Справа № 127/3678/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/3678/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького міського суду
від 24 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці про визнання дій
неправомірними та відновлення
нарахування та виплати пенсії в
повному обсязі , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернувся до Вінницького міського суду
з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці (далі - Відповідач) про
визнання дій неправомірними та
відновлення нарахування та виплати
пенсії.

Постановою Вінницького міського суду
від 24 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

До початку судового засідання через
канцелярію Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним
№10223/14 представник Відповідача подав
заяву з проханням розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Представник Позивача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває
на обліку Пенсійного фонду України з 1997
року як інвалід 2 групи, захворювання
якого пов'язано з виконання обов'язків
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
та отримує пенсію згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.06.2009 року, яка залишена в силі
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19.08.2010 року з 01.08.2007 року
Відповідача зобов'язано нараховувати
та виплачувати Позивачу державну
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, а додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Окрім того, Позивачу нараховуються:
щомісячне підвищення пенсії інваліду
війни ІІ групи у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність на підставі ч.4
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття
інвалідам війни ІІ групи у розмірі 50
грн., на підставі Закону України «Про
поліпшення матеріального становища
інвалідів війни».

Відповідно до листа УПФ України в м.
Вінниці №68/К-1-кол від 04.01.2012 року з
01.11.2011 року Позивачу призупинено
виплату пенсії за рішенням суду у
зв'язку із прийняттям Постанови
Кабінету Міністрів України №745 від
06.07.2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» та
Постанови Кабінету Міністрів України
№1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 вищезазначеного Закону
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам ІІ групи - у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та п.17 ч.1 ст.87 Бюджетного
кодексу України (надалі - БК України)
передбачено, що видатки на державні
програми з ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, здійснюється в порядку і в
межах обсягів призначень, передбачених
в Державному бюджеті України на
відповідні бюджетні програми.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст.62 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання,
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

У пункті 2.2 рішення Конституційного
Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року
зазначено, що Кабінет Міністрів
України як вищий орган у системі
органів виконавчої влади наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить і
Пенсійний фонд України.

У рішенні Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі №3-рп/2012 за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частин другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частин другої статті 124,
частин першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

На реалізацію вищезазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №745 від 06.07.2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та Постанову №1210
від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою встановлені нові
розміри виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З урахуванням зазначених вище положень
законодавства України, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
Відповідачем правомірно здійснюється
нарахування та виплата пенсії Позивачу
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка видана на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, законів
про Державний бюджет України на
відповідні роки та інших законів
України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що Відповідач при нарахуванні та
виплаті Позивачу пенсії діяв
відповідно до чинного законодавства, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений законодавством.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду від 24
березня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Ватаманюк Р.В.