Справа № 814/4672/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4672/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

при секретарі
- Журкіній І.І.,

за участі: представник позивача -
ОСОБА_2 (довіреність від 01.07.2013 р.),

представник третьої
особи - Масюк Ю.М. (довіреність від 30.09.2013
р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області (Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області), за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зерноторгівельна
компанія «Прометей», про визнання
протиправними дій, скасування
постанови від 27.09.2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 (далі - позивач, або ОСОБА_4)
звернувся до суду з позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області (Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області) (далі - відповідач), третя
особа, на стороні відповідача, без
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зерноторгівельна
компанія «Прометей» (далі - ТОВ «ЗК
«Прометей»), про визнання
протиправними дій головного
державного виконавця Куліченка Д.О.
щодо винесення постанови від 27.09.2013
року «Про передачу майна стягувачеві в
рахунок погашення боргу» та скасування
цієї постанови.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його вимог в повному
обсязі, наголошуючи, зокрема, на
порушені судом першої інстанції при
розгляді справи норм матеріального
права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги поданої
апеляційної скарги.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
позивача та просив залишити останню
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце проведення апеляційного
розгляду справи був повідомлений
належним чином та своєчасно, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою, складеною секретарем
судового засідання в порядку ст. 38 КАС
України щодо направлення на адресу
електронної пошти відповідача
повістки про виклик до суду та
відповідним звітом про отримання
вказаної судової кореспонденції
(а.с.10-12 т.2).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
порадившись на місці, заслухавши думку
представника позивача та третьої
особи, ухвалила слухати справу за
відсутністю представника відповідача,
сповіщеного належним чином про час і
місце апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, у
Відділі примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Миколаївській області
перебувало на виконанні зведене
виконавче провадження за № 36392428 по
стягненню з ПП АФ «Хлібодар» боргових
зобов'язань, зокрема, на користь
стягувачів: ТОВ «ЗК «Прометей» (накази
Господарського суду Миколаївської
області № 3/209 від
12.12.2011 року, № 1/53 від 05.06.2012 року), ОСОБА_4
(виконавчий лист Баштанського
районного суду Миколаївської області
№ 2-645 від 26.04.2012 року).

З матеріалів справи вбачається, що
вказані виконавчі документи, які у
майбутньому були об'єднані в зведене
виконавче провадження, надійшли до
примусового виконання у такому
хронологічному порядку: 11.01.2013 року -
наказ Господарського суду
Миколаївської області № 5016/678/12 (1/53) про
стягнення з ПП АФ «Хлібодар» на
користь ТОВ «ЗК «Прометей» боргу у сумі
910962,00 грн. (постанова про відкриття
виконавчого провадження була винесена
Баштанським ВДВС 14.01.2013 року ВП № 35971780);
11.01.2013 року - наказ Господарського суду
Миколаївської області № 5016/3759/11(3/209) про
стягнення з ПП АФ «Хлібодар» на користь
ТОВ «ЗК «Прометей» боргу у сумі 565836,00
грн. (постанова про відкриття
виконавчого провадження була винесена
Баштанським ВДВС 14.01.2013 року
ВП № 35971927) (а.с.92,95 т.1); 15.01.2013 року
виконавчий лист Баштанського
районного суду Миколаївської області
№ 2-645 від 26.04.2012 року про стягнення з
ПП АФ «Хлібодар» на корить ОСОБА_4.
6000000 грн. (постанова про відкриття
виконавчого провадження була винесена
Баштанським ВДВС 17.01.2013 року
ВП № 36024628) (а.с.88 т.1).

В межах зведеного виконавчого
провадження 22.03.2013 року державним
виконавцем проведено опис та арешт
майна боржника, 25.03.2103 року призначено
експертну оцінку арештованого майна,
14.04.2013 року отриманий висновок експерта
щодо вартості арештованого майна,
22.05.2013 року позивач ознайомлений з
висновками експерта.

З 27.05.2013 року по 06.09.2013 року арештоване
майно перебувало на реалізації ПП «СП
Юстиція» та листом від 03.09.2013 року
державного виконавця повідомлено про
те що майно не реалізовано та після
третіх торгів знімається з аукціону.

10.09.2013 року державний виконавець
повідомив сторони виконавчого
провадження про те, що торги не
відбулися, майно не реалізовано, а
відтак може бути передано сторонам у
рахунок погашення заборгованості у
випадку виявлення на те їхнього
бажання.

12.09.2013 року ОСОБА_4 виявив бажання
залишити за собою в рахунок погашення
боргу майно яке не реалізоване з
аукціону, про що повідомив держаного
виконавця листом.

З аналогічним листом звернувся до ВДВС
й ТОВ «ЗК «Прометей» (лист
від 16.09.2013 року).

27.09.2013 року головним державним
виконавцем Куліченко Д.О. винесено
постанову про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу,
якою все майно боржника ПП АФ
«Хлібодар» в рахунок погашення боргу,
за початковою вартістю майна на
загальну суму 1448639,00 грн. передано
стягувачу ТОВ «ЗК «Прометей».

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
відповідача щодо передачі майна
ТОВ «ЗК «Прометей» позивач звернувся
до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_4
суд першої інстанції дійшов висновку,
що державним виконавцем правомірно
визначено черговість задоволення
вимог стягувача з урахуванням
календарного надходження виконавчих
документів на виконання, тобто при
винесені спірної постанови від 27.09.2013
року «Про передачу майна стягувачеві в
рахунок погашення боргу» в межах
зведеного виконавчого провадження №
36392428 головний державний виконавець
Куліченко Д.О. діяв в межах та в спосіб
визначений Законом України «Про
виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на викладене.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею: у першу
чергу задовольняються забезпечені
заставою вимоги щодо стягнення з
вартості заставленого майна; у другу
чергу задовольняються вимоги щодо
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
кримінального або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з
втратою годувальника; у третю чергу
задовольняються вимоги працівників,
пов'язані з трудовими правовідносинами
та зобов'язання за єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; у четверту
чергу задовольняються вимоги
стягувачів за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
вимоги щодо збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; у п'яту чергу
задовольняються вимоги щодо податків
та інших платежів до бюджету, вимоги
органів страхування з обов'язкового
страхування (крім вимог щодо збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування); у шосту чергу
задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення в повному обсязі вимог
стягувачів попередньої черги. У разі
якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в повному обсязі усіх
вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Вимоги стягувачів щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
задовольняються в порядку надходження
виконавчих документів. Стягнута з
боржника сума розподіляється між
стягувачами згідно з виконавчими
документами, за якими відкрито
виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, у даному випадку виконання
наказів господарського суду на користь
ТОВ «ЗТК «Прометей» відноситься до
шостої черги задоволення вимог
стягувачів.

Виходячи з тесту рішення Баштанського
районного суду Миколаївської області
№ 2-645 від 26.04.2012 року це також є шостою
чергою задоволення вимог стягувачів,
оскільки вирішений судом спір є
похідним з договірних відносин між
ПП АФ «Хлібодар» та
ОСОБА_4 (договір безвідсоткової позики).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо в
місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду.

Відповідно до п. 10 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
наявності кількох стягувачів, які
виявили бажання залишити за собою
нереалізоване майно, воно передається
в порядку календарного надходження
виконавчих документів до виконання з
урахуванням черговості, визначеної
статтею 44 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
накази господарського суду
Миколаївської області про стягнення на
користь ТОВ «ЗТК «Прометей» було
звернено до ДВС 11.01.2013 року (а.с.92,95 т.1), а
заява про відкриття виконавчого
провадження за рішенням Баштанського
суду по стягнення на користь ОСОБА_4 -
15.01.2013 року (а.с.88 т.1), тобто у
календарному надходженні виконавчі
документи по стягнення на користь ТОВ
«ЗТК «Прометей» надійшли раніше ніж
виконавчий лист про стягнення на
користь ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що державний
виконавець приймаючи постанову
від 27.09.2013 року «Про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу»
в межах зведеного виконавчого
провадження № 36392428 правомірно
визначив черговість задоволення вимог
стягувача з урахуванням календарного
надходження виконавчих документів на
виконання, тобто державний виконавець
приймаючи спірне рішення діяв в межах
та в спосіб визначений Законом України
«Про виконавче провадження»,
відповідно підстави для скасування
спірної постанови відсутні.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

В поданій апеляційній скарзі апелянт
посилається на безпідставність
повернення позивачу виконавчого
документа постановою державного
виконавця від
11.01.2013 року, однак зазначені доводи не
можуть бути прийняті до уваги колегією
суддів, оскільки вказана постанова не є
предметом розгляду даної справи.
Позивачем вказана постанова не
оскаржувалась. В даному випадку
предметом судового дослідження є
зведене виконавче провадження № 36392428,
в рамках якого накази господарського
суду Миколаївської області про
стягнення на користь ТОВ «ЗТК
«Прометей» було звернено до ДВС 11.01.2013
року (а.с.92,95 т.1), а заява про відкриття
виконавчого провадження за рішенням
Баштанського суду по стягнення на
користь ОСОБА_4 - 15.01.2013 року (а.с.88 т.1).

Посилання апелянта на порушення
кримінального провадження
№ 0000965 від 15.11.2013 року за ч. 1
ст. 364 КК України по факту вчинення
протиправних дій щодо майна, яке
належало ПП АФ «Хлібодар», колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
факт порушення вказаного
кримінального провадження не має
доказового значення у спірних
правовідносинах, з огляду на
встановлений ст. 62 Конституції України
принцип презумпції невинуватості
особи, доки її вину не буде доведено в
законному порядку і встановлено
обвинувальним вироком.

Крім того, колегія суддів наголошує, що
зі змісту листа ст. слідчого СВ
Баштанського РВ УМВС України в
Миколаївській області від 28.10.2014 року №
39/887 вбачається, що вказане кримінальне
провадження порушення щодо зведеного
виконавчого провадження № 32457509 та №
36024628, в той час, як предметом розгляду
даної справи є постанова державного
виконавця від 27.09.2013 року «Про передачу
майна стягувачеві в рахунок погашення
боргу», прийнята в межах зведеного
виконавчого провадження № 36392428.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує,
що у вступній та резолютивній частинах
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції останнім відповідачем у
справі зазначено - Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, який згідно вимог ст. 3 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» не є самостійним органом
державної виконавчої служби, а тому, не
може виступати в спірних
правовідносинах в адміністративному
судочинстві в якості окремого,
незалежного суб'єкта владних
повноважень, чиї дії та рішення
оскаржує позивач. Однак, з матеріалів
справи вбачається, що фактично судом
першої інстанції до участі у справі
допущено належного відповідача -
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, представник
якого приймав участь у розгляді справи
за довіреністю від 25.10.203 року № 02-58/5-1442
на право представляти Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області в усіх судах з усіма правами
наданими позивачу (скаржнику),
відповідачу (суб'єкту оскарження),
третім особам (а.с.40 т.1).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що вказані обставини не є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
оскільки згідно вимог ч. 2 ст. 200 КАС
України не може бути скасовано
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин, оскільки судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
постановлено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області (Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області), за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зерноторгівельна
компанія «Прометей», про визнання
протиправними дій, скасування
постанови від
27.09.2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів після набрання
чинності безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 25 квітня
2014 року.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/