Справа № 2а/1017/4971/12
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/1017/4971/12
Головуючий у 1-й інстанції: Капшук Л.О.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області на постанову Миронівського
районного суду Київської області від 26
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
соціальної допомоги як дитині війни,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Миронівського
районного суду Київської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Миронівському районі
Київської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
соціальної допомоги як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 21.10.2011
року.

Постановою Миронівського районного
суду Київської області від 26 червня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить залишити без змін
постанову суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову,
та скасувати змін постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позову як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів апеляційного суду, як і
райсудом, встановлено, що позивач є
пенсіонером за віком та має статус
дитини війни, що підтверджується його
паспортними даними, пенсійним
посвідченням (містить відмітку «Дитина
війни») та узгоджується з положенням
ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», яке відносить
осіб, яким на момент закінчення Другої
світової війни (02 вересня 1945 року) не
виповнилося 18 років до «дітей війни».

Стаття 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» встановлює, що
дітям війни щомісячно виплачується
соціальна допомога саме в розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за віком,
розмір якої встановлений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
рівняється встановленому для
втративших працездатність осіб
прожитковому мінімуму, який, в свою
чергу, щорічно встановлюється Законом
України «Про державний бюджет України»
на поточний рік.

Аналіз ст.ст. 17, 19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» вказує на
те, що мінімальний розмір пенсії за
віком належить до числа основних
державних соціальних гарантій, котрі
встановлюються виключно законами, а
самі державні соціальні гарантії дітям
війни встановлені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», не
можуть бути обмежені іншими нормативно
- правовими актами ( ч. 2 ст. 3 цього
Закону).

Отже, будь-яким іншим законом, крім
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, а тому при
розрахунку підвищення до щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни, підлягає застосуванню
розмір мінімальної пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» №3491-VI,
відповідно до якого п. 7 ч. 1 Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік»доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно наведеної норми, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
прийнята постанова «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 (набрала
законну силу з 23.07.2011), п. 6 якої
встановлено, що дітям війни до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн.

Тобто, саме з 23.07.2011 при нарахуванні
належних позивачу виплат застосуванню
підлягає постанова Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»від
06.07.2011 № 745, а не як це передбачено ст. 6
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни», що вірно було враховано
судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
суд апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Миронівського районного
суду Київської області від 26 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та подальшому оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.