Справа № 759/14769/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: П'ятничук І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Святошинського
районного суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації (далі
відповідач 1, УПСЗН), Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат (далі
відповідач 2) про зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат та просив суд
зобов`язати відповідачів перерахувати
та виплатити кошти за ненадані путівки
та щорічну допомогу на оздоровлення з
2008 року по 2013 року.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 26.11.2013 року позовні вимоги
за період з 2008 року по 23.03.2013 року
залишено без розгляду.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 26.11.2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги за 2011-2013
роки.

В судовому засіданні позивач підтримав
апеляційну скаргу

Представник відповідача не з'явився до
судового засідання, що не заперечує
розгляду справи за його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу що з'явилися до судового
засідання, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
інвалідом ІІ групи І категорії, осіб, що
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
його інвалідність пов'язана з впливом
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
відповідним посвідченням, перебуває на
обліку у відповідача.

Проте, щорічна допомога на
оздоровлення позивачу виплачувалася
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України N 562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не ст. 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Не погоджуючись з діями відповідачів,
ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов частково невірного висновку,
з яким суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам 2-ї групи - 5
мінімальних заробітних плат, а згідно
із ч. 7 ст. 48 згаданого Закону розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Пунктом 4 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст. 48 Закону № 796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік, отже, вказаним пунктом цього
Закону КМУ надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України
таке право використано не було,
оскільки відповідного
нормативно-правового акта КМУ на
виконання вимог пункту 4 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
щодо встановлення розмірів щорічної
допомоги на оздоровлення прийнято не
було, тому до прийняття вищезгаданого
нормативно-правового акта КМУ при
визначенні розміру виплат щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
застосуванню підлягають безпосередньо
положення статті 48 Закону №796-ХІІ.

Рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп2012 від 25.01.2012 року
дано тулмачення, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи особливість дії в
часі закону про Державний бюджет
України на відповідний рік,
нормативно-правовий акт Кабінету
Міністрів України, виданий на його
виконання, також діє у межах бюджетного
року.

Отже, постанова КМУ № 562 від 12
липня 2005 року «Про щорічну допомогу на
здоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» була видана на виконання
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» і була розрахована
на бюджетний період 2005 року, а тому
вказані норми даної постанови не
підлягають застосуванню при
визначенні розміру виплат щорічної
допомоги на оздоровлення у бюджетному
періоді 2013 року.

Також, відповідно до пункту 4
статті 20 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції чинній на
моментв виникнення спірних
правовідносин), особи, віднесені до
категорії 1, мають право на позачергове
безоплатне надання
санаторно-курортних путівок або
одержання компенсацій вартості
самостійного санаторно-курортного
лікування. Порядок надання путівок,
розмір та порядок виплати компенсації
вартості самостійного
санаторно-курортного лікування
визначаються КМ України.

Оскільки, як свідчать матеріали справи,
доказів самостійного
санаторно-курортного лікування
позивачем не надано, а КМ України
постанови щодо регулювання
компенсації вартості за самостійне
санаторно-курортне лікування за 2008-2013
роки не приймалось, то позовні вимоги
щодо грошової компенсації за ненадані
путівки у 2013 роціі задоволенню не
підлягають.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню щодо зобов`язання
відповідача виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік,
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов висновку, з яким суд
апеляційної інстанції частково не
погоджується.

Доводи апеляційної скарги позивача
частково спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені у
постанові від 26.11.2013 року, та є
підставою для її скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати в частині позовних вимог
щодо зобов`язання відповідачів
перерахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення, відповідно
до ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та прийняти в цій частині
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги частково.

Керуючись статтями 186, 198, 202, 207, 212, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, а постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 26.11.2013 року в
частині позовних вимог щодо
зобов`язання Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
перерахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення, відповідно
до ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - скасувати та прийняти в
цій частині нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги частково.

Зобов`язати Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
перерахувати та виплатити ОСОБА_2
щорічну допомогу на оздоровлення за 2013
рік, відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В решті постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 26.11.2013 року -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.