Справа № 822/1260/14
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1260/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року 14 год. 55 хв.м.
Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в
складі:головуючого-суддіТарновецького
І.І. при секретаріЧовган Д.В. за
участі:представника позивача Ящук Т.І.,
представника відповідача Присяжного
О.І., представника третьої особи
ОСОБА_5розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Ізяславської міської ради до
Реєстраційної служби Ізяславського
районного управляння юстиції, третьої
особи на стороні відповідача ОСОБА_6
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
реєстраційної служби Ізяславського
районного управляння юстиції, в якому
просить:

- скасувати рішення відповідача від
26.02.2014 року №11230054 про відмову у
скасуванні державної реєстрації права
власності на нерухоме майно;

- зобов'язати відповідача скасувати
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно - нежиле приміщення по
вул. Шевченка,16 у місті Ізяслав
загальною площею 101,3 кв. м.,
реєстраційний номер 32523914, проведену на
підставі рішення Ізяславського
райсуду Хмельницької області від 22.11.2010
року, яке було скасоване ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької
області від 03.08.2011 року.

Ухвалою суду від 18 квітня 2014 року до
участі в справі було залучено третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - фізичну особу ОСОБА_6, що
проживає за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що за ОСОБА_6 на підставі
рішення Ізяславського районного суду
від 22.11.2010 року було зареєстровано
право власності на нежитлове
приміщення по вул. Шевченка,16 у місті
Ізяслав загальною площею 101,3 кв. м.,
реєстраційний номер 32523914. Однак
ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 03.08.2011 року
рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 22.11.2010 року, що
було підставою для державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, скасовано. При цьому комунальним
підприємством "Ізяславське районне
бюро технічної інвентаризації" не було
проведено скасування державної
реєстрації права власності на нежиле
приміщення у Реєстрі прав власності.

З метою внесення відповідного запису
про скасування державної реєстрації
позивач звернувся до відповідача із
заявою, однак останній рішенням № 11230054
від 26.02.2014 року відмовив у скасуванні
запису про право власності на нерухоме
майно. Підставою для такої відмови було
зазначено неподання рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора та технічна неможливість
скасувати запис про державну
реєстрацію в зв'язку з відсутністю
запису про державну реєстрацію права
власності на нежиле приміщення о вул.
Шевченка,16 у місті Ізяслав у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та неможливістю внесення записів у
Реєстр прав на нерухоме майно.

Відмічає, що застосування двох
наведених підстав для відмови є
взаємосуперечливими, оскільки навіть
за умови скасування у судовому порядку
рішення державного реєстратора БТІ від
29.12.2010 року відповідач відмовляє у
скасуванні державної реєстрації на
основі другої підстави. Крім того, такі
підстави не передбачені п.2.14 Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 12.12.2011 року №3502/5.
Вважає таку відмову відповідача
неправомірною, внаслідок чого
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні з вказаних
в позовній заяві підстав.

Представник відповідача просив в
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що за ОСОБА_6 на
підставі рішення Ізяславського
районного суду від 22.11.2010 року було
визнано право приватної власності на
нежитлове приміщення, яке розташоване
по вул. Шевченка,16 у місті Ізяслав.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно
підтверджується реєстрація права
приватної власності за ОСОБА_6 на
нежиле приміщення у м. Ізяслав, вул.
Шевченка,16 (підстава - рішення
Ізяславського районного суду від 22.11.2010
року).

Ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 03.08.2011 року
рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 22.11.2010 року, що
було підставою для державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, скасовано.

Тобто, в судовому порядку скасовано
документ, який слугував підставою для
реєстрації права власності на нерухоме
майно.

26.02.2014 року Ізяславською міською радою
було подано до відповідача заяву про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, номер запису про право
власності № 190, реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 32523914.

Рішенням № 11230054 від 26.02.2014 року
державний реєстратор реєстраційної
служби Ізяславського районного
управляння юстиції відмовив у
скасуванні запису про право власності
на нерухоме майно та суб'єкта цього
права, оскільки ним було встановлено,
що подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. В даному
рішенні державним реєстратором було
відмічено, що для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, яке набрало законної сили;
інших підстав для скасування записів
про державну реєстрацію
законодавством не передбачено.

Окрім того, в оскаржуваному рішенні
зазначено, що внесення записів про
скасування здійснюється лише до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, оскільки Реєстр прав
власності діє в пасивному режимі, що
передбачає можливість тільки
використання його інформації для цілей
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно. Згідно відомостей з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно інформація щодо
зареєстрованого права власності за №
190, реєстраційний номер майна 32523914
відсутня.

Позивач не погодившись із винесеним
рішенням звернувся до суду про його
скасування, та просить суд зобов'язати
відповідача скасувати державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно - нежиле приміщення по вул.
Шевченка,16 у місті Ізяслав загальною
площею 101,3 кв. м., реєстраційний номер
32523914, проведену на підставі рішення
Ізяславського райсуду Хмельницької
області від 22.11.2010 року, яке було
скасоване ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 03.08.2011 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Нормативно-правовим актом, що визначає
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень і
спрямований на забезпечення визнання
та захисту державою цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна є Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1952,
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Водночас, державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою (ч. 1 ст. 19 Закону №1952).

Так, відповідно до ст. 26 Закону №1952,
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Особливості процедури ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) визначено положеннями Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 року №1141 (надалі - Порядок
№1141).

Пунктом 41 Порядку №1141 встановлено, що
державний реєстратор вносить записи до
Державного реєстру прав про скасування
державної реєстрації прав у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення державного реєстратора про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Згідно з п. 44 Порядку №1141, порядок
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав установлює Мін'юст.

На виконання вимог п. 44 Порядку №1141
Наказом Міністерства юстиції України
від 12.12.2011 року №3502/5 затверджено
Порядок прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (надалі - Порядок
№3502/5).

Приписами п. 2.6. Порядку №3502/5
передбачено, що для внесення записів
про скасування державної реєстрації
прав, скасування записів Державного
реєстру прав заявник подає рішення
суду про скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

З аналізу вищевикладеного вбачається,
що підставою для скасування записів
державного реєстратора прав, у тому
числі права власності на об'єкт
нерухомого майна, є наявність судового
рішення про скасування рішення
державного реєстратора, що набрало
законної сили.

Таким чином, державний реєстратор на
нерухоме майно, приймаючи рішення про
відмову у скасуванні № 11230054 від 26.02.2014
року, керуючись положеннями п. 41
Порядку №1141, діяв у межах наданих йому
повноважень, а, відтак, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовної вимоги про скасування рішення
Реєстраційної служби Ізяславського
районного управляння юстиції від 26.02.2014
року №11230054 про відмову у скасуванні
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Разом з тим, оскільки ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької
області від 03.08.2011 року рішення
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 22.11.2010 року, що
було підставою для державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, скасовано, суд дійшов висновку,
що станом на момент розгляду даної
справи судом відсутні підстави,
визначені ч. 1 ст. 19 Закону №1952, для
визнання за ОСОБА_6 права власності на
вказаний об'єкт, а тому і для державної
реєстрації даного права.

А тому, рішення державного реєстратора
прав на нерухоме майно про державну
реєстрацію за ОСОБА_6 права власності
на нерухоме майно - нежиле приміщення
по вул. Шевченка,16 у місті Ізяслав
загальною площею 101,3 кв. м.,
реєстраційний номер 32523914, проведену на
підставі рішення Ізяславського
райсуду Хмельницької області від 22.11.2010
року підлягає скасуванню із внесенням
до Державного реєстру прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Ізяславського районного управляння
юстиції запису про скасування даного
рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст.. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Зобов'язати Реєстраційної служби
Ізяславського районного управляння
юстиції скасувати державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно -
нежиле приміщення по вул. Шевченка, 16, м.
Ізяслав загальною площею 101,3 кв.м.,
реєстраційний номер 32523914.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12
травня 2014 року

Суддя/підпис/І.І. Тарновецький"Згідно з
оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький