Справа № 2а-570/10
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Львів №
9104/30786/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15.07.2010 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з
обслуговування м. Рожище та району та
автомобільно-технічної інспекції УМВС
України у Волинській області майора
міліції Наперковського Леоніда
Адамовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

25.06.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до начальника ВДАІ з
обслуговування м. Рожище та району та
автомобільно-технічної інспекції УМВС
України у Волинській області майора
міліції Наперковського Л.А. про
скасування постанови серії АС № 074859
від 19.04.2010 року про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15.07.2010 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою,
апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу
в якій посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт просить суд, постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15.07.2010 року
скасувати та прийняти нову якою позов
задовольнити.

Особи які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
пропустив строк для звернення до
адміністративного суду встановлений
ст.99 КАС України.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступних
підстав.

19.04.2010 р. Постановою в справі про
адміністративне правопорушення
позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення яке передбачене ст. 140
ч.1 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020
грн.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України ( яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин ) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України передбачено,
що пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Аналізуючи вказані норми Закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що обов'язковою підставою для відмови в
позові у зв'язку із пропуском строку
звернення до суду є наполягання на
цьому однієї із сторін у справі.

Враховуючи ту обставину, що відповідач
не наполягав на застосуванні наслідків
пропуску строку звернення з позовом до
суду колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку відмовляючи в
позові цих підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Стаття 14 КУпАП передбачає, що посадові
особи підлягають адміністративній
відповідальності за адміністративні
правопорушення, пов'язані з
недодержанням установлених правил у
сфері охорони порядку управління,
державного і громадського порядку,
природи, здоров'я населення та інших
правил, забезпечення виконання яких
входить до їх службових обов'язків.

ч.1 ст. 140 КУпАП передбачено, що
порушення правил, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
автомобільних доріг і вулиць,
залізничних переїздів, інших дорожніх
споруд, невжиття заходів щодо
своєчасної заборони або обмеження руху
при виникненні умов, які загрожують
безпеці руху, або неприйняття
своєчасних заходів до відновлення
безпечних умов для руху - тягнуть за
собою накладення штрафу на посадових
осіб від шістдесяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
дорожній рух» власники доріг або
уповноважені ними органи несуть
відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах що
знаходяться у їх віданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції належним чином не дослідив
дані, що містяться в матеріалах справи
в частині того, що позивач не є
суб'єктом правопорушення
передбаченого ст. 140 КУпАП за обставин
викладених в протоколі про
адміністративне правопорушення.

Отже, оскільки за позивачем не було
закріплено обов'язки по виконанні
робіт по ліквідації ямковості на
підходах чи під'їздах до залізничного
переїзду в м. Рожище тому він не є
суб'єктом правопорушення
встановленого ст..140 КУпАП в даному
конкретному випадку.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку що наявні
підстави для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційних скарг є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи тому,
колегія суддів приходить до висновку
що постанову слід скасувати та
прийняти нову якою позов задовольнити.
В решті вимог відмовити за
безпідставністю вимог.

Керуючись ст.160, ст.195, ст. 198, ст.202, ст. 207,
ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 15.07.2010 року
- скасувати та прийняти нову якою позов
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії АС № 074859 від 19.04.2010
року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель