Справа № 2а-4505/11
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа № 166766/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18 листопада 2011 у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області про а зобов'язання провести
перерахунок пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
перерахунок пенсії відповідачем
повинен був бути здійснений із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за рік, що передує
року здійснення перерахунку пенсії,
тобто 2009 рік.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18 листопада 2011
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області провести ОСОБА_1
призначеної пенсії з червня 2011 року
відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотання
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач просив зобов'язати відповідача
здійснити йому перерахунок пенсії з
урахуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні для призначення і
перерахунку пенсії за 2009 рік, що
відповідає вимогам ст.40 та ч.4 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивачу
призначена та виплачується пенсія за
віком, однак відповідно до чинного
законодавства отримала право на
перерахунок пенсії, як працюючий
пенсіонер, який йому при зверненні було
проведено відповідачем з розрахунку
середнього показника заробітної плати
по Україні для призначення пенсії за 2007
рік. При проведенні перерахунку не було
застосовано показник середньої
заробітної плати за попередній 2009 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції, яка
діяла до 28.12.2007р.) у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Підпунктами 9, 10 п. 35 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
викладені в новій редакції положення
ст.ст.40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно рішення Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі
1-28/2008 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пп.8-12 п.35
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»; останні втратили свою
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, яке також містить
вказівку про преюдиціальне значення
цього рішення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Звідси, до розглядуваних відносин
належить застосовувати положення
ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в редакції, яка діяла до
28.12.2007р.

Аналіз частини четвертої статті 42
вищевказаного Закону свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

Також зазначена норма не встановлює
обмеження можливості працюючого
пенсіонера скористатись правом на
перерахунок пенсії в будь-який час
після її призначення. Однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього.

При цьому, під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії, тобто це - середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії.

Окрім цього, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
іншими підзаконними нормативними
актами, під час розгляду та вирішення
наведеної справи застосуванню
підлягають норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме нормативні
положення ст. 42 цього Закону, що діяли в
редакції до скасування змін, внесених
за Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки відмова
пенсійного органу в перерахунку пенсії
позивача із урахуванням показника
середньої заробітної плати за 2009 рік є
правомірною, через що заявлений позов
не підлягає задоволенню за
безпідставністю.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції
скасуванню та апеляційним судом
приймається нова постанова про відмову
в задоволенні позовних вимог з
наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області - задовольнити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18 листопада 2011 у
адміністративній справі №2а-4505/11 -
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс