Справа № 822/1575/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1575/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Блонського В.К. розглянув у скороченому
провадженні адміністративну справу за
позовом Красилівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області до державного
підприємства "Селекційно-генетичний
центр по рибництву "Поділля" про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача в якому просить стягнути з
державного підприємства
"Селекційно-генетичний центр по
рибництву "Поділля" Хмельницької
області податковий борг в сумі 72 637,87
грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач як платник податків
зобов'язаний сплачувати їх своєчасно
та в повному обсязі. Відповідач в
порушення вимог закону допустив
податковий борг по земельному податку
у зазначеній сумі, який необхідно
стягнути в примусовому порядку.

Відповідачу було надіслано
ухвалу про відкриття скороченого
провадження з адміністративним
позовом та додатками, що
підтверджується рекомендованим листом
від 18.04.2014 року, отриманим відповідачем
28.04.2014 року, однак у строк передбачений
п. 3 ч. 5 ст. 183-2 КАС України заперечень
від відповідача не поступило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як юридична особа та
відповідно до статтей 15, 16 Податкового
кодексу України є платником податків,
зборів і зобов'язана стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно позовних вимог сума податкового
боргу відповідача по земельному
податку з юридичних осіб становить 72
609,60 грн., який виник внаслідок несплати
податкового зобов'язання визначеного
відповідачем у податкових деклараціях
№ від 22.01.2013 року, № від
22.01.2013 року, № від 22.01.2013 року.

Податковий борг відповідача по збору
за спеціальне використання води
становить 64,27 грн., який виник внаслідок
несплати податкового зобов'язання
визначеного відповідачем у податкових
деклараціях № від 29.07.2013 року, №
від 21.10.2013 року, № від 21.10.2013
року.

Як передбачено у пункті 54.1 статті
54 Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Визначення податкової
декларації, порядок її складення і
подання до органів державної
податкової служби, внесення змін до
податкової звітності регулюється
главою 2 розділу 2 Податкового кодексу
України.

Так згідно пункту 49.1 статті 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Строки подання податкових
декларацій за базові звітні (податкові)
періоди встановлені пунктом 49.18 статті
49 Податкового кодексу України, а саме:
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця, та
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Відповідач як платник податків
22.01.2013 року подав до Красилівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області
податкові декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) № № ,
, , в яких він самостійно
визначив податкове зобов'язання по
вказаному податку в сумі 72 609,60 грн.

Також 29.07.2013 року відповідач подав до
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області податкову декларацію по збору
за спеціальне використання води №
, 21.10.2013 року податкові декларації
по збору за спеціальне використання
води № та № .

Згідно пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України податкові
зобов'язання самостійно визначені
відповідачем як платником податків у
податкових деклараціях № від
22.01.2013 року, № від 22.01.2013 року, №
від 22.01.2013 року, від 20.02.2013 року, №
від 29.07.2013 року, № від 21.10.2013
року, № від 21.10.2013 року по
земельному податку та по збору за
спеціальне використання води, в якій
він самостійно визначив податкові
зобов'язання по вказаних податках,
оскарженню не підлягають, тобто
вважається узгодженими з дати подання
податкових декларацій.

Протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 49.18 статті 49 Податкового
кодексу України для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації (пункт 57.1 статті
57 Податкового кодексу України).

Виходячи із вказаних норм Податкового
кодексу України суд приходить до
висновку, що відповідач протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) періоду повинен сплатити
узгоджену суму податкового
зобов'язання по земельному податку
згідно поданої декларації, але не
зробив цього.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Так як відповідач у повному
обсязі не сплатив самостійно узгоджену
суму податкового зобов'язання з
податку на землю, визначену ним у
податковій декларації у строки
встановлені Податковим кодексом
України, таке податкове зобов'язання
необхідно вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Працівниками позивача відповідачу
виставлялася податкова вимога від
06.06.2012 року № 49, яка була надіслана
відповідачу у день її виставлення.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкових повідомлень-рішень
необхідності не було.

Податковий борг відповідача
підтверджується копією податкової
вимоги, розрахунком суми позовних
вимог, копіями податкових декларацій.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
його недостатності-шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також відповідно до пункту 95.4
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена
сума податкового боргу в розмірі 799,71
грн., суд вважає за необхідне стягнути
його в примусовому порядку шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків і стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
такому платнику податків.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений
дослідженими доказами, тому його
необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 1, 14, 15, 16, 54, 56, 57, 58, 59, 87, 94, 95
Податкового кодексу України, статтею
183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути із державного
підприємства "Селекційно-генетичний
центр по рибництву "Поділля" м.
Хмельницький на користь Державного
бюджету України податковий борг в
розмірі 72 637,87 (сімдесят дві тисячі
шістсот тридцять сім тисяч вісімдесят
сім копійок) шляхом стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків і стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження, виконуються
негайно.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський