Справа № 2а/0570/6695/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/60373/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Шипуліної Т.М.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Східної
Митниці

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011

у справі №2а/0570/6695/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бад-Алтай»

до Східної Митниці

Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області

про визнання незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бад-Алтай» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Бад-Алтай»)
звернулося до суду з позовом до Східної
Митниці (далів про тексту - відповідач
1), Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області (далі по тексту - відповідач 2,
ГУ ДКУ у Донецькій області) про
визнання незаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
повернення надмірно сплаченого мита у
розмірі 1017,99 грн. та суми ПДВ у розмірі
142784,53 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 05.07.2011 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25.08.2011 рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення, яким у позові задоволено
повністю.

В касаційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанцій та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом попередніх інстанцій
встановлено, що вибірковим способом в
період з 13.12.2010 по 18.01.2011 відповідачем 1
проведено планову перевірку стану
дотримання ТОВ «Бад-Алтай» вимог
законодавства України з питань митної
справи при здійсненні
зовнішньоекономічної діяльності за
період з 01.01.2008 по 01.12.2010 відповідно до
програм перевірки, про що 21.01.2011 було
складено акт №1/11/700000000/.

За перевіряємий період ТОВ «Бад-Алтай»,
як суб'єкт зовнішньоекономічної
діяльності, здійснювало імпорт товарів
таких як біологічно активні добавки до
їжі, харчові продукти спеціального
дієтичного споживання та косметична
продукція на митну територію України з
Росії та Польщі відповідно до
зовнішньоекономічних договорів
наявних в матеріалах справи, а саме:
№RU/UA-219 від 11.11.2008 (ЗАТ «Еквалар», м.
Бійськ, Алтайський край), №10/09 від 25.09.2009
(ТОВ «Варма», м. Санкт-Петербург),
№35/09/RUS/UKR від 17.03.2009 (ТОВ «Русекспорт», м.
Москва), №34 від 21.01.2009 (ТОВ «Нева
Експорт», м. Санк-Петрбург), №05 КБ/2008 від
05.05.2008 (ТОВ «Экология жизни», м. Москва),
№16/01/07Е від 16.01.2007, №RU/UA/777 від 01.09.2008 (ТОВ
«Торговый дом «Валар», м. Бійськ,
Алтайський край), №07/02/08/Ф від 07.02.2008 (ВАТ
«Экспортфарм», м. Москва), №Т-10/0608 від
25.06.2008 (ВАТ «Фармацевтическая компания
«Экомир», м. Москва), №RU/UA/500 від 06.07.2005
(ТОВ «Торговий дом «Эвалар», м. Бійськ,
Алтайський край), №3/э від 23.11.2007 (ТОВ
«Зелдис» - Фарма, м. Подольськ,
Московська область), №15/10/07/Ф від 15.10.2007
(ЗАТ «Єкспортфарм», м. Москва), ВЭД-03 від
31.03.2009 (ТОВ «Институт Натуротерапии
«Столица», м. Москва), №02/804/2009 від 06.11.2009
(ТОВ «Группа Компаний «Сибларекс», м.
Москва), №27/10 від 01.06.2010 (ТОВ «Диарси
Глобал», м. Москва), №01/2010 від 26.05.2010
(«Натур Продукт», м. Варшава, Польща).
Згідно висновків акту позивачем
порушені вимоги ст. 267 Митного кодексу
України в частині не включення до
митної вартості витрат на страхування.

Відповідно до частини першої статті 267
Митного кодексу України (який діяв на
час виникнення спірних правовідносин)
митною вартістю за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, є вартість
операції, тобто ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари,
якщо вони продаються на експорт в
Україну, скоригована в разі потреби
відповідно до частини другої цієї
статті. Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
які повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб.

Як випливає зі змісту частини другої
цієї ж статті Кодексу при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються
подальші витрати, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, у тому
числі і витрати на транспортування
товару.

В силу вимог частини третьої статті 267
Митного кодексу України при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у цій статті. До митної
вартості не включаються нижченаведені
витрати або кошти за умови виділення їх
з ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
які документально підтверджено та які
піддаються обчисленню, зокрема,
витрати на транспортування після
ввезення.

Відповідно до пункту 4.3 статті 4 Закону
України «Про податок на додану
вартість» для товарів, які
імпортуються на митну територію
України платниками податку, базою
оподаткування є договірна (контрактна)
вартість таких товарів, але не менша
митної вартості, зазначеної у ввізній
митній декларації з урахуванням витрат
на транспортування, навантаження,
розвантаження, перевантаження та
страхування до пункту перетину митного
кордону України, сплати брокерських,
агентських, комісійних та інших видів
винагород, пов'язаних з імпортом таких
товарів, плати за використання об'єктів
інтелектуальної власності, що належать
до таких товарів, акцизних зборів,
ввізного мита, а також інших податків,
зборів (обов'язкових платежів), за
винятком податку на додану вартість, що
включаються у ціну товарів (робіт,
послуг) згідно з законами України з
питань оподаткування. Визначена
вартість перераховується в українські
гривні за валютним (обмінним) курсом
Національного банку України, що діяв на
кінець операційного дня, що передує
дню, в якому товар (товарна партія)
вперше підпадає під режим митного
контролю відповідно до митного
законодавства.

Згідно наявних у матеріалах справи
страхуванням вантажів позивачем
здійснювалось виключно на території
України, тобто після перетину
державного кордону, а тому вірним є
висновок суду апеляційної інстанції,
що ці витрати згідно вимог пункту 4.3
статті 4 Закону України «Про податок на
додану вартість» не повинні включатись
до бази оподаткування.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східної митниці
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Т.М. Шипуліна (підпис)М.О.
Федоров