Справа № 223/327/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/56115/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледарі Донецької області про
визнання незаконними рішень та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледарі Донецької
області про визнання незаконним
розпорядження № 154608 від 01 лютого 2013
року та зобов'язання встановити пенсію
в розмірі 3 004 грн 43 коп.

Постановою Вугледарського міського
суду Донецької області від 17 вересня 2013
року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2013
року скасовано постанову
Вугледарського міського суду
Донецької області від 17 вересня 2013 року
та ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернулась з касаційною скаргою на
нього, в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просила його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_5 перебував на обліку
відповідача та отримував пенсію за
віком у розмірі 6 008 грн 86 коп., виходячи
із середнього розміру його заробітної
плати 6 753 грн 77 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер у зв'язку
з загальним захворюванням, не
пов'язаним з виробництвом.

Позивач звернулась до відповідача із
заявою про призначення пенсії у зв'язку
із втратою годувальника.

З 17 серпня 2012 року відповідачем
призначено позивачу пенсію по втраті
годувальника у розмірі 3 004 грн 43 коп. - 50
відсотків від пенсії за віком
померлого годувальника відповідно до
вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Судом першої інстанції встановлено, що
до моменту звернення за призначенням
пенсії по втраті годувальника позивач
не отримувала жодного виду пенсії. Для
розрахунку призначеної їй пенсії
прийнято середньомісячну заробітну
плату померлого годувальника за період
його роботи з 01 липня 1991 року по 30
червня 1996 року та за період з 01 липня 2000
року по 18 серпня 2006 року.

Розпорядженням № 154608 від 01 лютого 2013
року відповідач здійснив перерахунок
розміру призначеної позивачу пенсії в
зв'язку з втратою годувальника,
застосувавши середньомісячний
заробіток померлого годувальника за 2007
рік в сумі 4 042 грн 78 коп. Відповідно,
визначив розмір пенсії за віком в сумі 3
706 грн 44 коп., а пенсію позивача по
втраті годувальника - в сумі 1 853 грн 22
коп.

Не погоджуючись з таким розпорядженням
відповідача, позивач звернулась з цим
позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про протиправність
розпорядження відповідача та про
наявність підстав для його
зобов'язання встановити позивачу
пенсію в розмірі 3 004 грн 43 коп.

Скасовуючи це рішення, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій відповідача щодо
проведення перерахунку помилково
визначеного розміру призначеної
позивачу пенсії, тому відмовив в позові
повністю.

Колегія суддів не погоджується з
висновками апеляційного суду щодо
наявності підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особі, яка має
одночасно право на різні види пенсії
(за віком, в зв'язку з інвалідністю, в
зв'язку з втратою годувальника)
призначається один з цих видів пенсії
за її вибором.

Згідно із статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" право на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності у годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би йому необхідний для призначення
пенсії по 3 групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
в частині другій статті 32 вказаного
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. Непрацездатними
членами сім'ї, зокрема, вважаються
чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого ст. 26
вказаного Закону.

Стаття 37 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що пенсія в
зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірах: на одного
непрацездатного члена родини - 50%
пенсії за віком померлого
годувальника; на двох і більше
непрацездатних членів сім'ї - 100% пенсії
за віком померлого годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід)
за весь період страхового стажу,
починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для
обчислення пенсії також враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які
60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року незалежно від перерв. Заробітна
плата (дохід) для обчислення пенсії
визначається за формулою, наведеною в
ч. 2 ст. 40 вказаного Закону: Зп = Зс х (Ск :
К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата (дохід) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади, що
забезпечують формування державної
фінансової політики, державної
політики у сферах економічного
розвитку, статистики; Ск - сума
коефіцієнтів заробітної плати (доходу)
за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn
); К - страховий стаж за місяці, які
враховано для визначення коефіцієнта
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Спірним у даній справі є питання про
наявність або відсутність у
відповідача підстав для здійснення
перерахунку розміру вже призначеної
пенсії позивача із застосуванням
іншого розміру середньомісячної
заробітної плати померлого
годувальника, розрахованого за інший
період роботи.

Суд апеляційної інстанції погодився з
доводами відповідача, що згідно із
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
вказані суми мають обраховуватись на
підставі показника середньої
заробітної плати померлого
годувальника лише за 2007 рік.

Однак при цьому, апеляційним судом не
враховано абз. 4 розділу 2 Прикінцевих
та Перехідних положень Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", яким встановлено, що якщо
внаслідок прийняття цього Закону
розмір пенсії зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому
розмірі.

Враховуючи, що внаслідок перерахунку
пенсії позивача за правилами вказаного
вище Закону її розмір зменшився, у
відповідача не було законних підстав
для прийняття спірного розпорядження
про встановлення позивачу меншого
розміру пенсії.

Таким чином, розпорядження, прийняте
всупереч приписів Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", є протиправним і підлягає
скасуванню.

Водночас, вищевказані положеннями
Закону свідчать про наявність правових
підстав для зобов'язання відповідача
встановити позивачу пенсію в розмірі,
встановленому до неправомірного
здійснення перерахунку, тобто в сумі 3
004 грн 43 коп.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає за
необхідне скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2013
року скасувати та залишити в силі
постанову Вугледарського міського
суду Донецької області від 17
вересня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: