Справа № 812/997/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравцова Н.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №812/997/14

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року в адміністративній справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську щодо
відмови відшкодувати витрати на
виплату пенсії ОСОБА_2 по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві та стягнути з
відповідача виплачену пенсію в розмірі
46,69 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду та ухвалити нове рішеня, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. На обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що
пред'явлена позивачем спірна грошова
сума нарахована за період, коли ОСОБА_2
була вже померлою, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1
та до кінця вересня місяця, в той час, як
підставою для припинення страхових
виплат є смерть потерпілої, у зв'язку з
чим, вимоги позивача є безпідставними і
суперечать законодавству.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, при цьому,
відповідач просив розглянути справу у
відсутність його представника, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скари,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що гр-ка ОСОБА_2
отримувала в Управлінні Пенсійного
фонду України в Артемівському районні
м. Луганська пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
професійного захворювання. Причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням встановлений довідкою
від 22.08.1994 №3041/14.

За весь період отримання пенсії по
втраті годувальника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську
відшкодовувало витрати, понесені УПФУ
в Артемівському районі м. Луганська на
виплату та доставку ОСОБА_2 пенсії по
втраті годувальника. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла, на підставі чого Фонд
відшкодував Управлінню суму пенсії
лише частково, незважаючи на те, що УПФУ
були понесені витрати на виплату
пенсії за весь період вересня, що
позивач вважав неправомірним, тому
звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року
(далі - Закон №1105) Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону № 1105 особи, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до підпункту «д» п.1 ч.1 ст. 21
Закону № 1105, у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Крім того, ч.2 ст. 24 Закону № 1105
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних із виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом України №1105 (крім осіб,
зазначених у пункті 2 статті 8 цього
Закону), у тому числі добровільно
застрахованим, та потерпілим особам,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків визначає
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що затверджено
Постановою правління Пенсійного фонду
та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від 4
березня 2003 року № 5-4/4, пунктом 4 якого
передбачено обов'язок відповідача
відшкодувати позивачу сплачені ним
пенсії, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 визначено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення (далі -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків) звірку витрат за особовими
справами потерпілих, складають акт
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Тобто, як вірно зазначає суд першої
інстанції, витрати, понесені Пенсійним
фондом України на основний розмір
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Відповідно до ст.85 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» виплата пенсій
провадиться за поточний місяць
загальною сумою у встановлені строки,
але не пізніше 25 числа місяця, за який
виплачується пенсія.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що,
оскільки позивачем була здійснена
виплата пенсії ОСОБА_2 за весь період
вересня 2013 року, то відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
зазначену пенсію за весь період
вересня.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року в адміністративній справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії - залишити без
задоволення, а постанову суду -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко