Справа № 813/2163/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2014 року 10 год. 31 хв.
Справа № 813/2163/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Секретар О.Л.,
представника відповідача - Дац Н.І.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому з асіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України в Бродівському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій, а саме
зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області включити в
Акти звірки та прийняти до
відшкодування виплачену пенсію гр.
ОСОБА_3 за період з вересня по грудень
2013 року, за січень, лютий 2014 року
включно на загальну суму 550 грн. 08 коп.
та стягнути з останнього кошти у
вищевказаному виплаченому розмірі
Ухвалою суду від 12.03.2014 року
відкрито провадження у справі. Хід
розгляду справи відображений в ухвалах
суду. В судовому засіданні 15.05.2014 року
відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Позивач в обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що гр. ОСОБА_3 з
коштів Пенсійного фонду України
одержував пенсію по III групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за період з 01.09.2013 року по
01.03.2014 року на загальну суму 5 529,00 грн.,
що підтверджується довідкою про
виплачену пенсію та актом про нещасний
випадок форми Н-1. Витрати на виплату
цієї пенсії управління ПФУ включило до
актів щомісячної звірки - для
наступного їх відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. На переконання
позивача, виплачені кошти повинні бути
відшкодовані, однак відповідач
безпідставно відмовився включити цю
суму в акти звірок. Як на правову
підставу позовних вимог позивач
покликається на норми Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Закону України "По
пенсійне забезпечення", а також на
"Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання". Представник позивача
таку позицію підтримує, просить позов
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач позов заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. В обгрунтування своєї
позиції зазначив, що нещасний випадок,
який трапився з гр. ОСОБА_3 не є
страховим, особової справи у
відділенні немає, а тому неможливо
провести звірку з позивачем у
відповідності до п. 5 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання". Відтак, у відповідача
відсутні підстави для відшкодування
Суд заслухав пояснення
представників сторін, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінив їх в сукупності та
встановив наступні фактичні обставини
справи.
З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 з коштів Пенсійного фонду
України одержував пенсію по ІІІ групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за період з вересня 2014 року по
лютий 2014 року на загальну суму 5 529,00
грн., що підтверджується довідкою про
виплачену пенсію від 05 березня 2014 року
№ 2238. Відповідач не прийняв до
відшкодування розмір пенсії по
інвалідності ОСОБА_3, мотивуючи це тим,
що нещасний випадок, який трапився з
останнім не є страховим, особової
справи у відділенні немає, а тому
неможливо провести звірку з позивачем.
Вирішуючи спір, суд керується
наступними положеннями чинного
Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.
Якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
"Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання", затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).
Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
При прийнятті рішення суд виходить з
Сторони цього спору на підставі норм
Порядку № 5-4/4 повинні щомісяця
провести звірку, підписати відповідний
акт звірки (в т.ч. з розбіжностями, якщо
такі є) та передати його відповідним
територіальним органам Фондів
обласного рівня. У разі наявності спору
та незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку територіального
органу Фонду соціального страхування,
вимоги територіального органу ПФУ про
відшкодування сум витрат, по яких є
розбіжності в актах звірки, повинні
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки в тій чи іншій редакції,
включення та прийняття до
відшкодування виплачені пенсії.
Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року, на
який посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

З урахування наведеного вимога
позивача про зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області включити в
акти звірки та прийняти до
відшкодування, починаючи з вересня по
грудень 2013 року, з січня по лютий 2014
року включно, виплачену пенсію гр.
ОСОБА_3 на загальну суму 550,08 грн.
задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплачений розмір пенсії гр. ОСОБА_3 за
період з вересня по грудень 2013 року, за
січень, лютий 2014 року суд зазначає
наступне.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку. Статею 4 даного
Закону передбачено перелік платників
єдиного внеску.

Статтею 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у

статті 14 цього Закону, з настанням яких
виникає право застрахованої особи на
отримання матеріального забезпечення
та/або соціальних послуг.

Згідно ст.14 цього ж Закону,
нещасний випадок - це обмежена в часі
подія або раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Однак, як вбачається з
матеріалів справи, нещасний випадок з
гр. ОСОБА_3 настав не при виконанні
останнім своїх трудових обов'язків, а у
зв'язку з тим, що на прохання водія
Данилова, гр. ОСОБА_3 проводив
розпиловку бруса для ремонту будки
автомашини ГАЗ 06-45 ДРВ, під час чого
отримав травму руки. Завдання на
розпиловку бруса мастером АТП гр.
ОСОБА_3 не давалось.

Відтак, заявлені позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплачений розмір пенсії гр. ОСОБА_3 за
період з вересня по грудень 2013 року, з
січня по лютий 2014 року включно в сумі
550,08 грн. також не підлягають
задоволенню.

Частиною 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, чого позивачем у повному
обсязі зроблено не було.

Враховуючи норми вищезазначеного
законодавства та аналізуючи докази,
долучені позивачем до матеріалів
справи, суд зазначає, що підстав для
задоволення даного позову немає.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у форму судового збору у
даній справі не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 17-19, 69-71, 151-154, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20
травня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.