Справа № 1022/2791/2012
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 1022/2791/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Віговський
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Сквирського районного суду
Київської області від 11 вересня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Виконуючого обов'язки
начальника інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Київській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Сквирського районного суду Київської
області із адміністративним позовом до
Виконуючого обов'язки начальника
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Київській
області, в якому просив поновити
пропущений строк звернення до
адміністративного суду та скасувати
постанову № 1485 від 27.07.2012 р., винесену
Виконуючим обов'язки начальника
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Київській
області у справі про
адмінправопорушення.

Постановою Сквирського районного суду
Київської області від 11 вересня 2012 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю задовольнити
його позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі направлення В.о. начальника
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Київській
області від 23.07.2012 року № 1607 службовими
особами Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Київській області було проведено
позапланову перевірку на присадибній
земельній ділянці позивача, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки було встановлено
порушення позивачем вимог статті 29
Закону України «Про планування і
забудову територій», статті 5 Закону
України «Про основи містобудування»,
частини 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та пункту 8.23 (санітарно-захисні зони
ліній електропередач) ДБН 360-92
«Планування і забудова міських і
сільських поселень».

За результатами перевірки було
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 26.07.2012 року та протокол про
адміністративне правопорушення від
26.07.2012 року № 20.

За результатом розгляду матеріалів
справи про адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності В.о. начальника інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Київській області Шушняк
Б.Б. було винесено постанову по справі
про адміністративне правопорушення №
1485 від 27.07.2012 р., за якою позивача було
визнано винним у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ч.
12 ст. 97 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
по тексту - КупАП) та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 6 800,00 грн. (а.с. 10-11).

Позивач заперечує правомірність
оскаржуваної ним постанови та
посилається в своїх доводах на
порушення відповідачем порядку
накладення адміністративних стягнень,
передбаченого КУпАП. Крім того, позивач
вказує на відсутність в його діїх
складу адмінправопорушення,
передбаченого ч. 12 ст. 97 КУпАП та
відсутність підстав для притягнення
його до адміністративної
відповідальності з цих підстав.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності визначаються
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», який
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Частиною першою статті 41 вказаного
Закону визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
суб'єктів архітектури; виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта;
перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності приписів та
вимог інспекцій; перевірка виконання
суб'єктом господарювання вимог
інспекції щодо усунення порушень
ліцензіатом ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури; звернення фізичних чи
юридичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства; вимога правоохоронних
органів про проведення перевірки.

Порядок здійснення
архітектурно-будівельного контролю
визначений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про
затвердження порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю» (із змінами і доповненнями,
далі - Порядок № 553).

Відповідно до п. 5 Порядку № 553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно п. 7 Порядку № 553, позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції.

Позапланова перевірка проводиться у
разі необхідності проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів; за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис); у разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для проведення
перевірки стало звернення громадянки
ОСОБА_4 від 28.05.2012 р., адресоване
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Київській
області щодо наявності факту
самовільної забудови позивачем
власної земельної ділянки.

Як вбачається з акту перевірки,
позивачем без отримання відповідного
документу, що надає право на виконання
будівельних робіт (дозволу), було
здійснено у 2007 році прибудову
одноповерхової цегляної веранди в
плані БТІ 1-І розміром 8,18x2.77м. та
цегляної Г-подібної веранди розміром
5,34x4,39x1,87x1,79x3,47x2,77 до одноповерхового
цегляного житлового будинку. Крім того,
позивачем було реконструйовано кухню,
кладову та житлову кімнату, об'єднавши
їх в одну житлову кімнату, а в 2009 році
добудовано прибудову у складі кухні,
туалету, ванної кімнати до житлового
будинку розміром 9,13x7,95м. Крім того,
позивачем було збудовано гараж під
крайнім проводом лінії електропередач,
розміром 10,76x7,33 м. на місці зруйнованої
літньої кухні та збудовано навіс з
цегли розміром 11,0х2,75х7,25х6,23м. В цілому,
на об'єкті було проведено
загально-будівельні роботи з
влаштування фундаментів, зовнішніх та
внутрішніх стін, покрівлі, заповнено
віконні та дверні прорізи, виконано
оздоблювальні роботи.

Факт вищевказаного самовільного
будівництва у визначеному законом
порядку було зафіксовано в акті
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 26.07.2012
року та в протоколі про
адміністративне правопорушення від
26.07.2012 року № 20.

При цьому, матеріали даної справи не
містять належних та допустимих
доказів, які б спростовували факт
вчинення позивачем самовільного
будівництва та притягнення його з цих
підстав до адміністративної
відповідальності, передбаченої
частиною 12 статті 96 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність
тверджень позивача в частині наявності
в його діях складу
адмініправопорушення, передбаченого
статтею 97 КУпАП, оскільки за
експлуатацію об'єктів будівництва , які
не прийняті в експлуатацію,
встановлюється відповідальність,
передбачена саме частиною 12 статті 96
КУпАП.

Крім того, як було вірно зазначено
судом першої інстанції, в спірних
правовідносинах має місце дія
триваючого правопорушення, оскільки
припис про усунення порушень у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
на адресу позивача надсилався у 2007
році, однак із часу скоєння
правопорушення до моменту складення
спірної постанови було зафіксовано
факт наявності безперервної
бездіяльності позивача щодо
невиконання ним покладених на нього
обов'язків по усуненню правопорушення,
передбаченого частиною 12 статті 96
КУпАП, у тому числі й щодо виконання
обов'язку по отриманню дозволу на
виконання відповідних будівельних
робіт.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та досліджуючи наявні в
ній докази, колегія суддів приходить до
висновку про безпідставність
заявлених позивачем вимог, які є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Сквирського районного суду
Київської області від 11 вересня 2012 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю.
Ключкович

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.