Справа № 363/268/14-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
363/268/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Підкурганний В.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 07 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві, третя
особа - Головне управління Пенсійного
фонду України у Київській області про
визнання дій державного виконавця
неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 07 березня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на йогом
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 31.12.2010 року державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 та ст.. 38 Закону
України «Про виконавче провадження» та
повідомлення ГУПФУ в Київській області
від 28.12.2010 року про виконання рішення
суду в повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати постанову про
закінчення виконавчого провадження
незаконною.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що державний виконавець виконав
всі покладені на нього зобов'язання
щодо примусового стягнення пенсійної
заборгованості, а тому постанова про
закриття виконавчого провадження
прийнята в межах чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу. Інші органи,
установи, організації і посадові особи
провадять окремі виконавчі дії у
випадках, передбачених законом, у тому
числі відповідно до ст. 5 цього Закону,
на вимогу чи за дорученням державного
виконавця. При цьому вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, що
відповідає конституційному положенню
щодо обов'язковості виконання судових
рішень на всій території України.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 25.05.2009 року,
яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2
задоволено частково, визнано дії
Пенсійного фонду України Головного
управління у Київській області щодо
відмови у виплаті щомісячної доплати
як непрацюючому пенсіонеру в зоні
посиленого радіологічного контролю
згідно ст.. 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали він наслідків
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними та зобов'язано
останнього виплатити на користь
позивача різницю недоотриманої ним
доплати як непрацюючому пенсіонеру, та
видано відповідний виконавчий лист.

31.12.2010 року державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві встановлено, що листом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області від 28.12.2010
року № 6277/04 повідомлено, що рішення
суду виконано в повному обсязі та
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, з
примусового виконання виконавчого
листа № 5/2 «А»-378/2009, виданого 17.06.2009 року
Вишгородським районним судом
Київської області, на підставі п. 8 ч. 1
ст. 37 та ст.. 38 Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність дій
відповідача при винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження, а тому суд постановив
вірне рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20.05.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.