Справа № 808/516/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 808/516/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом фермерського господарства
«Маслянка»

до Відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив суд визнати дії
протиправними відповідача щодо
складання постанови від 12.12.2013 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження по
виконавчому провадженню ВП « 41158620.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що ФГ «Маслянка» в
лютому 2013 року уклало Форвардний
біржовий контракт №253Ф від 19.02.2013 з
«Аграрним фондом», на підставі якого
взяло на себе зобов'язання відпустити
до 01.11.2013 з врожаю 2013 року зерна пшениці
2-го класу в кількості 600 тн., на загальну
суму 1 145 400 грн. По контракту отримало 50%
грошових коштів в якості авансового
платежу.

19.02.2013 був складений нотаріально
посвідчений Договір застави між
вказаними сторонами, предметом застави
стало зерно, яке буде вирощено та
зібрано ФГ Маслянка».

В зв'язку з відсутністю врожаю пшениці
на очікуваному рівні, та виконуючи в
повному обсязі виплати орендної плати
за земельні паї мешканцям Фруктовської
селищної ради та Новинської селищної
ради, виконали свої зобов'язання по
Форвардному біржовому контракту №253Ф
від 19.02.2013 лише частково, в зв'язку з чим
виникла у ФГ «Маслянка» заборгованість
перед «Аграрним фондом» по
відвантаженню саме пшениці 2-го класу
на загальну суму 403 269.03 грн.

26.11.2013 р. за ініціативою «Аграрного
фонду» приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 був складений Виконавчий
напис про звернення стягнення на зерно
яке є власністю ФГ «Маслянка», на
загальну суму 403 269,03 грн. А у разі
відсутності зерна, пропонується
задовольнити вимоги стягувана за
рахунок грошових коштів з рахунків
підприємства.

17 грудня 2012 року позивач поштою отримав
від Державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Захарчук Н.В.
Постанову від 12.12.2013 про відкриття
виконавчого провадження ВП №41158620 про
звернення стягнення на зерно ФГ
«Маслянка» та Постанову від 12.12.2013 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження по
виконавчому провадженню ВП №41158620.

Оскільки Постанова про накладення
арешту винесена 12.12.2013 в момент
відкриття провадження, то вважає, що
відповідачем грубо порушені норми
виконавчого провадження та його
конституційні права.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Надав до суду заперечення,
в яких просив в задоволенні позову
відмовити.

Згідно з ст. 41 КАС України при розгляді
справи в порядку письмового
провадження фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали
адміністративного позову, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Аграрним
фондом та ФГ «Маслянка» 19.02.2013 було
укладено форвардний біржовий контракт
на закупівлю Аграрним фондом зерна та
того ж дня укладено договір застави
зерна.

У зв'язку з відсутністю зерна приватним
нотаріусом ОСОБА_1 було здійснено
виконавчий напис шляхом стягнення
грошових коштів з рахунків ФГ
«Маслянка».

10.12.2013 до відділу державної виконавчої
служби на примусове виконання за
заявою в.о.генерального директора
Аграрного фонду В.Я.Дрань від 26.11.2013 за
№41-07/2977 пред'явлений виконавчий напис
приватного нотаріусу Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за № 1096 від 26.11.2013, про «звернути
стягнення на користь Аграрного фонду
на зерно, яке є у власності ФГ
«Маслянка» в розмірі неповернутого
авансового платежу у сумі 403269,03 грн.

У разі відсутності зерна у власності ФГ
«Маслянка» задовольнити вимоги
Аграрного фонду шляхом стягнення
грошових коштів з рахунків ФГ
«Маслянка» та перерахувати суму
заборгованості у розмірі 403269,03 грн.

12.12.2013 державним виконавцем було
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, врегульовані Законом
України "Про прокуратуру" та Законом
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV
(далі - Закон № 606-XIV) виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(ч. 2 ст. 2 Закону № 606-XIV).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частинами 2, 3 ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" у заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Як було вищезазначено 12.12.2013 року
керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
якою боржнику запропоновано виконати
його самостійно в строк до 18.12.2013.
Одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження у
зв'язку з зазначеною заявою стягувача
державним виконавцем було накладено
арешт на майно боржника.

Копії постанов про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження того ж дня
направлені сторонам виконавчого
провадження за вих.№19937 та 19938.

Як вбачається зі зворотного
повідомлення про вручення поштового
відправлення вищезазначені постанови
отримані боржником особисто.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо при
відкритті виконавчого провадження
державним виконавцем накладено арешт
на майно та кошти боржника, боржник за
погодженням з державним виконавцем має
право у строк до початку примусового
виконання рішення реалізувати належне
йому майно чи передати кошти в рахунок
повного або часткового погашення боргу
за виконавчим документом. У разі
продажу майна боржника покупець цього
майна повинен внести кошти за придбане
майно на рахунок органу державної
виконавчої служби у строк до початку
примусового виконання рішення. Після
внесення покупцем коштів арешт з
проданого майна боржника знімається за
постановою державного виконавця.

ФГ «Маслянка» у строк для
добровільного (самостійного) виконання
рішення, передбачений ч. 2 ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження", до
державного виконавця не звернулось, а
звернулось лише 25.12.2013 для того щоб
ознайомитись з матеріалами
виконавчого провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідач діяв в межах наданих
повноважень, у спосіб визначений
Законом України «Про виконавче
провадження», а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163, 186 КАС України, Законом України
«Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.
Сіпака