Справа № 310/12597/13-а
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

представника позивача Заіка С.С.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління соціального
захисту населення Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області до ОСОБА_2 про
стягнення тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Управління соціального захисту
населення Бердянської
райдержадміністрації Запорізької
області звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги на утримання дітей
у розмірі 18238,12 грн. В позові
посилається на те, що ст.181 СК України та
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2006 року №189 «Про затвердження
Порядку призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
яких не відоме» встановлено, що дитині,
батьки якої ухиляються від сплати
аліментів, призначається тимчасова
державна допомога у розмірі 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Якщо згодом
виникла можливість стягнення
аліментів з одного з батьків, виявлено,
що один з батьків може утримувати
дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, органи праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги.

ОСОБА_2 зверталася до управління із
заявами про призначення тимчасової
допомоги 30.07.2009р., 12.01.2010р., 20.07.2010р.,
20.01.2011р., 14.07.2011р., 19.01.2012р. та 26.07.2012р. На
підставі інформації, наданої заявником
про відсутність отримання аліментів
від ОСОБА_3, їй була призначена
вищезазначена допомога у період з
01.07.2009р. по 31.12.2009р. Під час перевірки
правильності та повноти інформації,
наданої заявником для призначення
тимчасової державної допомоги, з
інформації, отриманої від відділу
державної виконавчої служби
Бердянського МРУЮ від 15.02.2013р. вих. №7461
та від 30.05.2013р. вих. №23216 встановлено, що
ОСОБА_3 сплачував аліменти ОСОБА_2 у
період з квітня 2010 року по грудень 2012
року. Таким чином відповідачка надала
управлінню недостовірну інформацію і
неправомірно отримала державну
допомогу у період з 01.07.2010р. по 30.06.2012р.
Також ОСОБА_2 своєчасно не повідомила
управління про отримання аліментів від
ОСОБА_3 у квітні 2010р. та у липні 2012р. Все
це призвело до переплати тимчасової
допомоги у сумі 18238,12 грн., а саме: з
01.05.2010 пл 30.06.2010р. у сумі 1010,40 грн.; з
01.07.2010р. по 31.12.2010р. у сумі 3086,40 грн.; з
01.01.2011р. по 30.06.2011р. у сумі 3431,68 грн.; з
01.07.2011р. по 31.12.2011р. у сумі 3646,20 грн.; з
01.01.2012р. по 30.06.2012р. у сумі 4042,80 грн.; з
01.07.2012р. по 31.12.2012р. у сумі 3020,64грн.
Посилаючись на вимоги п.12 Порядку
позивач просив суд стягнути
переплачену суму тимчасової допомоги
за період з 01.05.2010р. по 31.12.2012р. у розмірі
18238,12 грн.

15.04.2014р. позивач подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій зазначає, що тимчасова державна
допомога у період з 01.07.2012р. по 31.12.2012р. у
сумі 3020,64 грн. була призначена
відповідачу помилково. Просить суд
стягнути з ОСОБА_2 суму переплаченої
тимчасової державної допомоги за
період з 01.05.2010р. по 30.06.2012р. у розмірі
15217,48 грн.

Представник позивача Заіка С.С.
позовні вимоги підтримав, просить їх
задовольнити. Суду додатково пояснив,
що на підставі заяв ОСОБА_2 та наданих
нею довідок відділу ДВС Бердянського
МРУЮ про неотримання аліментів від
ОСОБА_3, їй була призначена з 01.07.2009р.
тимчасова державна допомога на двох
дітей. Кожні шість місяців
відповідачка надавала управлінню
заяву про призначення допомоги та
довідки про неотримання аліментів, на
підставі яких їй до 31.12.2012р.
виплачувалася державна допомога. 04.03.2013
року, з довідки відділу ДВС
Бердянського МРУЮ №7461 від 15.02.2013р.,
позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_2
отримувала аліменти у період 2011-2012рр.
Однак управління вона про це не
повідомила і продовжувала
неправомірно отримувати державну
допомогу. Крім того було встановлено,
що державна допомога у період з 01.07.2012р.
по 31.12.2012р., внаслідок помилки
спеціаліста управління, була
нарахована відповідачу помилково.
Просить стягнути з відповідача суму
переплаченої тимчасової державної
допомоги за період з 01.05.2010р. по 30.06.2012р.
у розмірі 15217,48 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнала,
суду пояснила, що за рішенням
Бердянського міськрайонного суду від
05.11.2009р. з ОСОБА_3 на її користь були
стягнути аліменти у розмірі 400 грн. на
утримання сина ОСОБА_4 і у розмірі 400
грн. на утримання сина ОСОБА_5.
Відповідач від сплати аліментів
ухилявся. Тому вона звернулася до
управління праці та соціального
захисту населення з заявою про
призначення їй державної допомоги.
Станом на 08.04.2010р. відповідач мав
заборгованість по аліментам на двох
дітей у загальній сумі 13194 грн. А тому,
коли вона почала отримувати по пошті
перекази від відповідача, які
становили 300 грн., то вважала, що він
сплачує їй заборгованість, яка виникла
до 08.04.2010р. Крім того зазначає, що вона
повідомляла інспектора, який приймав у
неї документи про перерахунок коштів, а
у липні 2012 р. надала довідку державного
виконавця про сплату аліментів у 2012
році. Попри все їй була призначена
державна допомога у 2012 році. Вона
вважала, що правомірно отримувала цю
допомогу. Просить у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
суд встановив наступне.

05.11.2009р. рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
були стягнути аліменти у розмірі 400 грн.
на утримання сина ОСОБА_4 і у розмірі
400 грн. на утримання сина ОСОБА_5, 09.12.2009р.
ОСОБА_2 отримала виконавчі листи і
пред'явила їх до примусового виконання
до відділу ДВС Бердянського МРУЮ.

Згідно з ч.8 ст. 181 СК України, якщо місце
проживання чи перебування батьків
невідоме, або вони ухиляються від
сплати аліментів, або не мають
можливості утримувати дитину, дитині
призначається тимчасова державна
допомога, яка не може бути меншою ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Виплата
тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме» N 189, від 22.02.2006р., тимчасова
допомога призначається у разі, коли:
рішення суду про стягнення аліментів з
одного з батьків не виконується у
зв'язку з ухиленням від сплати
аліментів або відсутністю у боржника
коштів та іншого майна, на які за
законом може бути звернено стягнення;
стосовно одного з батьків здійснюється
кримінальне провадження або він
перебуває на примусовому лікуванні, у
місцях позбавлення волі, якого визнано
в установленому порядку недієздатним,
а також перебуває на строковій
військовій службі; місце проживання
(перебування) одного з батьків не
встановлено.

Пунктом 12 цього Порядку встановлено, що
виплата тимчасової допомоги
припиняється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, в якому виникла
можливість стягнення аліментів з
одного з батьків, виявлено, що один з
батьків може утримувати дитину або
місце проживання (перебування) одного з
батьків встановлено, у зв'язку з чим
можливе стягнення з нього коштів на
утримання дитини. Орган праці та
соціального захисту населення
звертається до суду із заявою про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

З 01.07.2009р. управлінням праці і
соціального захисту населення ОСОБА_2
була призначена тимчасова державна
допомога на дітей, яку вона отримувала
до 31.12.2012р.

04.03.2013р. за вх. № 66 управління
соціального захисту населення
отримало від відділу ДВС Бердянського
МРУЮ довідку №2461 від 15.02.2013р. (а.с.37) в
якій повідомлялося про отримання
відповідачем аліментів від ОСОБА_3 у
період з січня 2011 року по грудень 2012
року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Таким чином, у позивача з 04.03.2013 року
виникло право на звернення до суду з
вимогами про стягнення неправомірно
отриманої у період з січня 2011 року по
грудень 2012 року державної допомоги.

Проте з позовною заявою про стягнення
незаконно отриманої державної
допомоги у період з січня 2011 р. по
грудень 2012р. позивач звернувся до суду
тільки 05.11.2013 року, тобто з пропуском
встановленого ч.2 ст. 99 КАС України
строку.

Ухвалою суду від 21.05.2014р. позовні
вимоги управління соціального захисту
населення за період часу з 01.01.2011р. по
30.06.2012р. включно ( урахуванням поданої
позивачем заяви про зменшення розміру
позовних вимог - а.с.69) були залишені без
розгляду.

Також судом було встановлено, що
05.06.2013р. позивач отримав від відділу
ДВС Бердянського МРУЮ ще одну довідку
№3216 від 30.05.2013р. в якій повідомлялося,
що з квітня по грудень 2010 року ОСОБА_3
періодично сплачував ОСОБА_2 аліменти
по двох виконавчих листах.

Тобто тільки 05.06.2013р. позивачу стало
відомо про неправомірність
нарахування державної допомоги
відповідачу у період з 01.05.2010р. по
31.12.2010р. у загальній сумі 4096,80 грн.

З огляду на встановлені у судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути незаконно
отриману тимчасову державну допомогу у
період з 01.05.2010р. по 31.12.2010р. у загальній
сумі 4096,80 грн.

Також з відповідача необхідно стягнути
на користь державного бюджету м.
Бердянська судовий збір у розмірі 1827,00
грн.

Керуючись ст. ст. 10,11, 69 - 72, 159-163,186 КАС
України, ст.. 1212ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління соціального захисту
населення Бердянської районної
державної адміністрації Запорізької
області до ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь управління
соціального захисту населення
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області () 4096,80 грн. ( чотири тисячі
дев'яносто шість гривень вісімдесят
копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь державного бюджету
м. Бердянська судовий збір у розмірі
1827,00 грн. ( одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня отримання повного тексту
постанови.

Суддя:
І.П.
Прінь

Повний текст постанови складений
26.05.2014р.

Суддя
І.П. Прінь