Справа № 802/470/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 травня 2014 р.
Справа № 802/470/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Літинського районного управління
юстиції Вінницької області Гончарук
Людмили Анатоліївни, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Літинського районного управління
юстиції Вінницької області Гончарук
Людмили Анатоліївни, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3, про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Позовні вимоги мотивовані
протиправними діями державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Літинського
районного управління юстиції
Вінницької області Гончарук Людмили
Анатоліївни щодо державної реєстрації
за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1. За цих
підстав позивач звернулася до суду з
проханням визнати протиправними
вищевказані дії відповідача та
скасувати рішення № 5539316 від 03.09.2013 року
про державну реєстрацію за ОСОБА_3
право власності на 1/2 частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, проте надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі. Окремо зазначила, що позовні
вимоги підтримує та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про дату час та місце
розгляду справи третя особа
повідомлялася належним чином.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи, з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено попередній
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Літинського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, про
купівлю-продаж житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями,
спорудами та земельною ділянкою площею
0,1044 га, кадастровий номер .00.002.0636,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
63-66).

Згідно п.1 вказаного договору ОСОБА_4
зобов'язується до 01.03.2013 року продати, а
ОСОБА_1 зобов'язується купити житловий
будинок з прибудовами, господарськими
будівлями, спорудами та земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та укласти
договір купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки протягом
цього ж строку.

Пунктом 2 договору встановлено, що
житловий будинок з прибудовами,
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на спадщину за
законом виданого 10.12.2008 року державним
нотаріусом Літинської державної
нотаріальної контори Вінницької
області Гуменюк Н.П. (а.с. 61).

Земельна ділянка площею 0,1044 га,
кадастровий номер .00.002.0636, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 на підставі державного
акта на право власності на земельну
ділянку від 08.08.2012 року серії ЯМ № 862805
виданого Літинською селищною радою
Вінницької області (а.с. 62).

Згідно п. 13 договору на підтвердження
зобов'язання щодо укладання договору
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки і на забезпечення
виконання попереднього договору
ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_4 суму
забезпечення виконання зобов'язання в
розмірі 141576 грн.

Також п. 16 договору від 02.02.2013 року
визначено, що якщо з вини ОСОБА_4
договори купівлі-продажу не будуть
укладені протягом строку
встановленого в п. 1 цього договору то
вона зобов'язана повернути ОСОБА_1 суму
забезпечення виконання зобов'язання
отриману за даним договором та
сплатити штраф в розмірі 100% від суми
забезпечення виконання зобов'язання.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов
попереднього договору ОСОБА_1 01.03.2013
року звернулася до Літинського
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_7 про стягнення коштів
в розмірі 141576 грн. та 100% штрафу в
розмірі 141576 грн. (а.с. 67).

Ухвалою Літинського районного суду
Вінницької області від 05.05.2013 року на
житловий будинок з прибудовами,
господарськими будівлями, спорудами та
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
накладено арешт (а.с. 69).

23.05.2013 року державним реєстратором РС
Літинського РУЮ Вінницької області в
інтересах ОСОБА_1 встановлено
обтяження нерухомого майна, яке
належить ОСОБА_4 - а саме житлового
будинку з прибудовами, господарськими
будівлями, спорудами та земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від 13.08.2013 року
позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з
ОСОБА_4 суму забезпечення виконання
зобов'язання отриману за попереднім
договором (а.с. 73-74).

Разом з тим, 12.06.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
в результаті поділу спільного
сумісного майна подружжя уклали мирову
угоду про:

- виділення та визнання за ОСОБА_3 права
власності на 1/2 будинковолодіння, а
саме 1/2 житлового будинку під літ. "А", 1/2
сараю під літ. "Б", що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1 та розташовані на
земельній ділянці площею 0,1044 га;

- виділення та визнання за ОСОБА_4 права
власності на 1/2 будинковолодіння, а
саме 1/2 житлового будинку під літ. "А", 1/2
сараю під літ. "Б", що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1 та розташовані на
земельній ділянці площею 0,1044 га (а.с. 87
зворотній бік).

Ухвалою Літинського районного суду
Вінницької області від 22.08.2013 року
мирову угоду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від
12.06.2013 року визнано (а.с. 87).

На виконання вищевказаної ухвали суду
від 22.08.2013 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно РС Літинського
РУЮ Вінницької області Гончарук Л.А.
рішенням № 5539316 від 03.09.2013 року за
ОСОБА_3 зареєстровано право власності
на 1/2 частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 (а.с. 149). Вказані дії
відповідача одночасно є предметом
оскарження в даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог
суд виходить з наступного.

Державна реєстрація прав на нерухоме
майно здійснюється структурними
підрозділами територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру, в порядку,
визначеному Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
згідно Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року
(далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Орган державної реєстрації прав
проводить:

державну реєстрацію права власності та
інших речових прав на нерухоме майно за
місцем розташування такого майна;

державну реєстрацію обтяжень речових
прав на нерухоме майно незалежно від
місця розташування такого майна;

облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно п. 3 Порядку рішення щодо
державної реєстрації прав, взяття на
облік безхазяйного нерухомого майна,
форму та вимоги до оформлення яких
встановлює Мін'юст, приймає державний
реєстратор прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, які розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду або їх окремі
частини, квартиру, житлове та нежитлове
приміщення (п. 4 Порядку).

Для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст (п. 7
Порядку).

Заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита (п. 10 Порядку).

Згідно із п. 12 Порядку, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації (п. 16 Порядку).

Державний реєстратор на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень вносить
записи до Державного реєстру прав (п. 18
Порядку).

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (п. 23
Порядку).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", у державній реєстрації права
може бути відмовлено в разі, якщо: заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону.

Згідно ст. 30 цього Закону державні
реєстратори, державні кадастрові
реєстратори, нотаріуси, державні
виконавці за порушення законодавства у
сфері державної реєстрації прав несуть
дисциплінарну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність у
порядку, встановленому законом.

Аналіз викладених норм законодавства
дозволяє зробити висновок про
наявність обов'язку державного
реєстратора прав на нерухоме майно
перевіряти наявність чи відсутність
обтяжень під час вчинення дій щодо
реєстрації майна, оскільки державний
реєстратор зобов'язаний перевірити
відповідність заявлених прав
законодавству та поданим документам,
за що несе передбачену законодавством
відповідальність.

Як свідчить наявна в реєстраційній
справі Інформація з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с. 144-146), на будинок
АДРЕСА_1 встановлено обтяження, а саме
арешт, згідно рішення реєстраційної
служби Літинського районного
управління юстиції у Вінницькій
області, індексний номер: 2533726 від 23.05.2013
року, прийнятого на підставі ухвали
Літинського районного суду Вінницької
області від 05.03.2013 року у справі №
137/449/13-ц, копію якої долучено до
адміністративної справи.

Даним фактом підтверджено те, що
відповідачу при вчинені реєстраційних
дій було відомо про наявність заборон
відчуження об'єкту нерухомого майна та
відомості про накладення арешту, однак
вказаний факт залишився поза увагою
реєстратора.

При цьому суд зазначає, що дане
обтяження на момент вчинення
реєстраційних дій та станом на день
судового розгляду справи, у
встановленому законом порядку не
знято.

За таких обставин, суд вважає рішення
відповідача про державну реєстрацію
частки будинку АДРЕСА_1 за третьою
особою протиправним.

При цьому, суд не встановлює наявність
чи відсутність права власності
вказаного приміщення за конкретними
особами, оскільки це не відноситься до
компетенції адміністративного суду, а
дає оцінку правомірності державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість відповідачем не доведено
належними засобами доказування
правомірності прийнятого рішення.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані позивачем докази, суд дійшов до
висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його
положень із зазначенням способу його
здійснення. Суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Встановивши обставини справи, з метою
захисту прав та інтересів позивача, з
урахуванням статті 162 КАС України, суд
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити, шляхом визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Літинського районного управління
юстиції № 5539316 03.09.2013 року про державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_3 1/2
частки житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійсненні нею
документально підтвердженні витрати з
Державного бюджету України.

Враховуючи те, що позивачем при поданні
позовної заяви понесені витрати по
сплаті судового збору, а також те, що її
позов до суб'єкта владних повноважень
задоволено, то сплачена сума підлягає
відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Літинського районного управління
юстиції № 5539316 03.09.2013 року про державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_3 1/2
частки житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер 226486243) сплачений при зверненні до
суду судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук
Максим Петрович