Справа № 496/4477/13-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

14 травня 2014 р. Справа № 496/4477/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Драніков С.М.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 18 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської
області, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача, щодо
прийняття рішення №253 від 27.06.2013р,.
відповідно до якого з 01.07.2013 року
проводиться утримання сум з його
пенсії, визнати протиправним та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
№253 від 27.06.2013р., зобов'язати
відповідача припинити утримання
переплати у розмірі 226,86 грн. з дати
прийняття постанови суду та
зобов'язати відповідача повернути
протиправно утримані з пенсії суми
грошових коштів, згідно рішення
управління Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
№253 від 27.06.2013р.

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 18 лютого 2014
року у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Біляївському районі
Одеської області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправними та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 18 лютого 2014 року та винести
нову про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач, ОСОБА_1, отримує пенсію згідно
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до якої на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах зі
шкідливими i важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад i показників, затверджуваним
Кабінетом міністрів України i за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років i
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Також судом першої інстанції з
матеріалів пенсійної справи, наданої
для огляду в судовому засіданні,
встановлено, що після отримання
відомостей про перебування в трудових
відносинах ОСОБА_1 Управлінням було
прийнято рішення № 253 про утримання сум
пенсій, надміру виплачених пенсіонеру,
внаслідок зловживань з його сторони.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими,
оскільки згідно положень ст.50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідачу надано право самостійно
визначати спосіб захисту порушеного
права.

Колегія суддів погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови про відмову у задоволенні
адміністративного позову судом першої
інстанції були правильно встановлені
обставини справи та застосовані норми
матеріального права, виходячи з
наступного.

Правовідносини щодо призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців
врегульовані Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-VII від 09.07.2003р.,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991р. та
Основами законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 04.01.1998р. №
16/98-ВР.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсій або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку i одержання
у зв'язку з цим зайвих сум пенсій
пенсіонери повинні відшкодувати
органу, що призначає пенсії, заподіяну
шкоду.

Відповідно до п. 12 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії Відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 N 22-1 Зареєстрованого
Міністерством юстиції України 27 грудня
2005 р. за N 1566/11846 у разі працевлаштування
(навчання) особи, якій призначено
пенсію, такою особою протягом 10 днів
надається органу, що призначає пенсію,
довідка про прийняття на роботу
(навчання).

Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-VII
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється, зокрема, якщо пенсія
призначена на підставі документів, що
містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Зазначена стаття є спеціальною нормою,
яка регулює утримання надмірно
виплачених сум пенсій та відрахування
з пенсій.

Таким чином, оскільки ст.50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідачу делеговано повноваження
самостійно визначати спосіб захисту
порушеного права та з огляду на те, що
відповідачем встановлено надання
позивачем недостовірних відомостей, як
органу, що призначає пенсії, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що відповідач,
виносячи оскаржуване рішення №253 від
27.06.2013р., діяв у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений діючим
законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів знаходить обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування рішення управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
№253 від 27.06.2013р., та відповідно про
зобов'язання відповідача припинити
утримання переплати та повернути
протиправно утримані з пенсії суми
грошових коштів.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає, оскільки позивач при
поданні заяви до пенсійного фонду
України для призначення пенсії, був
належним чином ознайомлений з порядком
призначення пенсії, а саме про те, що у
разі обставин, що можуть вплинути на
пенсійне забезпечення, зобов'язувався
своєчасно повідомити управління, але
не зважаючи на це, не повідомив про
працевлаштування.

Інші доводи апеляційної скарги, на
думку колегії суддів, є наслідком
невірного та однобокого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду довів та обґрунтував.
В свою чергу позивач не довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого відповідачем рішення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують. За таких обставин
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 18 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: