Справа № 818/2182/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/46660/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м.Шостці та Шосткинському районі
Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 18 квітня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі №818/2182/13-а за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Шостці та Шосткинському районі
Сумської області про скасування
вимоги,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Шостці та Шосткинському
районі Сумської області, в якому просив
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу №Ф-901 від 13
лютого 2013 року. Визнати незаконним
рішення відповідача від 7 березня 2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою
- підприємцем, перебуває на спрощеній
системі оподаткування, є пенсіонером
за віком та отримує пенсію відповідно
до закону, тому відповідно до ч. 4 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" він
звільнений від сплати єдиного внеску.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року, позовні вимоги задоволені.
Визнана протиправною та скасована
вимога про сплату боргу №Ф-901 від 13
лютого 2013 року. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями управління Пенсійного фонду
України в м.Шостці та Шосткинському
районі Сумської області звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований
як фізична особа - підприємець, що
підтверджується копією Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
серії НОМЕР_1, виданого Шосткинською
об'єднаною державною податковою
інспекцією. Відповідно до пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком. Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
13.02.2013 року сформована вимога про
сплату боргу №Ф-9001 про необхідність
сплати ОСОБА_1 суми єдиного внеску за 2012
рік в розмірі 4572,42 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що оскільки ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком то він звільнений
від сплати єдиного внеску. Разом з тим,
позовні вимоги в частині визнання
незаконним рішення відповідача від 7
березня 2013 року не підлягають
задоволенню, оскільки у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року №2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 7
липня 2011 року №3609-VI, який набув
чинності з 6 серпня 2011 року, статтю 4
Закону №2464-VI доповнено частиною
четвертою, якою встановлено, що особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно ст.1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991року громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років (статті 2
вказаного закону). Право на пенсію за
віком мають чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років, жінки - після досягнення 55 років
і при стажі роботи не менше 20 років
(статті 12 закону).

На пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам. (ст.13 вказаного закону).

Судами встановлено, що позивачу
призначена пенсія за віком зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 року.

Отже, враховуючи ту обставину, що
позивач має статус пенсіонера за віком,
яка дає йому право сплачувати єдиний
внесок у добровільному порядку, суди
першої та апеляційної інстанцій
прийшли до вірних висновків про
неправомірність вимоги про сплату
боргу від 13 лютого 2013 року №Ф-901.

Враховуючи наведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається, при цьому колегія суддів
зазначає, що справа переглядається в
межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас