Справа № 826/18045/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.

Суддів
Коротких А.Ю.

Ганечко О.М.

при секретарі
Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Пост Україна»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Пост Україна» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ТОВ «Медіа Пост Україна»,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Медіа Пост Україна» з
питань повноти та достовірності питань
повноти та достовірності сплати до
бюджету податків при проведенні
фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ
«Едветайзинг-Експерт» (код за ), ТОВ «Сорента» (код за ), ТОВ «ТД «Біг-Маркет» (код за
), ТОВ «Постпринт» (код за
), ТОВ «Лойєр» (код за ) та ТОВ «Сібер» (код за )
за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня
2011 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 108/26-55-22-08/36677099 від 17 липня 2013 року яким
встановлено порушення позивачем п.
п.3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» та п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.3, 198.6
ст. 198 ПК України внаслідок чого
завищено податковий кредит в
деклараціях з податку на додану
вартість на суму 25 319, 00 грн. за жовтень
2010 року - січень 2011 року.

На підставі Акту перевірки податковим
органом винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
8 від 01 серпня 2013 року, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 29 389, 00 грн., з яких 25
319, 00 грн. за основним платежем та 4 070, 00
грн. за штрафними санкціями.

Позивач вважає протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо призначення та проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та не погоджується з
оскаржуваним рішенням та висновками
Акту перевірки, оскільки стверджує про
реальний характер господарських
операцій з ТОВ "Сібер".

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (замовник) та ТОВ «Сібер»
(Виконавець) було укладено Договір
№27/09-10 від 27 вересня 2010 року предметом
якого було надання Замоввнику послуг
рекламного обслуговування (проводить
рекламні кампанії Замовникавідповідно
до умов, викладених в Додатках до цього
Договору).

Виконання вищезазначених договорів
підтверджується додатковими угодами,
актами здачі прийняття робіт (надання
послуг), податковими накладними,
копіями виписок з банківських
рахунків, фото звіти.

Підставою, на яку посилається
податковий орган як на доказ
незаконного формування позивачем
об`єкту оподаткування податком на
додану вартість є вирок Печерського
районного суду м. Києва від 07 червня 2012
року у справі № 1-302/12 за обвинуваченням
ОСОБА_4, у скоєнні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.
358 КК України, яким його визнано винним
у скоєнні вказаних злочинів.

Проте, приписи ч. 4 ст. 72 КАС України
передбачають обов`язковість
врахування адміністративним судом
обставин, встановлених вироком, якщо
вони стосуються безпосередньо тієї
особи, щодо якої ухвалено вирок.

Водночас, встановлені вироком суду у
кримінальній справі обставини, що
свідчать про наявність складу злочину
у діяннях фізичної особи, не можуть
вважатися обов`язковими для
адміністративного суду під час надання
ним оцінки податковій поведінці
юридичної особи, працівником або
представником якої була фізична особа,
щодо якої ухвалено вирок.

Крім того, вказаною постановою жодним
чином не досліджувалися
взаємовідносини між TOB «Медіа Пост
Україна» та TOB «Сібер», а тому вона не
має приюдиційного значення для
вирішення даної адміністративної
справи.

Визнання винним директора контрагента
TOB «Медіа Пост Україна» не спростовує
той факт, що TOB «Сібер» мало належний
правовий статус та могло займатися
законною діяльністю, докази чого
містяться в матеріалах справи
(свідоцтва про державну реєстрацію,
свідоцтва платників ПДВ).

На думку колегії суддів єдиною
підставою для формування платником
податків права на отримання
податкового кредиту є дослідження
реальності господарських операцій та
належне їх оформлення первинними
документами.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України -
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 3акону
України «Про податок на додану
вартість» - податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації .

Відповідно до п. п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 3акону -
не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (
послуг) чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт( послуг).

Відповідно до п. п. 7.7.1 п. 7.7 Закону - сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту та
відповідати господарській меті
підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Між тим, як зазначалося вище,
реальність спірних господарських
операцій підтверджується належним
чином оформленими документами.

Відповідно до ст. 18 Закону - якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення угод, в період їх
виконання та на даний час TOB «Сібер» не
було припинено, доказів існування
вироків суду у кримінальних справах,
якими б встановлювався факт фіктивного
підприємництва, відповідачем не
надано. Крім того, TOB «Сібер» було
зареєстроване як платник податку на
додану вартість.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що ТОВ «Медіа Пост
Україна» в повному обсязі довів
реальність господарських операцій з
вищезазначеними контрагентами.

Колегія суддів також звертає увагу, що
з огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку,
право на податковий кредит та
віднесення сум понесених витрат до
складу валових витрат товариства не
може ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами.

Отже, суд першої інстанції неналежним
чином дослідив реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Пост Україна» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Пост Україна» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
8 від 01 серпня 2013 року, винесене
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі м. Києва Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 16
травня 2014 року.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.