Справа № 810/5993/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5993/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Спиридонова В.О.
Суддя-доповідач: Міщук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Гром Л.М. при
секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у місті Славутичі Київської
області про визнання протиправними та
скасування вимог про сплату недоїмки, -

ВСТАНОВИВ:

6 листопада 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась
Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області, у
якому просила визнати протиправними та
скасувати вимоги про сплату недоїмки з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №Ф-475
від 05.07.2013 року та №Ф-579 від 05.08.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови УПФ посилається на те, що суд
першої інстанції не перевірив доводи
відповідача, викладені в клопотанні
щодо залишення позовної заяви без
розгляду в частині оскарження вимоги
про сплату недоїмки №Ф-475 від 05.07.2013
року з мотивів пропуску процесуальних
строків на звернення до суду з позовом.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувального засобу
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрована як фізична
особа-підприємець 22.11.2012 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців НОМЕР_2 від
22.11.2013 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 року позивач
отримує пенсію за віком.

Окрім того, в матеріалах справи наявна
копія посвідчення позивача як
громадянки, яка постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4) серії НОМЕР_3 від 27.01.1994 року.

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_4 від 28.11.2012 року
позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01.12.2012 року.

УПФ прийнято вимоги про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування: №Ф-475 від 05.07.2013
року на суму 1 188 грн. 53 коп. та №Ф-597 від
05.08.2013 року на суму 1 194 грн. 03 коп.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
позивач отримує пенсію за віком, тому
звільняються від сплати єдиного
внеску.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 1
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-VI
від 08.07.2010 року (далі Закон № 2464-VI),
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Визначальним для розв'язання цього
спору є правильне розуміння положень
частини 4 статті 4 Закону № 2464-VІ, якою
визначено, що особи, зазначені у пункті
4 частини 1 цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідач вважає, що пенсіонером за
віком у розумінні вищенаведеної норми
є особа, якій призначено пенсію за
віком згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивач вважає, що таким
пенсіонером може бути особа, якій
призначено пенсію за віком згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яким визначено
призначення пенсії особам залежно від
досягнення віку.

За загальним правилом пенсію за віком
прийнято називати таку пенсію, яка
встановлюється з досягненням певного
віку та за наявності необхідного стажу
роботи. Пенсії за віком поділяються на
три види: 1) на загальних підставах; 2)
пільгових; 3) спеціальних юридичних
підставах (умовах).

З частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VІ випливає, що однією з умов
звільнення осіб від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком. Будь-яких
застережень в цій нормі та в Законі
№2464-VІ не має про те, що під
пенсіонерами за віком слід розуміти
лише тих осіб, яким призначено пенсію
за віком згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Положення статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
кореспондуються з положеннями статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі, яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» була
призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Таким чином,
спростовуються заперечення
відповідача стосовно того, що
звільнення від сплати єдиного внеску
не стосується тих осіб, які отримують
інші види пенсійних виплат, не
передбачені статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач має передбачене
частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI право
на звільнення від сплати єдиного
внеску, адже позивач обрав спрощену
систему оподаткування та отримує
пенсію за віком, а тому оскаржувані
вимоги про сплату недоїмки є
незаконними та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена,
зокрема в постанові Вищого
адміністративного суду України від 26
червня 2013 року у справі №К/9991/49733/12 та в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 лютого 2014 року у справі
№К/800/39118/13.

Стосовно доводів апелянта щодо
залишення позовної заяви без розгляду
в частині оскарження вимоги про сплату
недоїмки №Ф-475 від 05.07.2013 року з мотивів
пропуску процесуальних строків на
звернення до суду з позовом колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
оскаржувані вимоги винесені
відповідачем позивачу не вручалися,
тому строк на їх оскарження не
пропущений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Славутичі Київської області залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.