Справа № 821/263/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/263/14

Категорія: 10.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Каховці та Каховському
районі Херсонської області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014р. по справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Каховці та Каховському
районі Херсонської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань у м.Каховці та
Каховському районі Херсонської
області про стягнення витрат,
пов'язаних з виплатою допомоги на
поховання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014р. управління ПФУ в
м.Каховці та Каховському районі
Херсонської області (далі-пенсійний
фонд) звернулось в суд із позовом до
відділення ВДФСС від нещасних випадків
на виробництві та профзахворювань у
м.Каховці та Каховському районі
Херсонської області про стягнення
витрат, пов'язані з виплатою допомоги
на поховання гр. ОСОБА_1 в сумі 302,37грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що
відповідачем не прийнято до заліку
витрати, які були здійснені пенсійним
фондом на поховання гр. ОСОБА_1, тобто
акт звірки розрахунків за жовтень 2013р.
підписаний з розбіжностями, у зв'язку з
чим відповідачем не компенсовано
витрати на поховання. Відповідач
вказує на те, що не повинен
відшкодовувати вказану суму, у зв'язку
з тим, що смерть гр. ОСОБА_1 не пов'язана
з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Пенсійний фонд
вважає, що має право на відшкодування
понесених витрат без встановлення
причинного зв'язку смерті потерпілого
з отриманим каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Посилаючись на
вказані обставини, пенсійний фонд
просить позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову суду скасувати,
прийняти по справі нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС
України, апеляційну скаргу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що пенсійним фондом не
доведено належними доказами настання
смерті гр. ОСОБА_1 за наслідками
отриманого нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, оскільки відповідно до
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язковою умовою
покриття понесених витрат за рахунок
відповідача є наявність причинного
зв'язку між смертю та одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
при здійсненні звірки витрат за
особовими справами потерпілих,
пенсійним фондом надіслано до
відповідача акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за жовтень 2013р. Але,
відповідачем акт підписаний з
розбіжностями на суму 302,37грн., яка
складає суму витрат допомоги на
поховання гр. ОСОБА_1 у розмірі 300грн. та
доставку допомоги на поховання в сумі
2,37грн. Відповідач відмовляючись
включати в акт звірки гр. ОСОБА_1,
послався на те, що смерть потерпілого
не пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування.

Вирішуючи питання щодо відмови
відповідача у відшкодуванні вказаної
суми, суд першої інстанції виходив з
наступного.

Даний спір виникає із
правовідносин, які регулюються ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі-Закон).

Відповідно до ст.21 цього Закону
на відповідача покладено обов'язки по
своєчасному та повному відшкодуванню
шкоди, заподіяної застрахованій особі
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, шляхом виплати йому
або особам, які перебували на його
утриманні, пенсії по інвалідності (у
зв'язку з втратою годувальника)
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

За правилами ч.2 ст.24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно ч.8 ст.34 Закону, у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2001р. №826 затверджений порядок,
який регулює проведення витрат на
поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання.

Відповідно до п.2, 5 вказаного Порядку,
витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України.
Організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником.

За правилами абз.2 ч.9 ст.34 Закону, у разі
смерті потерпілого, який одержував
страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Аналізуючи наведені норми
законодавства України, судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку про те, що
встановлення причинного зв'язку між
смертю потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я є обов'язковою умовою для
відшкодування відповідачем понесених
витрат пенсійним фондом.

Крім того, судом першої інстанції
пенсійному фонду була надана
можливість для надання суду медичного
висновку про встановлення причинного
зв'язку смерті із одержаним трудовим
каліцтвом.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме з листа пенсійного фонду
(а.с.29), позивач не має змоги надати суду
висновок спеціального медичного
закладу про встановлення причинного
зв'язку із одержаним трудовим
каліцтвом, у зв'язку з відсутністю
такого висновку, оскільки розтин гр.
ОСОБА_1 не робили.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Каховці та
Каховському районі Херсонської
області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко