Справа № К/9991/14790/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/14790/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Чалого С.Я.
провівши у письмовому порядку
касаційний розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Державної
міграційної служби України, Державного
комітету України у справах
національностей та релігії про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ОСОБА_4 у Луганському
окружному адміністративному суді
пред'явив позов до Державної
міграційної служби України, Державного
комітету України у справах
національностей та релігії про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії.

Просив визнати неправомірним та
скасувати рішення Державного комітету
України у справах національностей та
релігії від 01 червня 2009 року № 327-09 про
відмову в наданні йому статусу біженця
та зобов'язати Державний комітет
України у справах національностей та
релігій надати йому статус біженця в
України.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2010 року, залишеною без зміни ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року, в задоволені позову ОСОБА_4
відмовлено.

З вказаними судовими рішеннями судів
не погодився ОСОБА_4 та подав до суду
касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 послався на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права. Просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення судів та постановити нове про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що громадянин Іраку
ОСОБА_4, вважаючи, що його проживання в
Іраку пов'язано з ризиком для його
життя за релігійними мотивами, а також
у зв'язку з його діяльністю як
позаштатного агента місцевої поліції
та американських спецслужб, звернувся
до сектору міграційної служби в
Луганській області із заявою про
надання йому статусу біженця.

08 квітня 2009 року сектором міграційної
служби у Луганській області за
результатами розгляду справи № 272
заявника ОСОБА_4, громадянина Іраку,
винесено висновок щодо відмови у
наданні статусу біженця в Україні. В
даному висновку зазначено, що
переслідувань за ознакою раси,
національності, громадянства,
належності до певної соціальної групи
ОСОБА_4 в Іраку не зазнавав, тому
відсутні підстави для надання йому
статусу біженця.

01 червня 2009 року Державним комітетом
України у справах національностей та
релігій прийнято рішення № 327-09 про
відмову в наданні статусу біженців,
яким ОСОБА_4 відмовлено у наданні
статусу біженця.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій виходили із того, що рішення
Державного комітету України у справах
національностей та релігії від 01
червня 2009 року № 327-09 про відмову в
наданні статусу біженця ОСОБА_4
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
дотриманням вимог чинного
законодавства, обґрунтовано, на
підставі повного і всебічного вивчення
обставин, які викладені заявником у
його заяві та у матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, оскільки він ґрунтується на
повно та всебічно з'ясованих
обставинах у справі та є таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства з огляду на таке.

Відповідно до Положення про Державний
комітет України у справах
національностей та релігій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 201 від 14 лютого 2007
року, Державний комітет України у
справах національностей та релігій є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України.

Біженцем, відповідно до статті 1 Закону
України "Про біженців", є особа, яка не є
громадянином України і внаслідок
цілком обґрунтованих побоювань стати
жертвою переслідувань за ознаками
раси, віросповідання, національності,
громадянства (підданства), належності
до певної соціальної групи або
політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадянської
належності та не може користуватися
захистом цієї країни або не бажає
користуватися цим захистом внаслідок
таких побоювань, або, не маючи
громадянства (підданства) і
перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не
може чи не бажає повернутися до неї
внаслідок зазначених побоювань.

Статус біженця не надається особі,
стосовно якої встановлено, що умови,
передбачені у статті 1 цього Закону,
відсутні (стаття 10 Закону України "Про
біженців").

Позивач не надав доказів того, що в разі
його повернення у країну походження
він буде підданий переслідуванню
владою, нелюдському поводженню та його
життю та здоров'ю загрожуватиме
небезпека.

ОСОБА_4 виїхав з Іраку наприкінці 2005
року за студентською візою на навчання
добровільно, мешкає на території
України і повертатися до свої країни
свого громадянського походження
жодного разу не намагався, що
обґрунтовано дало суду підстави
вважати, що метою звернення позивача до
міграційної служби була легалізація
перебування на території України, а не
отримання міжнародного захисту.

Судові рішення у цій справі є законними
і обґрунтованими, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної міграційної служби
України, Державного комітету України у
справах національностей та релігії про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Чалий С.Я.