Справа № 2а-17823/09
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 травня 2014 року м. Київ
В/800/1950/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача -
Малиніна В.В.,

Суддів - Білуги С.В., Бутенка В.І.,
Весельської Т.Ф., Винокурова К.С.,

перевіривши заяву Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Волинській області про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 13 березня 2014 року,
ухваленої за результатами розгляду
справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державної податкової
адміністрації України, Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 13.03.2014 року у вище зазначеній
справі.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 і 240
КАС України перевіряє відповідність
заяви вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд судового
рішення заявник зазначає про
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається з тексту постанови
Вищого адміністративного суду України
від 13.03.2014 року, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції, з посиланням на норми ст.ст.1,
3, 5, 9 Закону України «Про державний
реєстр фізичних осіб платників
податків та інших обов'язкових
платежів», скасував судові рішення
попередніх інстанції та постановив
нове, яким зобов'язав Державну
податкову службу України скасувати
ідентифікаційні номери позивачів та в
подальшому здійснювати облік останніх,
як платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку, без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, ім'ям, по-батькові та за
місцем проживання).

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції заявник посилається на
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2013 року (справа №
К/9991/23185/12, № К/9991/22259/12), від 04.12.2013 року
(справа № К/9991/28944/12) якою навпаки,
зроблено висновок про те, що аналогічні
правовідносини підпадають під дію
ст.ст.63, 70 Податкового кодексу України
та не передбачають можливості
виключення або невнесення відомостей
про особу до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків у
випадку якщо через свої релігійні
переконання такі особи відмовляються
від прийняття реєстраційного номера. В
таких випадках судами відмовлено у
задоволені позовних вимогах.

Як зазначає ОДПІ така форма обліку
фізичних осіб як платників податків та
інших обов'язкових платежів за
прізвищем, іменем по-батькові та за
місцем проживання, не закріплена
жодним нормативно-правовим актом.

На думку заявника, спірне питання
полягає у неправомірному застосуванні
Закону України «Про державний реєстр
фізичних осіб платників податків та
інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994
року №320, який втратив дію у зв'язку зі
вступом 01.01.2011 року Податкового Кодексу
України.

Таким чином, з доданих рішень
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 КАС України, є підставою для допуску
справи до провадження.

У зв'язку з цим колегія суддів
вважає за можливе допустити до
провадження Верховного Суду України
вище зазначену справу.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Допустити до провадження
Верховного Суду України справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Державної податкової адміністрації
України, Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про зобов'язання вчинити дії,
для перегляду постанови Вищого
адміністративного суду України від 13
березня 2014 року.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В.Малинін

С.В.Білуга

В.І.Бутенко

Т.Ф.Весельська

К.С.Винокуров