Справа № 826/1997/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2014 року № 826/1997/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання вчинити дії ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, (надалі - позивач), звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, (надалі - відповідач), про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання вчинити дії, а саме:
- визнати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 29.01.2014
р. №10412491 протиправним;
- зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
зареєструвати належне позивачу право
власності на 3/4 квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем для проведення державної
реєстрації права власності на 3/4
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, було подано відповідачу всі,
передбачені чинним законодавством
документи, незважаючи на що, останнім
було прийняте оскаржуване рішення, чим
порушено законні права та інтереси
Представник відповідача у письмових
запереченнях на позовну заяву просив у
задоволенні позову відмовити повністю,
оскільки при винесенні оскаржуваного
рішення діяв у спосіб та в межах,
визначених чинним законодавством
України, а тому не допустив порушень
законних прав та інтересів позивача.

В судове засідання 12.03.2014 р. не прибув
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи
представник відповідача.

Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

22.07.1996 року ОСОБА_1, як покупець, купив
квартиру АДРЕСА_1, відповідно до
Договору купівлі-продажу, укладеного
із продавцем - Акціонерним комерційним
агропромисловим банком "Україна",
посвідченого державним нотаріусом
Шостої Київської державної
нотаріальної контори Кунгуровою О.С.,
зареєстрованого в реєстрі за № 6у-1871.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29.11.2010 р. в цивільній справі
№2-3468/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно, позов
задоволено, встановлено факт прийняття
ОСОБА_3 спадщини, що відкрилась після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року; визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/ 4 частину квартири
АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
Шостою Київською державною
нотаріальною конторою 22.07.1996 року.

25.01.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про державну
реєстрацію права власності
(реєстраційний номер 5122510) на квартиру,
що перебуває у спільній частковій
власності та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. До даної заяви були додані
технічний паспорт, виданий 20.12.2010 р.
Київським міським бюро технічної
інвентаризації, копії паспорту
позивача та довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду позивачу,
Договір купівлі-продажу від 22.07.1996 р.
(зареєстрований в реєстрі за №6у-1871),
Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 29.11.2010 р. в цивільній справі
№2-3468/2010, витяг з технічної
інвентаризації №28722075, зробленої
Київським міським бюро технічної
інвентаризації.

29.01.2014 р. відповідачем за наслідками
розгляду заяви позивача (реєстраційний
номер 5122510) прийнято Рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №10412491 (надалі - Рішення про
відмову №10412491), оскільки подані
документи не відповідають вимогам або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, оскільки
за поданими документами неможливо
чітко не визначити частку, на яку
заявлене право ОСОБА_1.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень:, тау
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень з
метою забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 якого,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним, особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам, без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям., іноземним державам, а
також територіальним, громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Частиною 7 статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах,
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації права
власності та інших речових прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Положеннями статті 6 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що систему органів
державної реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав, органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Відповідно до п.1, 7 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.
Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.
Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що орган
державної реєстрації прав, серед
іншого, проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", розгляд заяви про державну
реєстрацію обтяжень і прийняття
рішення про таку реєстрацію, відмову у
державній реєстрації обтяжень або її
зупинення проводиться в день
надходження заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
обтяжень.

Частиною третьою ст. 17 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно положень ч.1 ст.19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Суд не погоджується з твердженнями
відповідача про неможливість
визначення частки квартири АДРЕСА_1, що
належить позивачу на праві власності,
виходячи з наступного.

Як вже було встановлено вище судом,
позивачем був укладений нотаріально
засвідчений Договір купівлі-продажу
(зареєстрований в реєстрі за № 6у-1871),
згідно якого ним було придбано
квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 29.11.2010 р. в цивільній справі
№2-3468/2010, вбачається, що судом
встановлено, що 19.04.1975 р. між позивачем
та ОСОБА_5 був укладений шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5.
Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 15.05.2010 р. ОСОБА_3 у
зв'язку з укладенням шлюбу змінила
прізвище з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3". Також
Дарницьким районним судом м. Києва,
встановлено, що спадковим майном є 1/2
частина квартири АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_5 як частка у спільному майні
подружжя. Спадщину після ОСОБА_5
прийняли, проживаючи у квартирі на
момент смерті останньої - ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 Таким чином, за ОСОБА_3 необхідно
визнати право власності в порядку
спадкування за законом на 1/4 частину
вказаної квартири.

Крім того, суд звертає увагу на
наявність в матеріалах справи
Інформаційної довідки Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
КВ-2014 №47013 від 15.01.2014 р., згідно якої за
даними Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за: - 3/4 частини
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 22.07.1996
року №6у-1871 Київською державною
нотаріальною конторою №6,
зареєстровано в електронному реєстрі;
-1/4 частина ОСОБА_3 на підставі рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
29.11.2010 року, зареєстровано в
електронному реєстрі.

Суд також звертає увагу, що
відповідачем не доведено, а судом не
встановлено невідповідність,
неповноту, чи будь-які інші недоліки
документів, що подавались позивачем
разом із заявою про державну
реєстрацію права власності на
квартиру, що перебуває у спільній
частковій власності та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, суд вважає підтвердженим
факт права власності позивача на 3/4
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та подання відповідачу всіх
необхідних документів для реєстрації
права власності на 3/4 вказаної
квартири.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість та протиправність
прийняття Рішення про відмову №10412491.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття Рішення про відмову №10412491.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, керуючись вимогами ст. ст.
69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
Рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
від 29.01.2014 р. №10412491.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
зареєструвати право власності ОСОБА_1
на 3/4 квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок)
присудити на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко