Справа № 824/1750/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/1750/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - Бурма С.В.,

від відповідача - Швець О.І., Медвідь
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом підприємства "Буковинський
млин" громадської організації
"Буковинський центр
інформаційно-правового захисту
інвалідів" до Державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємство "Буковинський млин"
громадської організації "Буковинський
центр інформаційно-правового захисту
інвалідів" (позивач) звернулось до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Державною податковою інспекцією у
Сторожинецькому районі 06 листопада 2012
року було прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
підприємству "Буковинський млин"
громадської організації "Буковинський
центр інформаційно-правового захисту
інвалідів" зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 481042 грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято за
результатами розгляду змісту та
висновків акту №308/22/34865615 про
результати позапланової виїзної
перевірки підприємства "Буковинський
млин" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 року по
30.06.2012 року, який складений 26.10.2012 року
працівниками ДПІ у Сторожинецькому
районі.

Позивач не погоджується з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням,
вважає його протиправним, таким, що
прийнято на підставі невірних
висновків щодо неправомірності
включення суми ПДВ в розмірі 481042 грн. до
складу податкового кредиту з ПДВ.

Так, пояснює позивач, відповідач, за
змістом акту перевірки вважає, що,
оскільки, кошти на придбання позивачем
у ПП "Лев-Ас" обладнання надійшли
позивачу у вигляді капітального
трансферту з державного бюджету, то
позивач не може вважатися особою, яка
безпосередньо придбала основні фонди,
відтак у нього відсутні підстави для
застосування п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст.7 Закону №
168/97-ВР. Отже, вказує позивач, приймаючи
спірне податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Сторожинецькому районі вважає, що у
підприємства "Буковинський млин" ГО
БЦІПЗІ, відповідно до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", відсутнє право на формування
податкового кредиту з придбання
основних фондів, профінансованих за
рахунок капітальних трансфертів,
оскільки такі основні фонди не можуть
вважатися придбаними безпосередньо
підприємством.

Позивач пояснює, що зміст чинного на
час виникнення права на податковий
кредит Закону № 168/97-ВР не ставить
виникнення права на отримання
податкового кредиту внаслідок
придбання основних фондів від
подальшої їх амортизації, а пов'язує
таке право із використанням в
подальшому придбаних основних засобів
у виробництві та/або поставці товарів
(послуг) для оподатковуваних операцій у
межах господарської діяльності
платника податку. Як вбачається із
змісту здійсненої позивачем операції з
придбання обладнання, таке обладнання
призначено і в подальшому
використовується для виробництва та
продажу борошна, тобто для
використання у виробництві і подальшій
поставці товарів для оподатковуваних
ПДВ операцій у межах господарської
діяльності позивача, що спростовує
твердження відповідача про
відсутність права на включення вище
вказаної суми до податкового кредиту.

Таким чином, позивач стверджує, що
відповідач не мав права зменшувати
суму податкового кредиту позивача,
адже у відповідності до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст.
7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 Закону №168/97-ВР, протягом
такого звітного періоду, зокрема, у
зв'язку з придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідач, не погодившись з позовними
вимогами надав до суду письмові
заперечення, де пояснив, що згідно
висновків акта перевірки від 26.10.2012р.
№308/22/34865615 було встановлено порушення
п. п. 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997, внаслідок
чого завищено від'ємне значення між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту на суму 481042
грн. в тому числі за вересень 2010 року
481042 грн. (декларація за вересень 2010 року
№25372 від 20.10.2010 року).

Так, підприємством "Буковинський млин"
ГО БЦІПЗІ у вересні 2010 року отримані
бюджетні кошти - капітальні трансферти
(фонд 07 "Інші кошти спеціального фонду
безпосереднього зарахування", КЕКВ 2410,
КПК 2507080) в сумі 2886250 грн., які надійшли
на рахунок підприємства згідно
платіжного доручення від 07.09.2010 року за
№ 3100/6002, які були виділені з державного
бюджету Комісією з питань діяльності
та організацій громадських
організацій інвалідів (протокол від
16.07.2010 року №3).

Комісією з питань діяльності та
організацій громадських організацій
інвалідів відповідно до вищевказаного
протоколу у вересні 2010 року
підприємству "Буковинський млин" ГО
БЦІПЗІ надано безповоротну фінансову
допомогу в сумі 2886250 грн. на технічне
переоснащення виробництва
підприємства з метою створення 20
додаткових робочих місць для
працевлаштування на них інвалідів
згідно з пунктом 4 пункту 2 Порядку.

Як зазначає відповідач, відповідно до
Роз'яснень щодо застосування
економічної класифікації видатків
бюджету та Роз'яснень щодо
застосування класифікації
кредитування бюджету, затверджених
наказом Державного казначейства
України від 04.11.04 № 194 (далі -
Роз'яснення), визначено, що
капітальними трансфертами є
невідплатні односторонні платежі
органів управління, які не призводять
до виникнення або погашення фінансових
вимог. Вони передбачені на придбання
капітальних активів, компенсації
втрат, пов'язаних з пошкодженням
основного капіталу, або збільшення
капіталу отримувачів. Капітальними
трансфертами вважаються невідплатні,
безповоротні платежі, які мають
одноразовий і нерегулярний характер як
для донора, так і для отримувача
(бенефіціара). Кошти, що виділяються з
державного бюджету як капітальні
трансферти, мають цільове призначення.

Відповідач посилається на те, що
відповідно до розділу II "Класифікація
видатків та кредитування бюджету"
додатка 1 до наказу Міністерства
фінансів України від 27.12.01 № 604 "Про
бюджетну класифікацію та її
запровадження", субсидії та поточні
трансферти відображаються за кодом 1300,
а капітальні трансферти, за кодом 2410
економічної класифікації видатків
державного бюджету України. При цьому
субсидії та поточні трансферти
визначено пунктом 3 розділу III "Поточні
видатки" розділу II "Видатки бюджету"
додатка 5 до Постанови Верховної Ради
України "Про структуру бюджетної
класифікації України" від 12.07.96 № 327, а
капітальні трансферти - пунктом 7
розділу "Капітальні видатки" розділу II
"Видатки бюджету" додатка 5 до цієї
Постанови.

Таким чином, стверджує відповідач,
капітальні трансферти не призначені
для запобігання збитковості та не
мають поточного характеру. Вони мають
цільове призначення та носять
одноразовий і нерегулярний характер,
передбачені на придбання капітальних
активів, компенсацію втрат, пов'язаних
з пошкодженням основного капіталу, або
збільшення капіталу отримувачів.

Тому, відповідно до підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону №168 у
підприємства відсутнє право на
формування податкового кредиту з
придбання основних фондів,
профінансованих за рахунок
капітальних трансфертів, оскільки такі
основні фонди не можуть вважатися
придбаними безпосередньо платником, і
суми податку на додану вартість,
сплачені при їх придбанні, не можуть
бути включені до складу податкового
кредиту.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представники відповідача позов не
визнали, наполягали на відмові в
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини встановив
наступне.

Позивач - підприємство "Буковинський
млин" громадської організації
"Буковинський центр
інформаційно-правового захисту
інвалідів" зареєстровано державним
реєстратором Сторожинецької районної
державної адміністрації 24.04.2007 року,
починаючи з 17.05.2007 року - є платником
податку на додану вартість.

26 грудня 2008 року між позивачем та
приватним підприємством "Лев-Ас" був
укладений договір купівлі-продажу № 4,
згідно з умовами якого ПП "Лев-Ас"
зобов'язується передати у власність
підприємства "Буковинський млин" ГО
БЦІПЗІ машини для перероблення
сільгосппродукції у складі
борошномельної установки АGRЕХ АGS6-1DВ/1000
та лінії пакування борошна, а
підприємство "Буковинський млин" ГО
БЦІПЗІ зобов'язується прийняти у
власність вище вказане обладнання та
оплатити його на умовах цього договору.
У відповідності до п. 4.1. договору
купівлі-продажу ціна обладнання
становить 5860000 грн. в тому числі ПДВ.

09.08.2010 року між позивачем та
Чернівецьким обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
був укладений договір № 31С про надання
коштів на технічне переоснащення
виробництва, за умовами якого позивач
отримав від Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів фінансову допомогу на
безповоротній основі у розмірі 2886250грн.
на дофінансування технічного
переоснащення виробництва з метою
створення додаткових робочих місць
для інвалідів. Згідно з умовами,
надання безповоротної фінансової
допомоги не є підставою для виникнення
у її надавача права власності на майно,
яке придбано позивачем за рахунок
зазначених коштів, а позивач
зобов'язується використати отримані
кошти за їх цільовим призначенням та
створити протягом узгодженого
сторонами строку 40 робочих місць, з
яких 20 робочих місць для
працевлаштування інвалідів. При
встановленні фактів нецільового
використання отриманих коштів або не
створення належної кількості робочих
місць, відповідно до пунктів 3.1. та 3.2.
договору про надання коштів на
технічне переоснащення виробництв,
надана фінансова допомога набуває
статусу поворотної із нарахуванням
штрафу в розмірі 25% від її суми надавач
допомоги вправі розірвати договір з
поверненням з боку позивача суми
допомоги з урахуванням індексу
інфляції і сплатою пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач, 06 вересня 2010 року платіжним
дорученням № 1 перерахував раніше
отримані у власність від Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів в якості
поворотної фінансової допомоги кошти у
розмірі 2886250 грн., в тому числі ПДВ -
481041,67 грн. - приватному підприємству
"Лев-Ас" згідно договору
купівлі-продажу № 4 від 26.12.2008 року
борошномельну установку АGRЕХ АGS6-1DВ/1000.
Згодом, згідно з видатковими
накладними № 9 від 02.12.2010року та № 10 від
23.12.2010 року ПП "Лев-Ас", на виконання
договору купівлі-продажу № 4 від
26.12.2008року, передало позивачу частини
борошномельної установки АGRЕХ АGS6-1DВ/1000
на загальну суму 2886250 грн., в тому числі
ПДВ - 481041,67 грн.

У зв'язку із зарахуванням коштів за
придбане обладнання у сумі 2886250 грн., в
тому числі ПДВ 481041,67 грн. на рахунок
продавця ПП "Лев-Ас", як платник ПДВ,
07.09.2010 року виписало та видало позивачу
податкову накладну № 7 із
відображенням у ній суми податкових
зобов'язань з ПДВ в розмірі 481041,76 грн.,
яка є підставою для відображення
позивачем зазначеної суми в якості
податкового кредиту з ПДВ за
відповідний звітній податковий період.

Під час проведення позапланової
виїзної перевірки підприємства
"Буковинський млин" ГО БЦІПЗІ
працівники ДПІ у Сторожинецькому
районі визнали неправомірним
включення вище вказаної суми ПДВ в
розмірі 481042 грн. до складу податкового
кредиту з ПДВ, мотивуючи таке
твердження особливостями джерел
надходження коштів позивачу на
придбання обладнання.

Так, у відповідності з викладеними в
акті перевірки від 26.10.2012 року
№308/22/34865615 висновками, відповідач
вважає, що, оскільки кошти на придбання
позивачем у ПП "Лев-Ас" обладнання
надійшли позивачу у вигляді
капітального трансферту з державного
бюджету, то позивач не може вважатися
особою, яка безпосередньо придбала
основні фонди, відтак у нього відсутні
підстави для застосування п.п. 7.4.1. п. 7.4.
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість".

На підставі висновків, зафіксованих в
акті перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
481042грн.

Відповідно до підпункту 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
№ 168/97-ВР не дозволяється включати до
податкового кредиту будь-які витрати
зі сплати податку, не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).

Позивач є безпосереднім покупцем
вказаного обладнання, оскільки не
користувався послугами інших осіб при
його придбанні у ПП "Лев-Ас". Таким
чином, відповідач не мав права
зменшувати суму податкового кредиту
позивача, адже у відповідності до п.п.
7.4.1. п.7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 Закону № 168/97-ВР, протягом
такого звітного періоду, зокрема, у
зв'язку з придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Обладнання придбавалося для
його використання у виробничій
діяльності позивача з метою
виробництва та подальшого продажу
борошна, при цьому продаж виробленого
борошна оподатковується ПДВ згідно
чинного законодавства. Крім того,
уклавши договір купівлі-продажу
обладнання, позивач є його
безпосереднім покупцем і таке
обладнання придбавається у власність
позивача за компенсацію його вартості,
до складу якої, зокрема, входить ПДВ
481041,67 грн. Закон України "Про податок на
додану вартість", в даному випадку, не
ставить виникнення права на податковий
кредит у позивача в залежність від
джерела надходження позивачу грошових
коштів, які, в свою чергу, були
спрямовані ним на компенсацію вартості
придбаного обладнання.

У відповідності до п.п. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7
Закону № 168/97-ВР датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт. послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Тому, підприємство "Буковинський млин"
ГО БЦІПЗІ, здійснивши оплату вартості
придбаного обладнання з урахуванням
ПДВ, отримавши податкову накладну -
мало право включати до складу
податкового кредиту суму ПДВ, що
сплачена у складі ціни обладнання.

Отже, позивач правомірно відніс до
складу податкового кредиту суму ПДВ
481041,67 грн., що сплачена ним підприємству
"Лев-Ас" у складі ціни придбаного
обладнання, а відповідач не вправі
зменшувати позивачу на цю суму
податковий кредит з ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Натомість, представник позивача надав
суду обґрунтовані пояснення,
підтверджені допустимими доказами,
щодо протиправності винесення
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішень.

Таким чином суд вважає за доведені ті
обставини на які посилається позивач,
тому адміністративний позов як
обґрунтований підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому, слід стягнути на користь позивача
понесені ним судові витрати в сумі 487,20
грн. з Державного бюджету України, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи квитанцією від 07.04.2014р. №29492814.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 06.11.2012 року, яким підприємству
"Буковинський млин" громадської
організації "Буковинський центр
інформаційно-правового захисту
інвалідів" зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 481042 грн.

3. Стягнути на користь позивача
понесені ним судові витрати в сумі 487,20
грн. з Державного бюджету України.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 12 травня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка