Справа № 819/817/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/817/14-a

21 травня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в сукладі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі судового засідання
Костецькій Н.Т.

за участю:

представника позивача - Баланової М.М.;

відповідача - ОСОБА_2

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Теребовлянському
районі

до ОСОБА_2

про стягнення переплати пенсії в сумі 27
087 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі (далі - позивач
або УПФУ в Теребовлянському районі)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач, або ОСОБА_2) про
стягнення переплати пенсії в сумі 27 087
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
суду пояснила, що відповідачу, на
підставі заяви та рішення
Теребовлянського районного суду від
21.05.2010 року про визнання її чоловіка
безвісно відсутнім, призначено пенсію
по втраті годувальника.

22 грудня 2011 року Теребовлянським
районним судом винесено рішення про
скасування рішення про визнання ОСОБА_3
безвісно відсутнім, а тому представник
позивача вважає, що у зв'язку з
недостовірно поданими даними про
особу, сума переплати пенсії за період
з січня 2012 р. по квітень 2014 року
становить 27 087 грн.

З врахуванням викладеного, представник
позивача просить вимоги задоволити.

Відповідач позов не визнала, подала
письмові заперечення та суду пояснила,
що про те, що рішення про визнання її
чоловіка ОСОБА_3 безвісно відсутнім
скасовано, їй не було відомо, чоловік до
сім'ї не навідувався, а тому своєї вини
у недостовірно поданих даних про особу
годувальника не вбачає.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач, в
інтересах своєї малолітньої доньки, у
зв'язку з тривалою відсутністю по
останньому відомому місцю проживання
свого чоловіка, звернулася до суду про
визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Рішенням Теребовлянського районного
суду Тернопільської області від 21
травня 2010 року по справі №2-о-45/2010
задоволено заяву ОСОБА_2, яким визнано
безвісно відсутнім ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» ОСОБА_2
призначено пенсію по втраті
годувальника за безвісно відсутніх
осіб.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 22.12.2011 року, на підставі заяви
ОСОБА_4, що виступав в інтересах ОСОБА_3,
рішення від 21 травня 2010 року по справі
№2-о-45/2010 - скасовано, так як
встановлено, що останній тимчасово
перебуває у Португалії.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі винесено
розпорядження від 17.04.2014 року № 145454 про
закриття пенсійної справи в зв'язку з
недостовірно поданими даними.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до норм вищевказаної
статті, позивач вважає, що ОСОБА_2 не
повідомлено Управління Пенсійного
фонду України про обставини, що
спричиняють припинення виплати пенсії.

Суд з такими твердженнями УПФУ в
Теребовлянському районі не
погоджується виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії,
над міру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Як вбачається з заперечень та пояснень
відповідача, їй не було відоме
місцезнаходження ОСОБА_3, про розгляд
заяви та про скасування рішення про
визнання особи безвісно відсутнім,
відповідача до відома не ставили. Крім
того, відповідачем у відповідності до
ст.ст.69, 70 КАС України не подано доказів
того, що відповідачці було відомо про
існування рішення суду, яким скасовано
рішення про визнання її чоловіка
безвісно відсутнім, таких доказів не
здобуто і судом.

На підставі викладеного, суд приходить
до переконання, що ОСОБА_2 не
допускалися зловживання при поданні
даних про особу та отриманні пенсії, а
тому підстав для стягнення суми
отриманої пенсії в розмірі 27 087 грн.
немає.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що Управлінням Пенсійного
фонду України не доведено обставин,
викладених в позовній заяві, а тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст.94 КАС України судових
витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління
Пенсійного Фонду України в
Теребовлянському районі до ОСОБА_2 про
стягнення переплати пенсії по втраті
годувальника в сумі 27 087 грн., відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 23 травня 2014 року.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.