Справа № 286/3639/13-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/2747/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області на постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області про
визнання дій протиправними, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області про визнання дій
протиправними.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області 05 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправною відмову
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області від 22 липня 2013
року за № 09.2-08/110-9422 у прийнятті до
виконання виконавчого листа, виданого
Овруцьким районним судом 03 листопада
2011 року по справі № 2-4803/10 про стягнення
з Головного управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області
на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 37147,84
грн., та зобов'язано Головне управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області
прийняти на виконання виконавчий лист.
В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області,
не погоджуючись з рішенням судів
першої та апеляційної інстанції,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2
звернувся до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській із заявою про
прийняття до виконання виконавчого
листа, виданого Овруцьким районним
судом 03 листопада 2011 року, по справі №
2-4803/10 про стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на його користь
коштів у сумі 37147,84 грн.

22 листопада 2013 року відповідач
відмовив ОСОБА_2 у прийнятті
виконавчого документа для виконання.
При цьому послався, що чинним
законодавством не передбачено
повноважень органу Казначейства на
здійснення списання коштів з рахунків
боржника відкритих в банківських
установах, натомість дані права мають
органи Державної виконавчої служби
відповідно до положень Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Згідно пункту 2 статті 3 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 45 від 30 січня 2013 року, яка набрала
чинності 06 лютого 2013 року, внесено
зміни до Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011
року. Зазначений порядок прийнятий
відповідно до частини другої статті 3
Закону України «Про виконавче
провадження» і пункту 9 розділу VI
«Прикінцеві та перехідні положення»
Бюджетного кодексу України та визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку,
боржниками є визначені в рішенні про
стягнення коштів розпорядники
(бюджетні установи) та одержувачі
бюджетних коштів, а також підприємства,
установи та організації, рахунки яких
відкриті в органах Казначейства; а
виконавчі документи - це оформлені в
установленому порядку виконавчі листи
судів та накази господарських судів,
видані на виконання рішень про
стягнення коштів, а також інші
документи, визначені Законом України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 3 вищевказаного Порядку
передбачено, що рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів.

У виконавчому листі, виданому
Овруцьким районним судом Житомирської
області 03 листопада 2011 року у справі №
2-4803/10, боржником зазначене Головне
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області, яке є бюджетною
установою, фінансування якої
здійснюється за рахунок бюджетних
коштів. Тобто, рішення суду про
стягнення коштів з Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства.

Відповідно до пункту 33 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, у разі коли судове рішення
неможливо виконати протягом двох
місяців з дня надходження документів,
зазначених у пункті 6 цього Порядку,
орган Казначейства для виконання
рішення про стягнення передає до
Казначейства документи та відомості
згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього
Порядку. При цьому органом
Казначейства відновлюється проведення
платежів боржника.

Вимогами пункту 47 цього Порядку
передбачено, що безспірне списання
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів, здійснюється
Казначейством на підставі поданих
органом Казначейства документів та
відомостей, надісланих стягувачами та
боржником, інформації про неможливість
виконання безспірного списання коштів
з рахунків боржника.

Пунктом 48 вищевказаного Порядку
передбачено, що для забезпечення
безспірного списання коштів
державного бюджету згідно з пунктом 47
цього Порядку в Казначействі
відкривається в установленому порядку
відповідний рахунок.

У разі відсутності таких документів та
відомостей, якщо боржником є державні
підприємство, установа, організація
або юридична особа, примусова
реалізація майна якої забороняється
відповідно до законодавства,
перерахування коштів здійснюється на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог, оскільки
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Житомирській області недотримано
вимог Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
і Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників та
безпідставно повернуто ОСОБА_2
виконавчий лист.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області про
визнання дій протиправними - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко