Справа № 816/989/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/989/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представників позивача - Кирилюк О.В.,
Захарченко О.А., Кривенкова М.В.,

представника відповідача - Куришко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю " Бурат-Агро" до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "
Бурат-Агро" звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 04.12.2013 року, який
йому визначено штрафні (фінансові)
санкції в сумі 70 089 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач
посилався на необґрунтованість та
протиправність висновків акту
перевірки №1028/22/30152327 від 05.09.2013 року
щодо порушення ТОВ "Бурат-Агро" п.185.1
ст.185, ст..188, п.198.6 ст.198. Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено податковий кредит по
декларації з ПДВ (скорочена) за жовтень
2012 року. Наголошував на тому, що
оскаржуване рішення відповідачем
винесене безпідставно та протиправно,
суперечить чинному законодавству та
підлягає скасуванню. Акт перевірки
контрагента позивача, ДП «ПК Оріон ТОВ
«Автомир Логістик», яким встановлено
завищення податкового кредиту на суму
57 233 грн. по взаємовідносинах з ТОВ
«Синтез Оіл» (по ланцюгу постачання) та
податкових зобов'язань по відносинах з
ТОВ "Бурат Агро" на суму 59 895 грн., не може
бути доказом того, що операції з
поставки від ДП «ПК Оріон ТОВ «Автомир
Логістик» позивачу не містять у своїй
суті економічних або інших причин
(ділової мети) та не спричиняють
реального настання правових наслідків.
Не може вказаний акт бути підставою для
визнання фіктивними взаємовідносин
позивача зі вказаним суб'єктом
господарювання, оскільки господарські
операції, що стали об'єктом
оподаткування у відповідному звітному
періоді, оформлені належними
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідні документи первинного
бухгалтерського обліку були надані
податковому органу для перевірки. Як
позивач, так і його контрагент, в
охопленому перевіркою періоді, були
зареєстрованими суб'єктами
господарювання, платниками ПДВ,
перебуваючи на відповідному обліку в
податкових органах. Висновки
перевіряючих про нікчемність
правочинів, безтоварний характер
операцій обґрунтовані лише
припущеннями та спростовуються
наданими документами. З боку позивача
виконані всі вимоги бухгалтерського та
податкового законодавства, суму
податкового кредиту сформовано за
рахунок операцій, які мають реальний
характер, господарські операції
оформлені належними податковими
накладними, що були зареєстровані у
Єдиному реєстрі податкових накладних,
а отриманий товар використаний у
господарській діяльності позивача.
Відтак, оскільки в діях ТОВ "Бурат-Агро"
відсутні порушення податкового
законодавства, про які стверджує
відповідач, оскаржуване рішення
Полтавської ОДПІ є необґрунтованим,
протиправним та підлягає скасуванню.

У ході розгляду справи представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просили позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, просила суд відмовити у
його задоволенні, посилаючись на
законність, обґрунтованість та
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення.
Стверджувала про те, що відповідною
перевіркою контрагента позивача
встановлено завищення останнім
податкового кредиту по
взаємовідносинах з ТОВ «Синтез Оіл» за
жовтень 2012 року на суму 57 233 грн. та
податкових зобов'язань по
взаємовідносинам з ТОВ «Бурат Агро» за
жовтень 2012 року на суму 59 895 грн.
Вказане, як на думку відповідача,
свідчить про безпідставність
формування податкового кредиту
позивача за жовтень 2012 року в сумі 59 895
грн. Укладені за участі вищевказаного
контрагента правочини є недійсними, не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що позбавляє права
позивача на формування спірного
податкового кредиту у відповідному
звітному періоді. Крім того, документи
бухгалтерського обліку, якими
оформлено спірні господарські
операції, заповнені не належним чином,
а тому не можуть вважатись первинними
для цілей ведення податкового обліку
та підтверджувати реальність таких
операцій. Зокрема, з наданих для
перевірки видаткової та податкової
накладної неможливо встановити
фактичну кількість та вартість
придбаного бензину А-76, оскільки
вказані в них дані відрізняються. Тому
Полтавською ОДПІ правомірно
нараховано позивачу штрафні
(фінансові) санкції в сумі 70 089 грн., а
оскаржуване рішення скасуванню не
підлягає.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бурат-Агро"
(ідентифікаційний код - 30152327)
зареєстроване як юридична особа у
встановленому законом порядку 18.08.1998
року. (т.1,а.с.50-51 )

Позивач перебуває на обліку в
Решетилівському відділенні
Полтавської ОДПІ з 18.08.1998 року,
зареєстрований платником податку на
додану вартість.

Відповідачем було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ "Бурат-Агро" з питань
правомірності проведених
фінансово-господарських
взаємовідносин з дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість з ДП «ПК Оріон ТОВ
«Автомир Логістик» за жовтень 2012 року.

Правомірність підстав та процедури
проведення перевірки позивачем не
оспорювалися.

За результатами даної перевірки
складений акт (надалі - Акт перевірки)
№1028/22/30152327 від 05.09.2013 року, у висновках
якого встановлено порушення ТОВ
"Бурат-Агро" п.185.1 ст.185, ст..188, п.198.6 ст.198.
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит по декларації з ПДВ (скорочена)
за жовтень 2012 року на суму 59 895,01 грн.
(т.1,а.с.21-35 )

На підставі вказаного акту Полтавською
ОДПІ було прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
13.09.2013 року, яким позивачу визначено
штрафні (фінансові) санкції в сумі 74 869
грн.

За результатами адміністративного
оскарження, рішенням Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 26.11.2013 року було скасовано
вказане податкове повідомлення -
рішення в частині нарахованої штрафної
санкції в сумі 4 780 грн., в іншій частині
рішення залишено без змін. (т.1, а.с.10-15)

04 грудня 2013 року відповідачем було
прийнято податкове повідомлення -
рішення №, яким до позивача
застосовано штрафні санкції в сумі 70 089
грн. (т.1, а.с.16)

Не погоджуючись із вказаним рішенням
Полтавської ОДПІ, позивач звернувся до
суду із позовом про визнання його
протиправним та скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню - рішенню
та перевіряючи його на предмет
відповідності вищезазначеним
критеріям, суд приходить до висновку
про його необґрунтованість та
протиправність, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач посилався як на правову
підставу його винесення встановлені
ним у Акті перевірки порушення
позивачем п.185.1 ст.185, ст..188, п.198.6 ст.198.
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит по декларації з ПДВ (скорочена)
за жовтень 2012 року на суму 59 895,01 грн.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України, кодекс
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
операції платників податку з:
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.188.1 ст.188 Податкового
кодексу України, база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі, якщо на
момент перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для отримання права на
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання в господарській
діяльності.

Зважаючи на вищевказані норми
Податкового кодексу України,
посилаючись на те, що ТОВ "Бурат-Агро"
фактично не здійснювало придбання
товарів у ДП «ПК Оріон ТОВ «Автомир
Логістик», оскільки такі поставки не
містять у своїй суті розумних
економічних причини (ділової мети) та
не спричиняють реального настання
правових наслідків, а оподатковані
господарські операції полягали лише у
їх документальному оформленні,
відповідач стверджує про завищення
платником податкового кредиту на суму
56 071 грн. за жовтень 2012 року.

Суд знаходить помилковими висновки
податкового органу про порушення
позивачем вказаних норм чинного
законодавства, з огляду на наступне.

В ході перевірки Полтавською ОДПІ
встановлено укладення між ТОВ
"Бурат-Агро" (Покупець ) та ДП «ПК Оріон
ТОВ «Автомир Логістик» договору
купівлі - продажу №5 від 02.04.2012 року, за
умовами якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця паливно -
мастильні матеріали, а Покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах даного
Договору. Номенклатура, кількість, ціна
та загальна вартість Товару
погоджуються сторонами додатково та
зазначаються у видаткових накладних на
Товар, які є невід'ємною частиною цього
Договору. До вказаного договору було
сторонами підписано додаткову угоду №1
від 28.12.2012 року. (т.1, а.с.75-77,109-111)

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення. Такі
первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

На підтвердження дійсності укладення
та реального виконання вищевказаної
угоди представником позивача надано
суду податкові накладні, видаткові
накладні, товарно - транспортні
накладні, реєстр податкових накладних,
згідно яких вбачається придбання
позивачем дизпалива. Оплата придбаних
товарів підтверджується наданими
позивачем платіжними дорученнями. (
т.1,а.с.78-108, 115-150 ) Зберігання та
використання куплених товарно -
матеріальних цінностей підтверджена
звітом руху матеріальних цінностей,
наказами про призначення посадових
осіб ТОВ "Бурат-Агро", лімітно -
забірними картками на одержання
матеріальних цінностей. (
т.1,а.с.183-250,т.2,а.с.1-4)

Під час дослідження вищевказаних
первинних документів бухгалтерського
обліку судом не встановлено порушень
щодо їх оформлення, які б свідчили, що
вказані документи не можуть бути
доказом реальності оподаткованих
господарських операцій. Оформлені
належним чином податкові накладні не
були визнані недійсними та
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних. Відтак, в
силу приписів норм Податкового кодексу
України, наявність належним чином
оформлених податкових накладних
надає позивачу право на формування
податкового кредиту у відповідному
звітному періоді.

З урахуванням зазначеного, позивачем
податковий кредит у відповідних
звітних періодах сформований за
господарськими операціями, фактичне
виконання яких підтверджено доказами;
товар, в ціні якого ТОВ "Бурат-Агро"
повинні бути сплачені суми податку на
додану вартість, використаний в
господарській діяльності позивача і
отриманий від контрагента, який був
зареєстрований на дату вчинення
господарських операцій платником
податку на додану вартість в порядку,
визначеному чинним законодавством.
Документи, що підтверджують фактичне
здійснення господарських операцій по
придбанню паливно - мастильних
матеріалів у ДП «ПК Оріон ТОВ «Автомир
Логістик», подальше їх використання в
господарській діяльності позивача,
оформлені у відповідності до вимог
Податкового Кодексу України.

Посилання податкового органу про
неналежне оформлення видаткових та
товарно - транспортних накладних може
свідчити лише про можливе порушення
позивачем вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а не про порушення
вимог податкового законодавства, що б
позбавляло платника податку права на
отримання відповідного податкового
кредиту.

Таким чином висновки акту перевірки, на
підставі якого винесене оскаржуване
податкове повідомлення - рішення
ґрунтуються на безпідставних та
непідтверджених даних податкового
органу.

Безпідставними суд вважає висновки
відповідача, що оподатковані операції
з поставки товару не містять у своїй
суті розумних економічних причин
(ділової мети) та не спричиняють
реального настання правових наслідків,
оскільки вказане податковим органом
не підтверджено жодними фактичними
доказами.

Висновки акту перевірки вказаного
контрагента позивача 3348/22.5-10/38071696 від
18.06.2013 року, яким встановлено завищення
податкових зобов'язань по
взаємовідносинах з ТОВ «Бурат - Агро»
за жовтень 2012 року на суму 59 895 грн., не
може бути беззаперечним доказом
фіктивності господарських операцій, за
рахунок яких сформовано спірний
податковий кредит.

Не може суд вважати доказами
нереальності оподаткованих операцій
твердження податкового органу про те,
що відповідною перевіркою
постачальника палива ТОВ «Синтез -Оіл»
в адресу ДП «ПК Оріон ТОВ «Автомир
Логістик» не підтверджено реальність
господарських операцій по ланцюгу
постачання з ТОВ «Магелангрупп» по
ланцюгу постачання.

Немає доведеного зв'язку, що саме ці
паливно - мастильні матеріали
постачальник ТОВ «Бурат - Агро», ДП «ПК
Оріон ТОВ «Автомир Логістик», отримав
по ланцюгу постачання від ТОВ «Синтез
-Оіл», а останнє, в свою чергу, по
ланцюгу постання отримало відповідні
бензин та дизпаливо від ТОВ
«Магелангрупп».

Суд вказує на індивідуальний характер
юридичної відповідальності платників
податку. ТОВ «Бурат - Агро» не може
нести відповідальність за можливе
порушення податкового та валютного
законодавства його контрагентом та
постачальниками по ланцюгу постання.
Припущення податкового органу щодо
сумнівності контрагента ДП «ПК Оріон
ТОВ «Автомир Логістик» та відсутності
у господарських операціях за участі
останнього розумної економічної мети,
не можуть впливати на податкові
зобов'язання позивача та ставити в
залежність право платника на
податковий кредит.

Крім того, відповідачем не надано
доказів визнання нечинними у судовому
порядку відповідних договорів
купівлі-продажу, укладених між
позивачем та ДП «ПК Оріон ТОВ «Автомир
Логістик», а також між ДП «ПК Оріон ТОВ
«Автомир Логістик» та його
контрагентами по ланцюгу постачання,
про який стверджує податковий орган.

Відтак, суд критично оцінює твердження
податкового органу про відсутність у
позивача права на формування
податкового кредиту за відповідний
звітний період за рахунок сплачених в
ціні господарських операцій з ДП «ПК
Оріон ТОВ «Автомир Логістик»сум ПДВ ,
оскільки вони ґрунтуються лише на
суб'єктивних доводах відповідача та не
підтверджені доказами.

Суд, таким чином, проаналізувавши
фактичні обставини та матеріали
справи, оцінивши докази, надані
сторонами, не знаходить у діях платника
податків (позивача) порушень тих норм
закону, на які посилається відповідач,
і приходить до висновку, що твердження
податкового органу про наявність таких
порушень ґрунтуються на припущеннях та
належним чином не доведені, доводи
відповідача протирічать вимогам
закону та спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами.

Встановлені судом фактичні обставини
справи свідчать про те, що позивач
виконав усі передбачені законом умови
набуття права на податковий кредит та
має його документальне підтвердження .

Податковим органом, крім посилань на
висновок вищевказаного акту перевірки
контрагента позивача, не було наведено
фактів та надано відповідних доказів,
які б свідчили про неправомірність
формування спірного податкового
кредиту ТОВ «Бурат -Агро» .

Тому суд вважає, що позивачем
правомірно віднесено до складу
податкового кредиту за відповідний
період кошти в сумі 56 071 грн., спрямовані
на придбання товарів, отриманих від ДП
«ПК Оріон ТОВ «Автомир Логістик» .

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість та безпідставність
нарахування Полтавською ОДПІ штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 70 089 грн.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення - рішення та
не надав доказів в спростування
вищевикладеного, на відміну від
позивача, який довів обґрунтованість
вимог, заявлених у позові.

Приймаючи до уваги встановлені в ході
судового розгляду фактичні обставини
справи та враховуючи вищенаведені
норми матеріального права, якими
врегульовано спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Податкове повідомлення-рішення
Полтавської ОДПІ № від 04.12.2013
року - визнати протиправним та
скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Бурат-Агро" витрати зі
сплати судового збору у сумі 1 827,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 26
травня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков