Справа № 220/187/14-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Єфрименко В.І.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №220/187/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А., секретар
судового засідання Іванченко О.В., за
участю представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Великоновосілківського
районного суду Донецької області від 03
квітня 2014 р. у справі № 220/187/14-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
соціального захисту населення
Великоновосілківської районної
державної адміністрації Донецької
області про виплату державної
соціальної допомоги за минулий час,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління соціального захисту
населення Великоновосілківської
районної державної адміністрації
Донецької області про виплату
державної соціальної допомоги за
минулий час.

В позові зазначено, що він визнаний
інвалідом, отримував соціальну
допомогу, 27.07.2010 року згідно виписки із
акту огляду МСЕК № 412015 інвалідність
підтверджена до 27.07.2012 року. Соціальну
допомогу він отримував до серпня 2012
року, з 12 вересня 2010 року до 08.10.2013 року
він відбував покарання в місцях
позбавлення волі за вчинений злочин, де
01.08.2012 року пройшов переогляд МСЕК і
йому знову встановлено 3 групу
інвалідності дитинства до 01.08.2014 року,
частина довідки акту огляду комісії
МСЕК направлена відповідачу, а по
звільненню з місць позбавлення волі, в
листопаді місяці 2013 року звернувся до
відповідача про призначення йому
державної соціальної допомоги яку з
листопада 2013 року йому стали
виплачувати.

В усній формі у відповідності до ст. 12
Закону України «Про соціальну допомогу
та виплату її інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам» та ст. 6 цього Закону,
позивач звернувся до відповідача про
виплату йому державної соціальної
допомоги за період із серпня 2012 року по
жовтень 2013 року у сумі 11484 грн., а також
недоплачені за листопад 2013 року у сумі
201 грн., всього 11688 грн., але йому було
відмовлено.

Просить зобов'язати відповідача
виплатити за зазначений період вказану
суму.

Постановою Великоновосілківського
районного суду Донецької області від 03
квітня 2014 р. у справі № 220/187/14-а у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаною постановою
суду позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, вказуючи,
аналогічну позицію позовній заяві.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції, та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
позивача, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу,
встановила наступне.

Позивач знаходився у відповідача на
обліку та отримував державну
соціальну допомогу, як інвалід з
дитинства 3 групи у відповідності до
Закону України «Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям - інвалідам (надалі- Законн) до
31.07.2012 року.

27.07.2010 року згідно виписки із акту
огляду МСЕК № 412015 його інвалідність
підтверджена до 27.07.2012 року. Соціальну
допомогу отримував до серпня 2012 року.

З 12 вересня 2010 року до 08.10.2013 року він
відбував покарання в місцях
позбавлення волі за вчинений злочин.

07.06.2012 року позивачу поштою (вих. № 10/1424)
надіслано повідомлення про закінчення
терміну виплати та запропоновано
звернутися за продовженням виплати.

В місцях позбавлення волі, 01.08.2012 року,
він пройшов переогляд МСЕК і йому знову
було встановлено 3 групу інвалідності
дитинства до 01.08.2014 року /а.с. 13/. Як
зазначає позивач, частина довідки акту
огляду комісії МСЕК була направлена
відповідачу, а по звільненню з місць
позбавлення волі, він в листопаді
місяці 2013 року звернувся до
відповідача про призначення йому
державної соціальної допомоги і з
листопада 2013 року йому стали
виплачувати її.

06.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
вищезазначеної допомоги. У
відповідності до ст.7 Закону органи
медико-соціальної експертизи та
заклади охорони здоров'я у 3-денний
строк зобов'язані надіслати копію акту
огляду інваліда з дитинства або
медичний висновок про визнання дитини
інвалідом до УСЗН за місцем проживання
інваліда з дитинства або
батьків,опікуна, усиновителя,
піклувальника дитини-інваліда.

Витяг з акту огляду МСЕК надійшов до
відповідача від Управління Пенсійного
фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області 11.11.2013 року і саме з
цієї дати, після надходження цього
витягу, а не з 07.06.2012 року, як стверджує
позивач, УСЗН дізналося про
продовження його інвалідності, а з
листа Макіївської виправної колонії
управління державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області № 32
від 30.12.2013 року № 17/П-57 вони дізнались,
що довідка МСЕК направлена до
Пенсійного фонду Кіровського району м.
Макіїївка Донецької області, а не до
них.

Відповідно до ст. 8 Закону заява про
призначення державної соціальної
допомоги подається інвалідом з
дитинства або його представником до
УСЗН за місцем проживання. До заяви про
призначення державної допомоги
повинні бути додані документи про вік і
місце проживання інваліда з дитинства
або дитини-інваліда, а також довідка
медико-соціальної експертизи або
медичний висновок, видані у
встановленому порядку. Днем звернення
за призначенням державної соціальної
допомоги вважається день прийому заяви
з усіма необхідними документами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що в
ст. 12 Закону «Про соціальну допомогу та
виплату її інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам», на яку посилається
позивач, мова йде про суми державної
соціальної допомоги, які призначенні,
але не витребувані своєчасно
одержувачем без поважних причин, а у
випадку, що є предметом розгляду в цій
справі, допомога не була призначена і
нарахована, так як УСЗН не володіло
інформацією про продовження
інвалідності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується, з висновками суду першої
інстанції, що вина відповідача у не
виплаті позивачу державної соціальної
допомоги за період з серпня 2012 року по
жовтень 2013 року та за листопад 2013 року,
не встановлена, а тому, суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити
без задоволення.

Постанову Великоновосілківського
районного суду Донецької області від 03
квітня 2014 р. у справі № 220/187/14-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала суду складена
15.05.2014 року.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

О.П. Лях

О.А. Нікулін