Справа № 826/4745/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2014 року 09:22 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до третя
особаВідділу Державної виконавчої
служби Святошинського управління
юстиції у м. Києві Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» провизнання
протиправною та скасування постанови
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулась з позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського управління юстиції у м.
Києві (далі по тексту - відповідач),
третя особа - Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» про визнання
незаконними дії державного виконавця
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Євпатової Т.Г. по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.03.2014р.
№42401377 та скасувати постанову від
07.03.2014р. №42401377.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем протиправно
прийнято оскаржувану постанову,
оскільки її направлено на адресу
позивача простою кореспонденцією.
Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що оскаржувана постанова
прийнята правомірно, оскільки винесена
на підставі виконавчого напису
В судовому засіданні 07.05.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідачем 07.03.2014р. прийнято
постанову про відкриття виконавчого
провадження №42401377 з виконання
виконавчого напису №9545від 24.09.2013р. ПН
Київського МНО ОСОБА_3 про звернення
стягнення на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_1, шляхом задоволення вимог ПАТ
«Укрсоцбанк» у розмірі 3 885 596,25грн.
Вказана постанова відправлена
позивачеві простою кореспонденцією
19.03.2014р., що не заперечується сторонами,
а отримана позивачем 27.03.2014р.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
норм Закону України «Про виконавче
провадження» направлено позивачеві
оскаржувану постанову простою
кореспонденцією та з порушенням
строків її направлення.
Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до Закону України від 21.04.1999
№ 606-ХІV "Про виконавче провадження" (із
змінами та доповненнями, далі - Закон №
606) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частиною другою статті 2 Закону № 606
встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Згідно з статтею 25 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої
статті 31 Закону № 606 копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що відповідачем
порушений строк надсилання позивачеві
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 07.03.2014р. Відповідач
повинен був надіслати постанову
11.03.2014р., а фактично вона була
надісланою 19.03.2014р.

Крім того, відповідачем не надано суду
доказів надсилання вказаної постанови
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Разом з тим, відповідно до статті
17 Закону № 6061 примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи:

1) виконавчі листи, що видаються
судами, і накази господарських судів, у
тому числі на підставі рішень
третейського суду та рішень
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по
трудових спорах, що видаються на
підставі відповідних рішень таких
комісій;

6) постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця
про стягнення виконавчого збору,
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з
прав людини з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини".

Як було зазначено, постанова про
відкриття виконавчого провадження від
07.03.2014р. прийнята державним виконавцем
з виконання виконавчого напису
нотаріуса Київського МНО ОСОБА_3 від
24.09.2013р. №9545.

Відповідно до статті 19 Закону №
6061 державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Судом встановлено, що виконавче
провадження державним виконавцем
відкрито на підставі заяви стягувача
про відкриття виконавчого провадження
від 06.02.2014р. №б/н.

Таким чином, позивачем недоведено, які
саме незаконні дії головний державний
виконавець Державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві Євпатова
Т.Г. вчинила при винесені постанови про
відкриття виконавчого провадження від
07.03.2014р. №42401377.

Несвоєчасне направлення та
направлення простою кореспонденцією
позивачеві копії постанови про
відкриття виконавчого провадження не є
підставою для скасування постанови, в
даному випадку постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.03.2014р.
№42401377.

Таким чином, судом встановлено, що при
винесенні оскаржуваної постанови від
07.03.2014р. №42401377, відповідач діяв в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, а тому в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено
повністю.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
частиною першою статті 35 Закону № 6061,
передбачено право позивача звернутись
до державного виконавця з заявою про
відкладення виконавчих дій, у зв'язку з
несвоєчасним отриманням ним постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови складено та
підписано 13.05.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін