Справа № 826/4930/13а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/800/35345/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс-банк» на
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-банк» (далі - ПАТ КБ
«Правекс-банк») до відділу Державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції (далі -
відділ ДВС), третя особа - ОСОБА_2, про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ПАТ КБ
«Правекс-банк» звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило: зобов'язати відділ ДВС
звільнити з-під арешту земельну
ділянку, а також житловий будинок із
свердловиною, що перебувають в іпотеці
ПАТ КБ «Правекс-банк»; скасувати акт
опису та арешту майна, складеного
відповідачем при виконанні
виконавчого документа.

Позов обґрунтовано тим, що 18
квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір. В
якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором в цей
же день між ними було укладено договір
іпотеки на земельну ділянку, а також
житловий будинок із свердловиною.
Однак у листопаді 2012 року на адресу
позивача відповідач надіслав лист, в
якому повідомляв, що на вказане майно
третьої особи накладено арешт.
Посилається на те, що ПАТ КБ
«Правекс-банк» має переважне право на
звернення стягнення на предмет іпотеки
перед іншими особами, а тому арешт
майна порушує інтереси позивача як
іпотекодержателя.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року, відмовлено у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалені ними судові рішення
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права згідно
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
приходить до наступних висновків.

Із змісту позову вбачається, що позивач
звернувся до відповідача про
звільнення майна з-під арешту
посилаючись на Закон України «Про
іпотеку», Цивільний кодекс України,
Закон України «Про виконавче
провадження», вважаючи, що має
переважне право на заставлене майно.

Частиною 6 статті 54 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV)
передбачено, що за рахунок коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, здійснюються утримання,
передбачені статтею 43 цього Закону,
після чого кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у виконавчому провадженні,
йому виплачуються кошти після
належного підтвердження права на
заставлене майно. У разі задоволення в
повному обсязі вимог заставодержателя
залишок коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону
№606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 21 травня 2012 року №5 «Про внесення
змін до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби»» судам при розгляді справ з
приводу оскарження дій державного
виконавця стосовно арешту майна
боржника потрібно враховувати, що в
межах статті 181 КАС України
розглядаються вимоги щодо арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно.

З огляду на викладене, правильними є
висновки судів попередніх інстанцій
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі, оскільки для
вирішення питання щодо зняття майна
з-під арешту необхідно встановити
наявність права ПАТ КБ «Правекс-банк»
на заставлене майно.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування або зміни
прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-банк» залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

М.М. Олексієнко