Справа № К/9991/28913/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/28913/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківського університету
Повітряних Сил Збройних Сил України
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 8 грудня 2008
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що проходив військову службу у
Харківському університеті Повітряних
Сил Збройних Сил України на посаді
заступника начальника курсу з
гуманітарних питань
інженерно-авіаційного факультету.
Наказом Командувача Повітряних Сил
Збройних Сил України від 16
вересня 2005 року №182 позивач був
звільнений зі Збройних Сил України за
пунктом 67 «б» (за станом здоров'я)
Положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил
України з правом носіння військової
форми. Наказом начальника Харківського
університету Повітряних Сил Збройних
Сил України від 3 жовтня 2005 року №231
позивач був виключений зі списків
особового складу ХУПС. Позивач вказує,
що при звільненні йому не була
виплачена грошова компенсація замість
неодержаного речового майна в сумі 4447
грн. Просив з урахуванням уточнень
позовних вимог зобов'язати Харківський
університет Повітряних Сил Збройних
Сил України виплатити на його користь
грошову компенсацію за неотримане
речове майно в розмірі 4447,15 грн;
стягнути з відповідача витрати на
оплату державного мита в сумі 44,47 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 8 грудня
2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1
було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від
12 листопада 2009 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 8 грудня 2008
року скасовано. Позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з
Харківського університету Повітряних
Сил Збройних Сил України на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію замість
неодержаного речового майна в розмірі
1169,27 грн. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного процесуального
та матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати постановлені судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити позов
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено, що наказом начальника
Харківського університету Повітряних
Сил Збройних Сил України від 3 жовтня 2005
року №231 ОСОБА_1 був звільнений з
військової служби у запас за пунктом 67
«б» (за станом здоров'я) Положення про
проходження військової служби особами
офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами) Збройних Сил України з
правом носіння військової форми одягу.
Наказом начальника Харківського
університету Повітряних Сил Збройних
Сил України від 3 жовтня 2005 року №231
ОСОБА_1 було виключено із списків
особового складу та всіх видів
забезпечення. Відповідно до довідки
від 21 листопада 2005 року №270, виданої
Харківським університетом Повітряних
Сил Збройних Сил України, позивачу при
звільненні зі служби не виплачено
грошову компенсацію замість
неодержаного речового майна в розмірі
4447,15 грн.

Відповідно до положень частини 2 статті
9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року
№ 2011-ХІІ (у редакції, що діяла
до 11 березня 2000 року)
військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення,
а також речове майно і продовольчі
пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Законом України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від
17 лютого 2000 року № 1459-ІІІ призупинено
дію частини другої статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість
речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства
оборони України, Служби безпеки
України, Служби зовнішньої розвідки
України, Державної прикордонної служби
України, Управління державної охорони
та Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ
України, що використовують цивільний
одяг, який зашифровує особу та відомчу
належність військовослужбовців).

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність законних
підстав для виплати позивачу грошової
компенсації замість речового майна за
період після 10 березня 2000 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.