Справа № 806/382/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2014 р.
Справа № 806/382/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Сидорук Р.М. ,

за участю позивачки та її представника,

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"11" березня 2014 р. у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання нечинним
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року задоволено позовні вимоги
фізичної особи підприємця ОСОБА_4.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області №000203618 від 2 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі Андрушівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову в задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду першої інстанції не
узгоджуються з обставинами,
встановленими під час перевірки.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що ФОП
ОСОБА_4 здійснює підприємницьку
діяльність на підставі державного
свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2
виданого Попільнянською РДА 31 травня
2010 року. З 01 червня 2010 року позивачка
перебуває на податковому обліку в
Попільнянському відділенні
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області.

За результатами позапланової
документальної виїзної перевірки
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_4, за період з 01 жовтня 2010 року по 18
вересня 2013 року, податковим органом
складено акт № 000141/618/НОМЕР_1 від 24
вересня 2013 року, яким встановлено
порушення позивачем п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139,
п.164.1 п.164.3 ст.164 пп.177.1, п.177.2, п.177,4 ст. 177
Податкового кодексу України.

02 жовтня 2013 року, на підставі вказаного
акту, Андрушівською ОДПІ було винесено
податкове повідомлення-рішення №
000203618, яким ФОП ОСОБА_4 донараховано
податок на доходи фізичних осіб на суму
7509,18 грн.

Перевіряючи правомірність прийнятого
податкового повідомлення-рішення, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що обставини, викладені в акті, на
підставі яких прийнято оспорюване
податкове повідомлення - рішення
ґрунтуються лише на припущеннях та не
підтверджені документами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаними висновками,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем, в період який перевірявся
контролюючим органом, було укладено
ряд кредитних договорів, а саме:
кредитний договір № 10359/06/к3 від 19
серпня 2010 року на споживчі цілі із
зарахуванням грошових коштів на
картковий рахунок НСМЕП, кредитний
договір № 10359/06/к6 від 25 липня 2011 року на
споживчі цілі із зарахуванням грошових
коштів на картковий рахунок НСМЕП,
кредитний договір № 10359/06/к7 від 16
березня 2012 року на споживчі цілі із
зарахуванням грошових коштів на
картковий рахунок НСМЕП, в яких ФОП
ОСОБА_4 виступає позичальником.

Відповідно до виписок про рух коштів
рахунків № НОМЕР_3 та НОМЕР_4, які були
відкриті 16.03.2011 року в ПАТ КБ «Приват
банк» та при дослідженні виписок
дебетових та кредитних операцій по
вказаних рахунках встановлено, що
облікові дані зазначених виписок
підтверджують списання коштів у сумі
понад встановленого залишку на
поточному рахунку (вхідний та вихідний
залишок має від»ємне значення), отже
позичальником отримано кредит
овердрафт, надання кредиту не вимагає
наявності додаткового розрахункового
рахунку, для здійснення платежів
використовується поточний рахунок.

Зі змісту договору про відкриття
поточного рахунку вбачається, що на
рахунку № НОМЕР_3 відкритий кредитний
ліміт. З даного рахунку позивач брала
кошти як поворотний кредит, та саме
вказані обставини стали підставою для
зарахування ФОП ОСОБА_4 в прибуток, який
підлягає оподаткуванню.

Також, в 2011 році позивач зняла з рахунку
15 700 грн. на свої потреби та потім внесла
12 350,00 грн.

В 2012 році позивач зняла 26 757,92 грн. та
внесла 27 204,00 грн.

В 2013 році внесла 3 800,00 грн. куди
враховані відсотки за користування
кредитним лімітом. З метою погашення
заборгованості по кредиту в розмірі
7400,00 грн., позивачем 17.09.2012 уклала
договір на користування карточним
кредитом на суму 9 200,00 грн. в ПАТ
«Райфазен банк «Аваль» (договір №
010/0029/82/0075955), яка була знята 16.09.2012
року.

На даний час ФОП ОСОБА_4 має кредитну
картку в ПАТ КБ «Райфазенбанк» з
кредитним лімітом 12 723,17 грн. та в ПАТ КБ
«Приват банк» на суму 5 918,64 грн.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

У разі використання права на податкову
знижку базою оподаткування є чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального оподатковуваного доходу з
урахуванням пункту 164.6 цієї статті на
суми податкової знижки такого звітного
року.

Базою оподаткування для доходів,
отриманих від провадження
господарської або незалежної
професійної діяльності, є чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається відповідно до пункту 177.2
статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 164.3 ст. 164 Податкового
кодексу України при визначенні бази
оподаткування враховуються всі доходи
платника податку, отримані ним як у
грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового
Кодексу України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. У відповідності до п. 177.2 цієї
статті об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця, а відповідно до п. 177.4. до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 року за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 165.1.29 ст. 165 Податкового
кодексу України до розрахунку
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу не
включається основна сума депозиту
(вкладу), внесеного платником податку
до банку чи небанківської фінансової
установи, яка повертається йому, а
також основна сума кредиту, що
отримується платником податку
(протягом строку дії договору), у тому
числі фінансового кредиту,
забезпеченого заставою, на визначений
строк та під проценти, а також доходи,
отримані внаслідок індексації
депозиту (вкладу) в гривні (прив'язка
курсу національної валюти до курсу
іноземних валют відповідно до умов
договору).

Враховуючи приписи зазначених
правових норм та те, що кредит,
отриманий позивачем від банку на
розрахунковий рахунок підлягає
поверненню, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
дана сума кредиту не підлягає
включенню до складу доходу, оскільки
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Окрім того, висновком
експертно-економічного дослідження №
0714 від 20 грудня 2013 року винесеного
судовим експертом Київської
незалежної судово-експертної установи
ОСОБА_5, висновки акта Андрушівської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № 000141/618/НОМЕР_1
від 24 вересня 2013 року, також,
документально та нормативно не
підтверджено заниження податку на
доходи фізичних осіб на суму 7509,18 грн.
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірних висновків, що
відповідачем було безпідставно
донараховано позивачу податкові
зобов'язання з податку на дохід за
період з 01 жовтня 2010 року по 18 вересня
2013 року та протиправно винесено
податкове повідомлення-рішення № 000203618
від 02 жовтня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Андрушівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Воб'яна,26,м.Андрушівка,Андрушівський
район, Житомирська область,13400

4-представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_2 ,