Справа № 2а-1056/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа № 9104/124593/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова та ОСОБА_1 на постанову
Личаківського районного суду м.Львова
від 15 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О
В И В :

13.10.2010 року позивач подав до суду першої
інстанції адміністративний позов до
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова в якому
просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
перерахувати та виплачувати пенсію
відповідно до вимог ст. ст. 50, ч.4 ст. 54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою Личаківського районного
суду м.Львова від 15 липня 2011 року позов
задовольнено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі
м.Львова провести перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 державної та
додаткової пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю згідно ст.ст. 50, 54 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 13.04.2010 року по 19.06.2011 року з
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що таке рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати оскаржувану постанову з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Постанову також оскаржено позивачем,
який вказує, що постанова прийнята з
порушенням норм процесуального права
та просить скасувати постанову а
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Встановлено, що позивач є інвалідом
третьої групи і віднесений до
категорії 1 осіб, що постраждали від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та має право на пенсію по інвалідності
на підставі ст. 54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров`ю на підставі
ст. 50 цього Закону.

Однак, як стверджує позивач, до 20.06.2011
року він основну пенсію отримував на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Це судом першої
інстанції не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що
пенсія позивача у відповідності до ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
як інваліда ІІІ групи не може бути
нижчою як 6 мінімальних пенсій за віком,
цією ж нормою передбачено, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України
та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов`язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, а ст.50 та ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачам слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
вважає, що застосування відповідачем
положень постанов Кабінету Міністрів
України є безпідставним, а тому виплати
повинні здійснюватись відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Судом першої інстанції правильно
застосовано вимоги ст.99 КАС України,
відповідно до якої, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповіно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491-VI від 14 червня 2011 року, що набув
чинності 19 червня цього року,
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 50, 54 Закону
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, а
також норми Постанови КМ України №745
від 6 липня 2011 року, якою визначений
розмір виплати вказаних статей Закону,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року,
отже позовні вимоги підлягають
задоволенню по 22.07.2011 року.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
здійснити перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.4
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 20.06.2011 року по
22.07.2011 року та про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
здійснити перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 додаткової пенсії
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
13.04.2010 року по 22.07.2011 року виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та з урахуванням
проведених виплат.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачали виплату пенсії та
додаткової особам, на яких поширюється
дія Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на час виникнення спірних
правовідносин були чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не могли свідомо зменшувати
розмір таких пенсій без законних на те
підстав.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою
позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова та
ОСОБА_1 задовольнити частково,
постанову Личаківського районного
суду м.Львова від 15 липня 2011 року у
справі № 2а-1056/11 скасувати та прийняти
нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі
м.Львова нараховувати та виплачувати
на користь ОСОБА_1 державну пенсію в
розмірі не менше шести мінімальних
пенсій за віком відповідно до положень
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 20.06.2011 року по
22.07.2011 року та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
13.04.2010 року по 22.07.2011 року з врахуванням
проведених виплат.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині вимог за період з 08.04.2010 року по
12.04.2010 року залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій сторонам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька