Справа № 522/1425/14-а
Суддя: Турецький О. С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а522/431/14
Справа № 522/1425/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області про часткове
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності,
-

В С Т А Н О В И В:

27.01.2014 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в
якому просив скасувати рішення № 1 від
15 січня 2014 року Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в частині суми штрафу в розмірі
4.283,00 грн. та залишити в силі Рішення № 1
від 15 січня 2014 року Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в частині суми штрафу в розмірі
800,00 грн., обґрунтовуючи заявлені
позовні вимоги наступними доводами.

15 січня 2014 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області було прийнято Рішення № 1 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу, згідно
якого на позивача накладено штраф у
розмірі 5083,00 грн.

Підставою прийняття вищезазначеного
Рішення став протокол засідання № 94/1
від 15.01.2014 р., яким встановлено
недотримання ОСОБА_2 вимог
законодавства України про рекламу, а
саме: розміщення зовнішньої реклами у
населеному пункті (АДРЕСА_1) без
дозволу, що надається органами
місцевої влади.

На думку позивача, вищевказана
постанова винесена з порушенням ст. 27
Закону України «Про рекламу», ст. ст. 33,
268, 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
підлягає частковому скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги, викладені в позові,
підтримав повністю та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області надав до суду
клопотання про передачу справи до
Одеського окружного адміністративного
суду за підсудністю, в останнє судове
засідання не з'явився, по суті позовних
вимог заперечень не надав.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши пояснення представника
позивача та позицію відповідача, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Оскільки щодо позивача відповідачем
було прийняте рішення про притягнення
його до адміністративної
відповідальності і воно оскаржується
позивачем під час розгляду даної
справи, відповідачу, під час судового
засідання, відмовлено в задоволені
клопотання про передачу справи до
Одеського окружного адміністративного
суду за підсудністю.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 15 січня 2014 року
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області було
прийнято Рішення № 1 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу, згідно якого на позивача
накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.

Підставою прийняття вищезазначеного
Рішення став протокол засідання № 94/1
від 15.01.2014 р., яким встановлено
недотримання позивачем вимог
законодавства України про рекламу, а
саме: розміщення зовнішньої реклами у
населеному пункті (АДРЕСА_1) без
дозволу, що надається органами
місцевої влади.

Під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення,
позивач визнавав факт правопорушення,
та пояснив, що має можливість
підтвердити вартість розповсюдженої
реклами та просив у Відповідача час для
надання копій первинних документів для
підтвердження вартості реклами у
розмирі 160 грн., так як бухгалтер, який
зберігає необхідні документи
знаходилась у від'їзді в період
новорічних свят до 20.01.2013 р., а також
просив застосувати до нього штраф у
розмірі кратному відповідно до
зазначеної вартості реклами.

В судовому засіданні представник
позивача надав суду оригінал
квитанції, якою підтверджується
вартість розповсюдженої ним реклами у
розмирі 160 грн.

Всупереч цьому, Відповідач застосував
п.7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»,
зазначивши, що неможливо встановити
вартість реклами та наклав на позивача
штраф у розмірі 299 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
5083,00 грн.

Судом встановлено, що правовідносини,
які виникли між сторонами регулюються
нормами Закону України «Про рекламу»,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Постановою КМУ № 693 від
26.05.2004 «Про затвердження Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу».

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 27 Закону України
«Про рекламу» передбачено:
відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть:
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.

Згідно ч.4 ст. 27 Закону України «Про
рекламу», центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, за поданням державних
органів, зазначених у статті 26 цього
Закону, або самостійно у випадках,
передбачених цією статтею, крім тих,
які віднесено виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на: рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами; виробників реклами за
вчинення дій, передбачених пунктом 2
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості виготовлення
реклами; розповсюджувачів реклами за
вчинення дій, передбачених пунктом 3
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами. Повторне вчинення перелічених
порушень протягом року тягне за собою
накладення штрафу у подвійному від
передбаченого за ці порушення розмірі.

Відповідно до ч.5 ст. 27 Закону України
«Про рекламу», вартість розповсюдженої
реклами визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості без
урахування суми внесених (нарахованих)
податків, зборів (обов'язкових
платежів), які встановлені Податковим
кодексом України.

Частиною 7 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» визначено, що у разі
неможливості встановлення вартості
реклами, розповсюдженої з порушенням
вимог цього Закону, на рекламодавців та
розповсюджувачів реклами рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, накладається штраф у
розмірі до 300 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Оскільки позивач був саме
розповсюджувачем реклами, а вартість
розповсюдженої реклами, як встановлено
судом становила 160 грн., то розмір
штрафу, який повинен був бути
накладений на позивача становить: 160
грн. х 5 = 800 грн.

Згідно ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи».

Крім цього, в порушення вимог ст. ст. 268,
277-2 КУпАП, справу було розглянуто за
відсутністю позивача, що позбавило
останнього можливості надати
обґрунтовані пояснення та докази, які
спростовують його притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 2 та 5 ст. 71 КАС
України: «В адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача якщо він заперечує кроти
адміністративного позову.».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

Статтею 293 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або подання прокурора на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень як змінює
захід стягнення в межах, передбачених
нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Статтею 171-2 КАС України визначено, що
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності вирішується
місцевими загальними судами як
адміністративними судами протягом
п'яти днів з дня відкриття провадження
у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі ст. 27 Закону України «Про
рекламу», ст. ст. 268, 280, 287-289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, керуючись ст. ст. 6-14,
17-18, 23, 69-71, 99, 122, 138-139, 153-154, 158-163, 171-2, 186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області про часткове
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності -
задовольнити.

Скасувати Рішення № 1 від 15 січня 2014
року Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області в
частині суми штрафу в розмірі 4.283,00 грн.
та залишити в силі Рішення № 1 від 15
січня 2014 року Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в частині суми штрафу в розмірі
800,00 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
О.С.Турецький

14.05.2014