Справа № 809/1170/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
№ 809/1170/14

16 год. 00 хв.
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Мулі Х.О.

за участю: представників позивача
Гриньківа І.М., Шкредко О.П.

представника
відповідача Клюби М.Б.

представників третіх осіб
Липчука І.М. Луціва В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області до
Державного лісопромислового
підприємства "Прикарпатліс", треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - регіональне відділення
Фонду державного майна України в
Івано-Франківській області, Колективне
підприємство Фірма "Лік" про
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2014 року Державна фінансова
інспекція в Івано-Франківській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державного
лісопромислового підприємства
"Прикарпатліс" про зобов'язання
вчинити дії.

Ухвалами суду від 29.04.2014 року та від
12.05.2014 року залучено до участі у справі
як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача відповідно
регіональне відділення Фонду
державного майна України в
Івано-Франківській області та
Колективне підприємство Фірма "Лік".

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності у
Державному лісопромисловому
підприємстві ''Прикарпатліс'' за період
з 01.01.2009 року по 01.10.2011 року
Контрольно-ревізійним управління в
Івано-Франківській області складено
акт №06-21/18 від 17.11.2011 року, відповідно до
окремих висновків якого встановлено,
що в порушення пункту 8 та Додатку 2
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна та пропорції її
розподілу, внаслідок невірного
застосування орендних ставок за
використання майна, Державним
лісопромисловим підприємством
"Прикарпатліс" та державним бюджетом
недоотримано за ІІ-ІV квартали 2010 року, 9
місяців 2011 року коштів від оренди
державного майна на загальну суму 77
982,99 грн. На реалізацію даного акта
ревізії Контрольно-ревізійне
управління в Івано-Франківській
області скерувало вимогу Державному
лісопромисловому підприємству
"Прикарпатліс" про усунення виявлених
порушень, яка на даний час не виконана.

Представники позивача заявлені вимоги
підтримали з підстав, викладених в
адміністративному позові. Суду
пояснили, що відповідно до ст. 15 Закону
України "Про контрольно-ревізійну
службу в Україні" законні вимоги
посадових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.
Зазначили, що відповідно до п.7 ст.10
Закону України "Про
контрольно-ревізійну службу в Україні"
позивач має право пред'являти
керівникам та іншим службовим
особам підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.
Вказали, що за результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного лісопромислового
підприємства ''Прикарпатліс'',
Контрольно-ревізійним управлінням в
Івано-Франківській області складено
акт, відповідно до якого встановлено
факт порушення вимог додатку № 2
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна та пропорції її
розподілу. На реалізацію даного акта
ревізії Контрольно-ревізійне
управління в Івано-Франківській
області скерувало вимогу Державному
лісопромисловому підприємству
"Прикарпатліс" про усунення виявлених
порушень. Однак відповідачем в
порушення норм чинного законодавства
не виконано п.2 вищевказаної вимоги.
Позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо вирішення даного спору
поклалася на розсуд суду.

Представник регіонального відділення
Фонду державного майна України в
Івано-Франківській області у судовому
засіданні проти зазначеного позову
заперечив з підстав, наведених у
поданих поясненнях. Суду повідомив, що
відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" державну політику у сфері
оренди здійснюють: Кабінет Міністрів
України, а також Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва. Згідно ст. 32
вищевказаного Закону контроль за
використанням майна, переданого в
оренду, покладається на органи, які
відповідно до цього Закону
здійснюють державну політику у сфері
оренди. Вказав, що перевірка
відповідача проводилась за
відсутності посадових осіб
регіонального відділення Фонду
державного майна України в
Івано-Франківській області, тому
обставини, викладені в акті ревізії, є
такими, що не відповідають дійсності,
оскільки спростовуються перевіркою
прокуратури м. Івано-Франківська та
роз'ясненнями Фонду державного майна. В
задоволенні позову просив відмовити.

Представник Колективного підприємство
Фірма "Лік" у судовому засіданні позов
не визнав. Суду пояснив, що до
неправильних висновків ревізор дійшов
внаслідок безпідставного виключення
із загального складу орендованих
приміщень за цільовим призначенням і
видом діяльності - під виробництво -
частину приміщень площею 96 м2, та
віднесенням їх до офісних приміщень та
приміщень загального користування. В
свою чергу, ревізор протиправно на
вказану площу (96 м2) застосував замість
4% і 6% орендної ставки - 15%, що, як
наслідок, на думку перевіряючого,
призвело до недоотримання коштів на
загальну суму 77 982,99 грн. Із таким
висновком в акті ревізії він не
погоджується, вважаючи, що ревізором
неправильно протлумачено та
застосовано положення Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна та
пропорції її розподілу. А саме, для
визначення орендної ставки, яка має
значення для розрахунку розміру
орендної плати, у відповідності до
вимог пункту 20 і 22 Додатку 2 до Методики
необхідно використовувати не цільове
використання приміщень предмета
оренди, а вид діяльності орендаря за
КВЕД, якими у позивача є тільки ''Інша
поліграфічна діяльність'' (22.22.0) та
''Роздрібна торгівля книгами, газетами
та канцелярськими товарами'' (52.47.0). Для
вказаних видів діяльності Методикою
визначено орендну ставку 4% та 6%
відповідно, а не 15%, як застосовано
ревізором. Використання всіх приміщень
у предметі оренди здійснюється
позивачем для забезпечення здійснення
виключно видів діяльності за КВЕД 52.47.0
та 22.22.0, а тому орендна плата повинна
розраховуватися не за цільовим
призначенням використання кожного
приміщення окремо, а за видом
діяльності орендаря для всієї прощі
оренди. В задоволенні позову просив
відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
представників сторін та третіх осіб,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що колективне
підприємство фірма "Лік" на підставі
договору оренди державного майна №06/09
від 12.02.2009 року, із змінами та
доповненнями до нього, укладеного з
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Івано-Франківській області, орендує
(використовує) частину нежитлових
приміщень по вул. Василіянок, 48 в м.
Івано-Франківську загальною площею 411,8
м2, які перебувають на балансі у
Державного лісопромислового
підприємства "Прикарпатліс".

Організаційні відносини, пов'язані з
передачею в оренду майна державних
підприємств, установ організацій
регулює Закон України "Про оренду
державного та комунального майна" від
10.04.1992 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" державну політику у сфері
оренди здійснюють: Кабінет Міністрів
України, а також Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва - щодо державного
майна.

Відповідно до ст. 32 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" контроль за використанням
майна, переданого в оренду (крім іншого
окремого індивідуально визначеного
майна), покладається на органи, які
відповідно до цього Закону здійснюють
державну політику у сфері оренди.

В судовому засіданні встановлено, що в
період з 17.10.2011 року по 17.11.2011 року
позивачем було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності у
Державному лісопромисловому
підприємстві "Прикарпатліс" за період з
01.01.2009 року по 01.10.2011 року.

За результатами ревізії складено акт
за № 06-21/18 від 17.11.2011 року, відповідно до
якого посадовими особами
Контрольно-ревізійного управління в
Івано-Франківській області
встановлено порушення відповідачем
пункту 8 та Додатку 2 Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна та
пропорції її розподілу (надалі -
Методика), внаслідок невірного
застосування орендних ставок за
використання майна, Державним
лісопромисловим підприємством
"Прикарпатліс" та державним бюджетом
недоотримано за ІІ-ІV квартали 2010 року, 9
місяців 2011 року коштів від оренди
державного майна на загальну суму 77 982,99
грн.

На підставі вищевказаного акту ревізії
відповідачу, з метою усунення
вищевказаного порушення, направлено
вимогу за №09-06-14/7827 від 29.11.2011 року, якою
його зобов'язано:

- ініціювати перед РВ ФДМУ по
Івано-Франківській області, керуючись
ст.651 Цивільного кодексу України,
внесення змін до договору оренди від
12.02.2009 № 06/09 (із змінами) в частині
підвищення розміру орендної плати
(ставки) та приведення у відповідність
орендованих площ;

- у разі відмови, внести такі зміни
шляхом ініціювання позову перед
органами прокуратури (вжиття заходів
прокурорського реагування) щодо:

- внесення змін до договору оренди від
12.02.2009 року № 06/09 (із змінами);

- розірвання вищезазначеного договору
в установленному порядку;

- стягнення коштів, внаслідок завданих
збитків державному бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України ''Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні''
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) одним із
завдань державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, ефективним використанням
майна на підприємствах і в
організаціях, які використовують
державне чи комунальне майно.

Відповідно до ст. 12 Закону службові
особи державних контрольно-ревізійних
служб зобов'язані суворо додержувати
Конституції України, законів України,
прав та інтересів громадян,
підприємств, установ і організацій, що
охороняються законом. За невиконання
або неналежне виконання службовими
особами державних
контрольно-ревізійних служб своїх
обов'язків вони притягаються до
дисциплінарної та кримінальної
відповідальності відповідно до
чинного законодавства.

Згідно ст. 2 Закону України ''Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні'' (ділі - Закон )головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

За змістом частини 5 статті 2 вказаного
Закону інспектування здійснюється у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року за
№550, із змінами та доповнення, акт
ревізії - документ, який складається
особами, що проводили ревізію, фіксує
факт її проведення та результати.

Цим же Порядком визначено порядок і
умови реалізація результатів ревізії,
за змістом пункту 46 якого якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Судом встановлено, що Пунктом 3
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року № 786 "Про Методику
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу" (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) Фонду
Державного майна України були надані
повноваження щодо надання роз'яснень з
питань застосування методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна.

На звернення регіонального відділення
Фонду державного майна України в
Івано-Франківській області листом від
04.01.2012 року за № 10-16-105 Фонд Державного
Майна України роз'яснив положення
чинного законодавства щодо спірних
правовідносин, викладених в акті №
06-21/18 від 17.11.2011 року, та зазначив, що
Методикою не передбачено орендні
ставки для коридорів чи інших
приміщень загального користування.

Вказаний лист не втратив свою чинність,
а отже, офіційні роз'яснення, які надані
органом, уповноваженим на їх надання,
застосовуються до відносин оренди
незалежно від зміни методик та
відображення в них цього факту. На
переконання суду відповідачем
протиправно не взято до уваги лист
Фонду Державного Майна України від
04.01.2012 року за № 10-16-105, яким роз'яснено
розмір орендних ставок, що оспорюються
сторонами. Одночасно суд вважає, що сам
факт зменшення орендної плати
внаслідок укладення нового договору у
порівнянні з попереднім договором
оренди за умови додержання сторонами
всіх вимог та приписів чинного
законодавства, які регулюють питання
оренди державного майна, не може бути
належним та достатнім доказом
допущення правопорушення.

Згідно дослідженого в якості
письмового доказу по справі подання за
№ 125 від 10.01.2012 року прокуратури м.
Івано-Франківська про усунення
порушень вимог Закону України ''Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні'' судом встановлено, що
правопорушення, які були зафіксовані в
акті № 06-21/18 від 17.11.2011 року за
наслідками проведення ревізії,
передбачають кримінальну
відповідальність. Відтак матеріали
перевірки Державного
лісопромислового підприємства
"Прикарпатліс" були направлені до
прокуратури м. Івано-Франківська,
посадовими особами якої встановлено,
що при проведенні ревізії працівниками
КРУ порушено норми чинного
законодавства. Зокрема, контролером -
ревізором невірно застосовані орендні
ставки за використання державного
майна. Також невірним згідно подання є
посилання представників позивачів на
п. 5.5. Договору, оскільки вказаним
пунктом передбачено, що орендар має
забезпечувати представникам
Орендодавця та балансоутримувача (ДЛП
"Прикарпатліс") доступ на об'єкт оренди
з метою здійснення перевірки стану
об'єкта оренди та його цільового
використання. Будь-якого обов'язку
відповідача проводити перевірки
договором не вставлено. Натомість, п.8.1
Договору визначено, що право
контролювати наявність, стан, напрямки
та ефективність використання
державного майна, переданого в оренду,
належить Орендодавцю - регіональному
відділенню Фонду Держмайна України.
Крім цього, прокурор вважає, що
неналежний стан контролю використання
майна у спірних правовідносинах не
може мати ніякого юридичного значення,
оскільки порушення допущено внаслідок
невірного застосування орендних
ставок регіональним відділенням Фонду
Державного майна України з моменту
укладення договору оренди та внесення
до нього змін. Неправомірним на думку
прокурора є також здійснення
розрахунку завданих збитків за період
з 01.04.2010 року по час проведення ревізії,
оскільки жодні договори оренди
вказаною датою не укладались, зміни до
них не вносились.

На підставі вищевикладеного,
прокуратурою м. Івано-Франківська
зроблено висновок, що виявлені
порушення, які викладені у
вищевказаному акті, суперечать
фактичним обставинам справи, а
розрахунок завданих збитків є
неправомірним.

Відтак, за неналежне виконання своїх
службових обов'язків притягнено до
дисциплінарної відповідальності
начальника відділу інспектування у
сфері послуг Шкредко О.П. та провідного
контролера - ревізора, який проводив
перевірку відповідача, Мазурика А.В., що
підтверджується дослідженим в
судовому засіданні письмовим доказом -
копією наказу Держфінінспекції в
області за №126-0 від 16.03.2012 року. Даним
наказом позивач фактично визнав
наявність порушень, допущених
посадовими особами органів держаного
фінансовго контролю при проведенні
перевірки.

За таких обставин, так як акт перевірки,
проведеної без дотримання
встановленого порядку її проведення,
не може бути доказом порушення чинного
законодавства, вимога про усунення
такого порушення не може бути визнана
судом правомірною.

Згідно із частиною 5 статті 22
Господарського кодексу України,
держава реалізує право державної
власності у державному секторі
економіки через систему
організаційно-господарських
повноважень відповідних органів
управління щодо суб'єктів
господарювання, що належать до цього
сектора і здійснюють свою діяльність
на основі права господарського відання
або права оперативного управління.

Таким чином, оскільки відповідно
до вищевказаних норм ДЛГ "Прикарпатліс"
не може на власний розсуд
розпоряджатись переданим йому на праві
господарського відання майном і не
може самостійно вирішувати питання
правового характеру відносно
вказаного майна, то , на думку суду
позивачем безпідставно зобов'язано
відповідача виконати пункт 2 вимоги №
09-06-14/7827від 29.11.2011 року. За таких
обставин, суд відхиляє посилання
представника позивача на п.7 ст.10 та ст.
15 Закону України "Про
контрольно-ревізійну службу в Україні",
оскільки вимога винесена з порушенням
норм чинного законодавства, а відтак у
відповідача відсутній обов'язок
вчиняти будь - які дії для усунення
правопорушень, вказаних у ній.

У той же час в ході судового розгляду
справи судом не встановлено, а
позивачем не доведено факту порушення
чинного законодавства саме
відповідачем. При цьому відповідач на
переконання суду не може бути винним у
вчиненні вказаного порушення, оскільки
не є стороною договору оренди
укладеного регіональним відділенням
Фонду Держмайна в Івано-Франківській
області та КП Фірма "Лік".

Одночасно суд не погоджується з
підставністю позовної вимоги
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області і з
наступних підстав.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із змісту відповідних положень
чинного законодавства України про
основи фінансового контролю
вбачається, що позивач здійснює
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, позивач дійсно
має право пред'являти письмову вимогу
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства. Однак на
переконання суду зміст вимоги
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області повинен
узгоджуватися з приписами чинного
законодавства, що, зокрема, означає те,
що вимога повинна містити вичерпну
вказівку підконтрольному суб'єкту щодо
вчинення дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону. Між
тим обраний позивачем спосіб захисту
порушенного права не відповідає змісту
та обсягу прав органу державного
фінансового контролю, визначених ст.10
Закону України за N 2939-XII від 26.01.1993 "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні". Так
згідно заявленої позовної вимоги спір
по суті не вирішується, а фактично
ініціюється інший спір.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин у позивача наявний
процесуальний обов'язок доведення
наявності правопорушення, вчиненого
відповідачем, правомірності заявленої
державному підприємству вимоги щодо
усунення такого порушення та
незаконної бездіяльності щодо
виконання такої вимоги. Тобто, в даному
випадку тягар доказування
покладається на позивача, який має
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги.

У той же час в ході судового
розгляду справи судом не встановлено, а
позивачем не доведено факту порушення
чинного законодавства саме
відповідачем та інших обставин, які б
покладали на ДЛГ"Прикарпатліс"
обов'язок вчинення дій, що є предметом
позову по даній справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов до задоволення не підлягає.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі
22.05.2014 року.

Суддя
Гундяк В.Д.