Справа № 872/7084/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокусправа № 804/461/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В.
Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Приватного
підприємства Агрофірма «Приорілля» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2013 року у справі №804/461/13-а за
позовом Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до за
участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору про
Приватного підприємства Агрофірма
«Приорілля» Управління Державної
казначейської служби України в
Магдалинівському районі
Дніпропетровської області стягнення
заборгованості,- ВСТАНОВИВ:

Новомосковська об'єднана державна
податкова інспекція Дніпропетровської
області (далі по тексту - позивач)
звернулась до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства Агрофірма
«Приорілля» (далі по тексту -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Управління Державної казначейської
служби України в Магдалинівському
районі Дніпропетровської області (далі
по тексту - третя особа), в якому просила
стягнути заборгованість по фінансовій
допомозі з відповідача в розмірі 10292
грн. 45 коп. (а.с.2-3)

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2013
року відкрито провадження у справі
№804/461/13-а. (а.с.1)

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач має
несплачену заборгованість по платежам
до бюджету, яку в добровільному порядку
не сплачує.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2013 року у справі №804/461/13-а
адміністративний позов задоволено
повністю. (суддя - Кучма К.С.) (а.с.138-139)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що в матеріалах
справи наявні документи про отримання
ПП АФ «Приорілля» фінансової допомоги
на проведення комплексу робіт в
осінньо-зимовий період у 1997-1998 роках.

Відповідач - Приватне підприємство
Агрофірма «Приорілля», не погодившись
з вищезазначеною постановою суду
першої інстанції у даній
адміністративній справі, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року у справі №804/461/13-а та закрити
провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
оскільки позовні вимоги заявлені за
межами строків давності стягнення
податків та зборів, у тому числі
заборгованості по отриманій бюджетній
позиці, позов не підлягає задоволенню.

04 червня 2013 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№45165/13
надійшло клопотання третьої особи, в
якому вона просить розглянути справу
без участі її представника.

09 квітня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№19463/14
надійшли заперечення Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на апеляційну скаргу, в яких
вона, посилаючись на те, що позовна
давність не поширюється на вимоги щодо
погашення заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою, просить
залишити без задоволення апеляційну
скаргу позивача, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції без
змін.

Також 09 квітня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№19465/14
надійшло клопотання Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому зазначена особа
просить здійснити заміну відповідача
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області на його
правонаступника - Новомосковську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

У судовому засіданні, колегія суддів, з
урахуванням положень ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалила здійснити
процесуальне правонаступництво у
даній адміністративній справі, а саме:
замінити Новомосковську об'єднану
державну податкову інспекцію
Дніпропетровської області на
правонаступника - Новомосковську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Позивач, відповідач та третя особа про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлялися у встановленому порядку,
своїх представників для участі у її
розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представників осіб, які беруть участь у
справі.

У судовому засіданні, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в 1997
році між КДСП ім.«Ілліча»,
правонаступником якого є Приватне
підприємство Агрофірма «Приорілля», та
відділенням Держказначейства у
Магдалинівському районі
Дніпропетровської області укладено
договори про надання фінансової
допомоги на проведення комплексу робіт
в осінньо-зимовий період 1997-1998 року.

Відповідно до листа Управління
державної Казначейської служби
України у Магдалинівському районі
Дніпропетровської області станом на
12.11.2012 р. повернення фінансової
допомоги в сумі 9000 грн., та відповідної
пені за порушення відповідачем
зобов'язань за угодами про надання
фінансової допомоги в розмірі 1292 грн. 45
коп. відповідачем не здійснено.

З огляду на зазначене, загальний розмір
заборгованості відповідача по
платежам до бюджету складає 10 292,45 грн.

Відповідно до ч.9 ст.17 Бюджетного
кодексу України прострочена
заборгованість суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами і
позиками) та пеню) стягується з такого
суб'єкта господарювання органами
державної податкової служби, що є
органами стягнення такої
заборгованості у порядку,
передбаченому Податковим кодексом
України або іншим законом, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна цього суб'єкта
господарювання.

Згідно з п.1.3. ст.1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податковим боргом (недоїмкою) є
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

У відповідності до п.п.5.1. ст.5 вказаного
Закону податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Зазначене
податкове зобов'язання не може бути
оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5
зазначеного Закону податкове
зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом
відповідно до п.п.4.2 та 4.3 ст.4 цього
Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податкового
повідомлення, за винятком випадків,
визначених п.п.5.2.2. цього пункту.

Узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, вважається сумою податкового
боргу платника податків.

Відповідно до п.3.1.1. ст.3 Закону України
«Про погашення зобов'язання платників
податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами» активи платників
податків можуть бути примусово
стягненні в рахунок погашення його
податкового боргу виключено за
рішенням суду.

Статтею 16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» визначено, що після
закінчення встановлених строків
погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

У відповідності до до п.8.1. ст.8
вказаного Закону з метою захисту
інтересів бюджетних споживачів, активи
платника податків, що має податковий
борг, передаються у податкову заставу.
Право податкової застави виникає
згідно із законом та не потребує
письмового оформлення.

Згідно п.п.8.2.2. п.8.2. ст.8 зазначеного
Закону право податкової застави
поширюється на будь-які види активів
платника податків, які перебували у
його власності (повному господарському
віданні) у день виникнення такого
права, а також на будь-які інші активи,
на які платник податків набуде прав
власності у майбутньому, до моменту
погашення його податкових зобов'язань
або податкового боргу.

Відповідно до п.п.20.1.28. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України визначено,
що органи державної податкової служби
мають зокрема право застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів, з огляду на вимоги ч.9
статті 17 Бюджетного кодексу України,
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно безпідставності
посилань відповідача на те, що позовні
вимоги заявлені за межами строків
позовної давності.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що заявлені вимоги
позивача у даній адміністративній
справі є обґрунтованими,
заборгованість відповідача по
фінансовій допомозі підлягає
стягненню.

За даних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про задоволення
адміністративного позову прийнято без
порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі від 26 лютого
2013 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача
спростовуються дослідженими у справі
доказами і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства Агрофірма «Приорілля» -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2013 року у справі №804/461/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 14 квітня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна