникнення права власності є рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 25.10.2006 р. в справі № 2-74/06 (а.с. 75).
Правомірність облаштування позивачем
сходів літ. «а» до нежитлового
вбудованого приміщення підтверджена
актом державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту
«Закусочна після реконструкції
нежитлових приміщень на пр. Леніна»,
затвердженим рішенням виконкому
Маріупольської міської ради від 14.02.2007
р. № 49, зареєстрованим Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Маріуполя 15.02.2007 р. № 14.

06.06.2013 р. відділом регулювання
земельних відносин Маріупольської
міської ради складений акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, яким встановлено, що
ОСОБА_2 займає та використовує земельну
ділянку із земель житлової та
громадської забудови під розміщення
сходів до житлового будинку за адресою:
м. Маріуполь, АДРЕСА_1 зі сторони вул.
Артема, площею 0,00077, без
правовстановлюючих документів, що є
порушенням вимог земельного
законодавства. 06.06.2013 р. відділом
регулювання земельних відносин
Маріупольської міської ради винесено
вказівку (попередження) ОСОБА_2, в якій
позивачу запропоновано усунути
виявлені порушення земельного
законодавства у 10-денний термін,
вказівка є обов'язковою для виконання.
При цьому позивача попереджено, що у
разі невиконання самовільно зайняту
земельну ділянку буде звільнено у
встановленому діючим законодавством
порядку.

Як встановлено п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про органи місцевого
самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Відповідно до пп. 1 п. «б» ч. 2 ст. 33
вказаного Закону до делегованих
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать здійснення контролю за
додержанням земельного та
природоохоронного законодавства,
використанням і охороною земель,
природних ресурсів загальнодержавного
та місцевого значення, відтворенням
лісів.

Як встановлено п. «є» ст. 12, ст. 189
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин належить здійснення
самоврядного контролю за
використанням та охороною земель.

Рішенням Маріупольської міської ради
від 14.04.2009 р. № 5/31-5221 затверджений
Порядок здійснення самоврядного
контролю за використанням та охороною
земель в м. Маріуполі, в який рішенням
від 25.12.2012 р. № 6/25-2841 внесені зміни та
доповнення, зокрема, в частині
наявності повноважень на внесення
об'єкту контролю вказівки
(попередження) про необхідність
усунення порушень вимог земельного
законодавства.

Відтак, внесення вказівки
(попередження) за наслідками
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства є дією,
направленою на реалізацію самоврядних
функцій відповідача.

Як зазначено у тексті вказівки
(попередження), яке оскаржується,
вказівка є обов'язковою для виконання
об'єктом контролю у встановлений строк,
а у разі невиконання об'єкт контролю
попереджається про наслідки у вигляді
звільнення земельної ділянки у
встановленому законодавством порядку.

Відтак, вказівка є обов'язковою для
виконання письмовою вимогою органа
місцевого самоврядування, яка
видається юридичним і фізичним особам
з метою припинення виявленого
порушення земельного законодавства та
усунення його наслідків, тобто за своєю
правовою суттю є рішенням посадової
особи органа місцевого самоврядування,
яке створює для об'єкта контролю певні
правові наслідки, в даному випадку -
обов'язкове звільнення земельної
ділянки.

Зазначене спростовує висновок суду
першої інстанції про те, що вказівка
(попередження) не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні ст. 17
КАС України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав та обов'язків для
позивача, вказівка за своєю суттю є
претензією та не породжує у разі її
невиконання ніяких наслідків.

Що стосується наявності правових
підстав для прийняття оспорюваного
рішення, колегія суддів зазначає
наступне.

Як зазначалось вище, позивач ОСОБА_2 є
власником нежитлового приміщення
НОМЕР_1, вбудованого в багатоквартирний
житловий будинок АДРЕСА_1, яке
складається із кімнат 1, 2, 3, 4, 5, 6 та
сходів літ. «а». Підставою для
виникнення права власності є рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 25.10.2006 р. в справі № 2-74/06.
Правомірність облаштування позивачем
сходів літ. «а» до нежитлового
вбудованого приміщення підтверджена
актом державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту
«Закусочна після реконструкції
нежитлових приміщень на пр. Леніна»,
затвердженим рішенням виконкому
Маріупольської міської ради від 14.02.2007
р. № 49, зареєстрованим Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Маріуполя 15.02.2007 р. № 14.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
прибудинковою є територія навколо
багатоквартирного будинку, визначена
актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу
України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Як вбачається з матеріалів справи,
земельна ділянка, на якій розташовані
сходи, відноситься до прибудинкової
території, а тому не може бути передана
у власність чи постійне користування
окремо визначеному власнику, а не
об'єднанню співвласників, тому позивач
не може отримати правовстановлюючі
документи на цю земельну ділянку.

Що стосується вимоги про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
суд апеляційної інстанції зазначає, що
сходи є частиною об'єкту нерухомого
майна, яке належить позивачу на праві
власності, об'єкт нерухомого майна
прийнятий в експлуатацію рішенням
органу місцевого самоврядування
відповідно до діючого на той час
законодавства. Право власності
позивача зареєстровано у
встановленому законодавством порядку.
Дані обставини підтверджують
правомірність користування позивачем
об'єктом нерухомості, частиною якого є
сходи, що розташовані на земельній
ділянці прибудинкової території
багатоквартирного жилого будинку, та
спростовують висновки відповідача,
викладені в акті перевірки та вказівці
(попередженні) від 06.06.2013 р., щодо
використання позивачем земельної
ділянки площею 0,00077 з порушенням ст. ст.
125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України.

Сукупність зазначених обставин
свідчить про протиправність вказівки
(попередження), тому суд апеляційної
інстанції задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст. 94 КАС України з
місцевого бюджету м. Маріуполя
підлягають стягненню судові витрати,
понесені позивачем.

З урахуванням викладеного колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
202, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 19.03.2014
р. в справі № 263/11312/13-а задовольнити.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області
від 19.03.2014 р. в справі № 263/11312/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Маріупольської
міської ради Донецької області про
визнання протиправною та скасування
вказівки (попередження) про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства скасувати.

Прийняти у справі № 263/11312/13-а нову
постанову.

Позов ОСОБА_2 до Маріупольської
міської ради Донецької області про
визнання протиправною та скасування
вказівки (попередження) про
необхідність усунення порушень
земельного законодавства
задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати вказівку (попередження) про
необхідність усунення ОСОБА_2 порушень
земельного законодавства № 77/2013,
видану відділом регулювання земельних
відносин Маріупольської міської ради
Донецької області 06.06.2013 р.

Стягнути з місцевого бюджету
Маріупольської міської ради Донецької
області на користь ОСОБА_2 судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 70 (сімдесят) грн. 95 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.