Справа № 667/9794/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 667/9794/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Мусулевський Я.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 18 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
дії відповідача щодо відмови у
призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» - протиправними, зобов'язати
відповідача призначити пенсію
державного службовця на підставі ст. 37
Закону України «Про державну службу» з
08.10.2013 року.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 грудня 2013 року у
задоволені адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позов задовольнити.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Херсоні з 08 квітня 2013 року, отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Херсоні з заявою про призначення
йому пенсії як державному службовцю,
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу», але відповідно до
протоколу Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні від 17.10.2013 року за №
51, отримав відмову у її призначенні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що ОСОБА_1 на момент
досягнення пенсійного віку не має 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, підстави
призначення останньому пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» не встановлені.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду першої інстанції
погодитися не може з огляду на таке.

Зі змісту пункту 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.05.1994 року № 283
«Про порядок обчислення стажу
державної служби», слідує, що
документом для визначення стажу
державної служби є трудова книжка та
інші документи, які відповідно до
чинного законодавства підтверджують
стаж роботи.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (зі змінами) на
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (1058-15), за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (1058-15 ), у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місяця роботи на час досягнення
зазначеного віку.

Чоловіки, які народилися з 01 січня 1953
року по 31 грудня 1953 року право на
призначення пенсії набувають у 60 років
6 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи,
наявною трудовою книжкою ОСОБА_1
підтверджується те, що з 11.11.1972 року по
05.11.1974 року проходив службу в Збройних
Силах СРСР; з 01.09.1979 року по 10.08.1981 року
працював інструктором відділу
комсомольських організацій
Знамянського міського комітету ЛКСМУ
Кіровоградської області; з 16.07.1989 року
по 24.10.1990 року працював секретарем
парткому радгоспу-заводу ім. Леніна
Бериславського району, Херсонської
області; з 24.06.1997 року по 02.04.2007 року
працював в державній податковій
службі; з 03.04.2007 року по 07.06.2013 року
працював на посаді начальника
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області (а.с. 8-22).

Щодо зарахування до стажу державної
служби час роботи позивача на посадах
відповідальних та виборних
працівників у партійних та
комсомольських органах, служби у
Збройних Силах СРСР наступних
періодів: з 11.11.1972 року по 05.11.1974 року - 1
рік 11 місяців 25 днів; з 01.09.1979 року по
10.08.1981 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; з
16.07.1989 року по 24.10.1990 року - 1 рік 3 місяці
10 днів. Всього 5 років 2 місяці 15 днів,
колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 03
травня 1994 року № 283 «Про порядок
обчислення стажу державної служби» та
роз'яснення Міністерства юстиції
України від 03.06.1994 року № 4-5-1156,
погодженого з Кабінетом Міністрів
України, до стажу державної служби
зараховується робота (служба): на
посадах державних службовців у
державних органах, передбачених ст.25
Закону України «Про державну службу»,
на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів
прокуратури, судів, нотаріату,
дипломатичної служби, митного
контролю, внутрішніх справ, служби
безпеки, розвідувальних органів, інших
органів управління військових
формувань, Держспецзвязку,
Адміністрації Держспецтрансслужби,
державної податкової та
контрольно-ревізійної служби,
Держфінінспекції, її територіальних
органів, а також час роботи на виборних
та інших відповідальних посадах в
партійних, комсомольських і
профспілкових організаціях до
припинення дії ст.6 Конституції УРСР (до
24 жовтня 1990 року) та час військової
служби у Збройних Силах.

Хоча, відповідно до абзацу 10 пункту 3
Порядку обчислення стажу державної
служби, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.05.1994
року №283, до стажу державної служби
зараховуються періоди роботи в
організаціях, передбачених абзацом 4
пункту 3 положення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1993 року № 1049. У зазначеному
абзаці встановлено, що до стажу
державної служби включається робота в
організаціях (крім роботи в
кооперативних та інших громадських
організаціях), передбачених статтею 118
Кодексу Законів про Працю України. У
свою чергу стаття 118 КЗпП України
визначає наступні організації:
партійні, комсомольські та
профспілкові. Отже, до стажу державної
служби зараховуються періоди роботи в
партійних комсомольських та
профспілкових організаціях, на
виборних посадах та посадах
відповідальних працівників.

Крім того, згідно з роз'ясненнями
Міністерства юстиції України від 3
червня 1994 року №4-5-1156, погодженими з
Кабінетом Міністрів України, до стажу
державної служби зараховують період
роботи в партійних органах на
відповідальних та виборних посадах до
припинення дії ст. 6 Конституції УРСР та
внесення змін до ст. 7 Конституції СРСР,
тобто до 24.10.1990 року. Цими статтями за
партійними, профспілковими і
комсомольськими органами
закріплювалося право на участь у
здійсненні управлінських функцій.

Відповідальною вважається посада, на
яку призначають за рішенням
колегіального органу (постанова
конференції, зборів, рішення бюро,
пленуму тощо) партійних,
комсомольських та профспілкових
організацій.

Із записів трудової книжки позивача
очевидно, що займані ним посади
інструктора відділу комсомольських
організацій Знам'янського міського
комітету ЛКСМУ Кіровоградської
області з 01.09.1979 року по 10.08.1981 року, а
також виборна посада звільненого
секретаря партійного комітету
радгоспу заводу імені Леніна
Бериславського району Херсонської
області з 16.07.1989 року по 24.10.1990 року є
виборними та відповідальними, оскільки
його призначення на ці посади було
здійснене на підставі відповідних
протоколів бюро (рішенням бюро МКЛКСМУ
від 21.09.1979 року, Постановою бюро райкому
партії Б-12 від 08 серпня 1989 року).

Таким чином, вищезазначеним
законодавством передбачено
зарахування стажу роботи в партійних
організаціях до стажу державного
службовця, особам які працювали на
виборних та відповідальних посадах в
органах до 24 жовтня 1990 року.

Також, відповідно до пункту 3 Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про
порядок обчислення стажу державної
служби», до стажу державної служби
включається час військової служби у
Збройних Силах та інших військових
формуваннях.

Крім того судом першої інстанції
зазначено, що до стажу державної служби
можуть бути включені: час військової
служби в Збройних Силах та інших
військових формуваннях та час роботи в
організаціях (крім роботи в
кооперативних та інших громадських
організаціях) передбачених статтею 118
Кодексу законів про працю України,
зокрема у партійних та комсомольських
організаціях на виборних та
відповідальних посадах до припинення
дії статті 6 Конституції СРСР і
внесення змін до статті 7 Конституції
УРСР, тобто до 24.10.1990 року, але при цьому,
не зважаючи на те, що відповідно до
трудової книжки ОСОБА_1 служив у
Збройних силах СРСР з 11.11.1972 року по
05.11.1974 року, що відповідно до Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року,
п.3 прямо вказано, що до стажу державної
служби включається - час військової
служби у Збройних силах та інших
військових формуваннях (абзац 5 пункту 3
в редакції Постанови Кабінету
Міністрів України № 2044(2044-99-П) від 05.11.1999
року) не врахував дані обставини.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо не включення
до стажу державної служби на посадах
відповідальних та виборних
працівників у партійних та
комсомольських органах, служби у
Збройних Силах СРСР наступних
періодів: з 11.11.1972 року по 05.11.1974 року - 1
рік 11 місяців 25 днів; з 01.09.1979 року по
10.08.1981 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; з
16.07.1989 року по 24.10.1990 року - 1 рік 3 місяці
10 днів. Всього 5 років 2 місяці 15 днів.

Оскільки посади у комсомольських і
партійних органах, які ОСОБА_1 займав за
порядком призначення є
відповідальними та виборними суд
першої інстанції дійшов неправильного
висновку щодо зарахування до стажу
державної служби лише 15 років 11 місяців
15 днів у період: з 24.06.1997 року по 02.04.2007
року час роботи в органах Державної
податкової служби; з 03.04.2007 року по
07.06.2013 року на посаді начальника
Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по
Херсонській області.

Отже, суд першої інстанції помилково не
зарахував до стажу державної служби 5
років 2 місяці 15 днів, в тому числі на
посадах та в органах, на які прямо
вказується у відповідних пунктах
постанови Кабінету Міністрів України
№283 від 03.05.1994 року «Про порядок
обчислення стажу державної служби», а в
пункті 5 постанови зазначено, що
обчислений відповідно до цього Порядку
стаж державної служби застосовується
для встановлення державним службовцям
надбавки за вислугу років, надання
додаткових оплачуваних відпусток та
призначення пенсій.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що ОСОБА_1 на
момент досягнення пенсійного віку не
має 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, та підстави
призначення йому пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
не встановлені.

Крім того, як свідчить практика
розгляду адміністративними судами
спорів, які випливають із аналогічних
правовідносин, робота у партійних
органах до прийняття Україною
незалежності та служба у Збройних
Силах зараховуються до стажу державної
служби.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі
висновок суду першої інстанції
спростовують, а посилання суду першої
інстанції на можливість призначення
пенсії державних службовців, які
досягли пенсійного віку поза державною
службою лише за наявності стажу на
посадах, зазначених у статті 25 Закону
України « Про державну службу»
помилкове, оскільки необґрунтовано
звужується обсяг встановленого права
на зарахування до стажу державної
служби роботи в організаціях та на
посадах, зазначених у згаданих ст.118
КЗпП України, ПКМУ № 283 від 03.05.1994 року,
ПКМУ № 2044-99П від 05.11.1999 року, ПКМУ від
20.12.1993 року № 1049 (1049-93-П) та роз'ясненні
МЮУ від 03 червня 1994 року №4-5-1156.

Таким чином, колегія суддів не може
погодитися з висновком суду першої
інстанції, оскільки підтвердження
стажу відповідно до «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» необхідне у
разі відсутності трудової книжки або
відсутності записів у ній.

Отже, відповідно до вищенаведених норм
законодавства, позивач має право на
пенсію

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи зазначене судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, але допустив
порушення норм матеріального права при
вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
спростовують правильність висновків
суду.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 грудня 2013 року -
скасувати та прийняти нову постанову
суду.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Херсоні про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
щодо відмови в призначенні пенсії
ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України
«Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м. Херсоні зарахувати
ОСОБА_1 до стажу державної служби на
посадах відповідальних та виборних
працівників у партійних та
комсомольських органах, служби у
Збройних Силах СРСР наступних
періодів: з 11.11.1972 року по 05.11.1974 року - 1
рік 11 місяців 25 днів; з 01.09.1979 року по
10.08.1981 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; з
16.07.1989 року по 24.10.1990 року - 1 рік 3 місяці
10 днів. Всього 5 років 2 місяці 15 днів.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м. Херсоні призначити
ОСОБА_1 пенсію державного службовця на
підставі ст. 37 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 08 жовтня
2013 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов