Справа № 591/2468/14-а
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2468/14-а Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді -Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Москаленко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивачка звернулась до суду і свої
вимоги мотивує тим, що наказом від
06.05.2005 р. її було звільнено з посади
судді Апеляційного суду Миколаївської
області з підстав, передбачених ч.1 ст.43
Закону України "Про статус суддів" за
власним бажанням у зв'язку з поданою
заявою про відставку. Відповідно до
вимог Закону України " Про судоустрій
та статус суддів " вона має право на
щомісячне грошове утримання в розмірі
90 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивачка 14
січня 2014 р. звернулась до управління з
заявою про перерахунок щомісячного
грошового утримання, однак їй було
відмовлено, посилаючись на те, що ст.138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" не передбачено
проведення перерахунку щомісячного
грошового утримання діючих суддів.

Вважаючи, що вказані дії відповідача
призвели до обмеження прав позивачки
на отримання пенсії, просить визнати їх
протиправними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок і
виплачувати щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді, згідно
довідки апеляційного суду
Миколаївської області від 23.12.2013 року ,
починаючи з 14 січня 2014 року без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала.

Представник відповідача надала
заперечення, в яких вказала, що
перерахунок розміру щомісячного
довічного утримання проводиться в разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючого судді за відповідною
посадою, та згідно з ч. 2 ст. 43 Закону
України " Про статус суддів " розміри
посадових окладів суддів
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а Управління пенсійного фонду
в м. Суми виконує свої функції та
обов'язки в межах повноважень,
визначених Положенням про управління,
керуючись діючим в Україні
законодавством. Просила відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухав учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в 2005 році
позивачку було звільнено з посади
судді Апеляційного суду Миколаївської
області, на підставі ст. 43 Закону
України " Про статус суддів", за власним
бажанням, у зв'язку з поданою заявою про
відставку.

Згідно довідки Апеляційного суду
Миколаївської області від 23.12.2013р.
№08-345 стаж позивачки на посаді судді
становить 39 років, заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, становить - 24116 грн. 40 коп., в
тому числі посадовий оклад - 13 398 грн.,
доплата за вислугу років - 10 718 грн. 40
коп. ( а.с. 10 ).

14.01.2014 р. позивачка звернулась до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці,
відповідно до Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" (а.с.8).

Однак, 21.01.2014 р. їй було відмовлено з
посиланням на те, що ст.138 даного Закону
не передбачено проведення
перерахунків щомісячного грошового
утримання в разі зміни грошового
утримання діючого судді (а.с.9).

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування та їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
та законами України.

При винесенні рішення суд виходить із
того, що згідно ст.126 Конституції
України незалежність і недоторканість
суддів гарантуються Конституцією і
Законами України. Матеріальне
забезпечення суддів, в тому числі
суддів у відставці, та гарантії їх
соціального захисту є одним із
складових елементів принципу
незалежності суддів. Відповідно до ст.58
Конституції України закони та інші
нормативно - правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка набула правовий статус судді
у відставці з квітня 2005 року, коли
вказані правовідносини регулювались
Законом України " Про статус суддів ".

На підставі частини 2 ст. 43 Закону
України " Про статус суддів ", що був
чинний на час призначення щомісячного
довічного грошового утримання, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку.

Враховуючи розмір належного до виплати
позивачці згідно Закону щомісячного
довічного грошового утримання, а також
те, що позивачка звільнена з посади на
підставі ст. 43 Закону України " Про
статус суддів ", яка не передбачала
ніяких обмежень щодо максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, Закон України "
Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи " визнаний неконституційним,
тому перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
позивачці повинен бути здійснений без
обмежень максимальним розміром,
визначеним вказаним Законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України, конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України " Про судоустрій і статус
суддів ", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці визначається ст. 138 Закону
України " Про судоустрій і статус
суддів ".

Частиною 1 статті 138 Закону України " Про
судоустрій і статус суддів "
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, при досягнення пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України "
Про державну службу " або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону
України " Про судоустрій та статус
суддів " від 07.07.2010 р. щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2% заробітку, але не
більш ніж 90% заробітку судді.

Згідно з п.1 Постанови Верховної Ради
України "Про порядок введення в дію
Закону України "Про статус суддів" від
15.12.1992 р. передбачається, що в разі зміни
заробітної плати суддів розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати суддів, який працює на
відповідній посаді, а виплачується - в
суді за останнім місцем роботи або за
місцем проживання.

Пункт 63 розділом ІІ Закону із
зазначеної Постанови Верховної Ради
України виключено абзац третій п.1, а
підпунктом 1 п. 61 розділу ІІ Закону
встановлено, що призначення і виплата
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
здійснюється органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
державного бюджету. Згідно з п.3 розділу
ІІІ, який також є предметом
конституційного подання Верховного
суду України, зазначений підпункт 1
пункту 61 розділу ІІ Закону поширено на
щомісячне довічне грошове утримання,
призначене суддям у відставці до
прийняття цього Закону.

Зміна існуючого порядку виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суперечить Конституції
України, оскільки видатки на утримання
суддів, які передбачені у Державному
бюджеті Україні, відповідно до ч. 2 ст. 95
та ч. 1 ст. 130 Конституції України
повинні передбачити і фінансування
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, що
безпосередньо стосується реалізації
положення ч. 1 ст. 130 Конституції України
щодо забезпечення державного
фінансування суддів та створення
належних умов для фінансування. Такі
правові позиції зазначені в Рішенні
Конституційного суду України від 11.10.2005
р. №8-рп-2005 та в Рішенні Конституційного
суду України від 18.06.2007р. № 4-рп-/2007.

Відповідно до пункту 14 частини першої
статті 92 Конституції України статус
суддів визначається виключно законами
України. Матеріальне та
соціально-побутове забезпечення, в
тому числі і заробітна плата суддів, є
елементами статусу судді ( статті 42-45
Закону України " Про статус суддів " ).
Збереження існуючого статусу судді,
недопущення його скасування або
звуження його змісту та обсягу є однією
з основоположних гарантій
незалежності судді, (пункт 7.2 Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року ).

Отже, право позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в
залежності від заробітку працюючого на
відповідній посаді судді визначено ч. 3
ст.138 Закону України " Про судоустрій і
статус суддів ", який діє з часу
виникнення спірних правовідносин, а
розрахунок проводиться на підставі
ст.129 вказаного Закону.

Частиною 5 статті 109 Закону України " Про
судоустрій і статус суддів " визначено,
що за суддею, звільненим за його заявою
про відставку, зберігається звання
судді та гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Стаття 5 КАС України передбачає
здійснення судочинства відповідно як
до Законів України, так і міжнародних
договорів, згода на які дано ВР України.
Відповідно до ст.8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Пунктом 6.1 Європейської Хартії про
закон "Про статус суддів" передбачено,
що судді, які виконують професійно свої
суддівські функції, мають право на
винагороду, рівень якої повинен бути
таким, щоб вони були захищені від тиску
при прийнятті ними рішень і в роботі
взагалі, щоб ніщо не могло вплинути на
їх незалежність та неупередженість. У
відповідності до пункту 6.4
Європейської хартії про закон " Про
статус суддів " суддя, що досяг
встановленого законом віку для виходу
у відставку з суддівської посади, яку
займав протягом певного часу, повинен
отримувати пенсію по виходу у
відставку, рівень якої повинен бути як
можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

За змістом п. 6 рішення Ради Суддів
України №18 від 23.03.2012 року за
результатами розгляду звернень суддів
у відставці щодо їх права на
перерахунок довічного грошового
утримання, вважати наявним у них такого
права відповідно до частини 3 статті 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів". При цьому слід
запровадити порядок на рівні Державної
судової адміністрації України та
Пенсійного фонду України, за яким під
грошовим утриманням судді, який працює
на відповідній посаді, слід вважати
єдиний рівень по державі для суддів
відповідної інстанції.

Заперечення відповідача судом не
можуть бути взяті до уваги, оскільки є
необґрунтованими і не спростовують
доводи позовної заяви. Посилання
відповідача на те, що розмір
щомісячного довічного грошового
утримання не підлягає перерахунку,
суперечить ст. 43 Закону України " Про
статус суддів " та ч. 3 ст. 138 Закону
України " Про судоустрій і статус
суддів ", якими визначається право
позивача на отримання щомісячного
довічного грошового утримання в
залежності від заробітку працюючого на
відповідній посаді судді.

Крім того, перерахунок пенсії
здійснюється на момент виникнення
такого права і проводиться на момент
виникнення права на перерахунок
пенсій. Момент виникнення такого права
- з часу збільшення посадового окладу
працюючого судді.

Неврахування збільшення посадового
окладу судді при перерахунку пенсії,
або взагалі відмова у її проведенні
призведе до дискримінації, що
неприпустимо з огляду на положення ст.24
Конституції України та ст. 14 Конвенції
про захист прав та основоположних
свобод людини.

Суд також враховує, що п.3 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року та п.п.3 п.2.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України в редакції
від 25.02.2008 року, одним із основних
завдань Пенсійного фонду України, його
управлінь в районах і містах є "
призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати".

Відповідно до п.2 розділу другого
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи "
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія ( щомісячне
довічне грошове утримання ) призначена
до

набрання чинності цим Законом.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, права позивачки підлягають
захисту з 14.01.2014 року.

З огляду на встановлені факти та
положення законів, суд вважає, що права
позивачки порушені, підлягають захисту
в межах строку звернення до
адміністративного суду, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню,
необхідно визнати дії управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні
перерахунку та виплати щомісячного
довічного грошового утримання у
зв'язку зі зміною заробітної плати
суддів з 01 грудня 2013 року -
неправомірними та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах здійснити перерахунок та
виплачувати щомісячне довічне грошове
утримання - ОСОБА_1, в розмірі 90
відсотків заробітної плати
працюючого судді на відповідній
посаді, згідно довідки Апеляційного
суду Миколаївської області від 23.12.2013
р., починаючи з 14.01.2014 р., без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням раніше проведених виплат .

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про статус суддів»,
ст. ст. 2, 9, 98-100, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах щодо відмови
ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та
виплати щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі
зміною заробітної плати суддів з 01
грудня 2013 року - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах здійснити
перерахунок та виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання - ОСОБА_1, в
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого судді на відповідній
посаді, згідно довідки Апеляційного
суду Миколаївської області від 23.12.2013
р., починаючи з 14.01.2014 р., без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням раніше проведених виплат .

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст виготовлено та підписано
19 травня 2014 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна