Справа № 2-а-620/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської
Справа № 2-а-620/11
УХВАЛА

15 травня 2014 року
м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду
Житомирської області Волощук В.В.,
розглянувши письмовому провадженні
заяву ОСОБА_1 про зміну способу
виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_1, звернулася до суду із
вказаною заявою, посилаючись на те, що
Олевським районним судом Житомирської
області у справі № 2-а-620/11 за її позовом
до Управління пенсійного фонду України
в Олевському районі Житомирської
області винесено постанову відповідно
до якої зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в Олевському
районі провести нарахування та виплату
ОСОБА_1, коштів передбачених ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі по тексту Закон) за період з 01.08.2010
року по 31.01.2011 року.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 11.02.2013 року
по даній справі відкрито провадження
та виконавчий лист №2-а-620/11 перебуває
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Олевського
управління юстиції та відповідно до
відповіді боржника № 457/02 від 20.01.2014
року, вказано, що постанову суду в
частині зобов'язання виконано, тобто
ОСОБА_1, нараховано доплату відповідно
до ст. 39 Закону в сумі 4345,64 грн., однак
виплати коштів не проводилося, в
зв'язку з відсутністю бюджетного
фінансування.

За таких обставин заявник у
відповідності ст.263 КАС України просить
суд змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення № 2-а-620/2011, шляхом
зміни способу з зобов'язання боржника
Управління пенсійного фонду України в
Олевському районі провести виплату
коштів на стягнення з боржника
Управління пенсійного фонду України в
Олевському районі нарахованих коштів з
державного бюджету в сумі 4345,64 грн.

Сторони по справі в судове засідання не
з'явилися будучи належним чином
повідомленні про день, час та місце
розгляду справи у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України
слідує, що суд розглядає питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення у
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі, і
постановляє ухвалу, яку може бути
оскаржено у загальному порядку.
Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що заява
задоволенню не підлягає виходячи із
наступних підстав.

Постановою Олевського районного суду
Житомирської області від 23.03.2011 року у
справі № 2-а-620/11 позов ОСОБА_1 -
задоволено частково. Визнано дії
Управління пенсійного фонду України в
Олевському районі неправомірними та
зобов'язано провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1, доплати до пенсії як
особі, яка проживає на території
радіоактивного забруднення відповідно
до ст. 39 Закону встановивши її на рівні
однієї мінімальної заробітної плати
визначеної законодавством щомісячно, з
01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з урахуванням
проведених виплат.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011 року
постанову Олевського районного суду
від 23.03.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13.11.2012 року постанову
Олевського районного суду від 23.03.2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 05.10.2011 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України,
питання про зміну способу і порядку
виконання рішення суду виникає за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійні лиха тощо). Під зміною
способу і порядку виконання рішення
розуміється прийняття судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленим. Тобто,
зі змісту вказаної норми випливає, що
суд за наявності обґрунтованих підстав
та належних доказів, може змінити
спосіб та порядок виконання рішення
суду, або ж відмовити по даному питанню,
не змінюючи при цьому його змісту.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Зміна способу або порядку виконання
може відбутися у заміні одного заходу
примусового виконання судового
рішення іншим.

Зміна у способі і порядку виконання
виникає тоді, коли при виконанні
рішення адміністративного суду, яким
присуджені певні речі, кошти, неможливо
їх повернути за їх відсутності. Це дає
підставу для звернення стягнення на
грошові кошти тощо.

Суд зазначає, що в матеріалах справи не
встановлено обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення. Виконання
постанови суду можливо без зміни
способу та порядку виконання судового
рішення.

При цьому суд зазначає, що приписи ст.263
КАС України, передбачають встановлення
порядку чи способу виконання рішення,
яке було ухвалено судом у справі, а саме
резолютивної частини постанови, яка
містить висновки суду по суті позовних
вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну
порядку чи способу виконання рішення,
не змінює змісту резолютивної частини
та не змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Головним розпорядником коштів для
виплати державної соціальної допомоги,
яка передбачена статтею 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є Пенсійний
Фонд України.

Враховуючи те, що стягувач ОСОБА_1,
наділена державою певним правовим
статусом, який включає в себе й право на
додаткові елементи соціального
захисту, зокрема право на отримання
допомоги як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення.

Наділивши соціальною гарантією осіб,
які проживають на території
радіоактивного забруднення, держава
таким чином взяла на себе публічне
зобов'язання забезпечити належний
матеріальний рівень осіб, які є дітьми
війни. Тобто, між стягувачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист дітей війни. Суд
звертає увагу на те, що реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги. Так, наприклад, у
справі "Кечко проти України"
Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що в постанові суду від 23.03.2011
року по справі № 2-а-620/2011 чітко вказано
спосіб і порядок виконання даного
рішення, а тому заява ОСОБА_1,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160, 162, 165, 254, 263
КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, по справі № 2-а-620/11 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду, через
Олевський районний суд Житомирської
області протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: В. В. Волощук