Справа № 802/674/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/674/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Білоуса О.В. Мельник-Томенко Ж.
М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом районного центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді
Вінницької районної державної
адміністрації (далі - позивач) до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області
(далі - відповідач), третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Вінницьке
відділення Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - третя особа)
про визнання протиправним та
скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, третьої особи в якому
просив: визнати протиправним та
скасувати рішення №49/17-05 від 24.02.2014
року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 03.04.2014 року
адміністративний позов задоволено:
визнано протиправним та скасовано
рішення відповідача № 49/17-05 від 24.02.2014
року.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким в задоволені позову
відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому відповідачем надано заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до змін у ПК
України управлінням Пенсійного фонду
України у Вінницькому районі 04.10.2013
року передано районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Вінницької РДА як платника
єдиного внеску для обслуговування до
Вінницького відділення Вінницької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області. Починаючи з 01.10.2013 року
позивачем сплачувався єдиний
соціальний внесок на рахунок третьої
особи та подавався звіт до вказаного
органу. Однак в грудні 2013 року при
подачі звіту до третьої особи районний
центр повідомили, що Пенсійний фонд
помилково передав матеріали позивача
до третьої особи, так як
обслуговуватися платник єдиного
внеску повинен за основним місцем
обліку, тобто у міському відділенні
Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області. Позивач 04.12.2013 року
звернувся до третьої особи з письмовою
заявою про перерахування помилково
сплачених коштів на рахунки міського
відділення Вінницької ОДПІ. Третя
особа помилково сплачені позивачем
кошти 13.12.2013 року перерахувало за
основним місцем обліку платника - до
відповідача. 24.02.2014 року відповідачем
прийнято рішення № 49/17-05, яким до
позивача за несвоєчасну сплату єдиного
внеску за період з 22.10.2013 року по 13.12.2013
року застосовано фінансову санкцію в
розмірі 4156,27 грн. та нараховано пеню в
розмірі 1403,50 грн..

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення податкового органу № 49/17-05 від
24.02.2014 року є безпідставним та таким, що
суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України від 04.07.2013 року "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" Пенсійний
фонд України протягом десяти днів з дня
набрання чинності цим Законом передає
центральному органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
реєстр страхувальників станом на дату
набрання чинності цим Законом.
Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
формує новий реєстр страхувальників на
підставі даних, отриманих із
Пенсійного фонду України, відомостей,
отриманих із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а також
інформаційного фонду єдиного банку
даних про платників податків -
юридичних осіб та Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до змін законодавства з
01.10.2013 року реалізацію державної
політики з адміністрування єдиного
внеску здійснюють територіальні
органи Міндоходів України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний зокрема: своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно частин 8, 11 ст. 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. У разі
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно
із законом.

Частиною 3 ст. 25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Вказаними нормами законодавства чітко
визначено, що у випадку несвоєчасної
або не в повному обсязі сплати єдиного
внеску до платника застосовуються
фінансові санкції та нараховується
пеня.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" про нарахування
пені та застосування штрафів,
передбачених цим Законом, посадова
особа органу доходів і зборів у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
за погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем єдиний соціальний
внесок до органів доходів і зборів
сплачувався своєчасно та в повному
обсязі, звітність також подавалася
вчасно, жодної недоїмки за районним
центром не рахується. Вказану
обставину також підтверджує той факт,
що згідно облікових карток платника
третьою особою 13.12.2013 року всі
помилково сплачені позивачем кошти
перераховано за основним місцем обліку
платника - до міського відділення
відповідача. Окрім того, вимогу про
сплату недоїмки, яка б свідчила про
наявність у районного центру
заборгованості зі сплати єдиного
внеску орган доходів і зборів позивачу
не надсилав.

Також суд першої інстанції вірно
вказав, що не зрозуміло якими нормами
законодавства керувався відповідач
приймаючи рішення про застосування до
позивача штрафних санкцій та пені за
несплату/не своєчасну сплату єдиного
внеску. Крім того, не може вважатися
недоїмкою сплата районним центром
єдиного внеску до третьої особи,
оскільки вищевказані органи доходів та
зборів, а саме Вінницьке відділення та
міське відділення є однією юридичною
особою - Вінницькою ОДПІ, а тому всі
кошти по єдиному внеску перебували на
рахунках податкового органу незалежно
від того, до якого відділення вони
сплачені.

В свою чергу, жодної вини позивача у
сплаті єдиного внеску до третьої особи,
а не за основним місцем обліку суд не
вбачає, оскільки згідно супровідного
листа передачу даних районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Вінницької РДА як платника
єдиного внеску для обслуговування до
третьої особи здійснював Пенсійний
фонд України у Вінницькому районі, а
чинним законодавством жодного
обов'язку платника єдиного внеску
брати участь та контролювати передачу
таких даних не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що рішення
податкового органу № 49/17-05 від 24.02.2014
року є безпідставним та таким, що
суперечить чинному законодавству.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Білоус О.В.

Мельник-Томенко Ж. М.