Справа № 274/1871/14-а
Суддя: Щербак Д. С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/1871/14-а Провадження №
2-а/0274/85/14Бердичівський міськрайонний
суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Щербак Д.С.,
за участю секретаря судового засідання
Поступайло Х.О., в залі судового
засідання,

розглянувши адміністративний
позовОСОБА_1, ОСОБА_2доУправління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
областіпровизнання бездіяльності
неправомірною та обов'язку вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі -
Позивачі) пред'явили в суді позов до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
(далі - Відповідач;Управління). Просить
визнати незаконною бездiяльнiсть
Управлiння Пенсiйного фонду України в
Бердичеві та Бердичiвському районі
Житомирської області щодо перерахунку
та поновленні виплат пенсії за віком,
підвищенням пенсії, як дітям війни, з
07.10.2009 року. Також, зобов'язати
Управлiння Пенсiйного фонду України в м.
Бердичеві та Бердичiвському районі
Житомирської області провести
перерахунок і поновити виплату
позивачам пенсії за віком з 07.10.2009 року,
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV
та зобов'язати Управлiння Пенсiйного
фонду України в м. Бердичеві та
Бердичiвському районі Житомирської
області встановити, і виплачувати їм
підвищення до пенсії у розмірі
надбавки, встановленої для дітей війни,
відповідно до ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 року за №
2195-IV та Постановою КМУ від 28.12.2011 року за
№ 1381, у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком в період з 07.10.2009 року по 22.07.2011
рік, та у розмірі 7% мінімальної пенсії з
23.07.2011 року.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що
вони є громадянами України, які
постійно мешкають в Ізраїлі з 21.10.1997
року. До виїзду на постійне місце
перебування за кордон, позивачі
мешкали в м. Бердичеві, перебували на
пенсіонному обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Бердичівської міської ради
Житомирської області та отримували
пенсію за віком. Також, позивачі
зауважують суду, що на даний час не
працюють та не перебувають на обліку в
органах державної податкової служби як
фізична особа-підтприємець.

Виплата пенсії позивачам була зупинена
з 05.04.1998 року у зв'язку з їх виїздом за
кордон на підставі діючих на той час
норм статей ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року за № 1788-12.

Листами вiд 10.04.2014 року за №№ 54/Б-0 та
56/Б-0 Управлiнням було залишено
звернення позивачів без задоволення
посилаючись на те, що у них відсутні
законні підстави для перерахунку,
поновлення виплат пенсії, надбавки
дітям війни з посиланням на
відсутність документів, якi б свiдчали
про фактичне проживання на території
України, а також відсутність
міждержавної Угоди щодо виплати
пенсії.

Вважають, що відповідач неправомірно
відмовив їм у поновленні виплати
пенсії з тих підстав, що відповідно до
ч.2 ст.49 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
Управлiння зобов'язане поновити
позивачам виплату пенсії у
десятиденний строк після ухвалення
рішення Конституційним Судом України
від 07.10.2009 року про визнання
неконституційною норму п.2 ч.1 ст.49 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо припинення
виплати пенсії у разі виїзду
громадянина України за кордон.

В судове засідання позивачі та їх
представник на підставі довіреності
від 05.03.2014 року ОСОБА_3 не з'явилися,
надали суду заяву про розгляд справи за
їх відсутності, позов підтримали з
підстав, зазначених у позовній заяві,
просили суд його повністю
задовольнити.

Представник відповідача на підставі
довіреності від 02.01.2014 року ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, позов не визнав з підстав
зазначених наданому суду у запереченні
(а.с.65-67).

Дослідивши докази, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
громадянами України (а.с.14-19).

Позивачі постійно мешкають в Ізраїлі з
21.10.1997 року (а.с.22,23,31,32).

Згідно довідок Управління праці та
соціального захисту населення
Бердичівської міської ради
Житомирської області від 10.12.2013 року за
№№ 1781 та 1782 позивачі дійсно перебували
на обліку в управлінні соціального
захисту населення виконкому
Бердичівської міської ради
Житомирської області з 12.12.1995 року по
05.04.1998 рік та отримували пенсію за віком
(а.с.20,21).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.03.2014 року звернулись
до Управління з заявами про поновлення
виплати пенсії на території України
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 07.10.2009 року.

Листами вiд 10.04.2014 року за №№ 54/Б-0 та
56/Б-0 Управлiнням було залишено
звернення позивачів без задоволення
посилаючись на те, що у них відсутні
законні підстави для перерахунку,
поновлення виплат пенсії, надбавки
дітям війни з посиланням на
відсутність документів, якi б свiдчали
про фактичне проживання на території
України, а також відсутність
міждержавної Угоди щодо виплати
пенсії. Роз'яснено право оскаржити
рішення в органі Пенсійного фонду
України вищого рівня, або в суді (а.с.37-40,
45-48).

Суд вважає протиправною відмову у
поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 49 цього
Закону визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 51 Закону у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсії не укладалося.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року №
25-рп/2009 щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зазначені положення визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

В мотивувальній частині рішення
Конституційний Суд України зазначив,
що в інших правових актах, крім
оспорюваного суб'єктом права на
конституційне подання, містяться
посилання на статті 49,51 Закону або
вказується, що пенсійне забезпечення
деяких категорій громадян, які
проживають за межами України,
здійснюється лише на підставі
міждержавних договорів. Зокрема, такі
положення є у статті 3 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, частині третій
статті 1, частині другій статті 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
частині першій статті 59 прим.1 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких підстав Конституційний Суд
України вважає, що у зв'язку з визнанням
неконституційними пункту 2 частини
першої статті 49, другого речення статті
51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Верховна Рада України
повинна привести положення названих
законів у відповідність із цим
Рішенням. Такі рекомендації надані
судом в пункті 3 резолютивної частини
цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, з прийняттям рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 позивачі
набули права на поновлення пенсії.

Відмовляючи в поновленні виплати
пенсії відповідачам лише зобов'язано
їх особисто подати заяви до Управління
та надати докази їх постійного
проживання на території м. Бердичева та
Бердичівського р-ну, як це передбачено
п.3 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України 25 листопада 2005 року за № 22-1
(далі Порядок № 22-1).

Доказів того, що позивачі подали до
Управління заяву про поновлення
виплати їм пенсії не встановленого
зразка чи відсутні інші умови для
поновлення виплати пенсії
відповідачем суду не надано.

Вказаним Порядком, як і будь-яким іншим
нормативно-правовим актом, не
врегульовано питання поновлення
пенсії особам, які виїхали на постійне
місце проживання за межі України.

Порядком передбачено, що заява про
призначення (поновлення) пенсії
подається заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації). Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший (п.5 Порядку).

Поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії
(п.15 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження
заяви з необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
(п.39 Порядку).

Відповідно до ст.24 Конституції України
громадяни мають рівні конституційні
права і не може бути обмежень за
ознаками раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Зважаючи, що позивачі проживають в
державі Ізраїль, а тому вони не можуть
представити довідки про постійне місце
проживання у м. Бердичеві чи
Бердичівському районі, як це
передбачено п.3 Порядку, зважаючи на їх
вік, на наявність нотаріально
посвідченої довіреності від 05.03.2014
року, згідно якої позивачі, зокрема,
уповноважили ОСОБА_3 представляти їх
інтереси у Пенсійному фонді України та
в усіх державних органах, в тому числі
в судах щодо поновлення виплати йому
пенсії за віком, - суд вважає
протиправною відмову Управлiння
Пенсiйного фонду України в Бердичеві та
Бердичiвському районі Житомирської
областi у поновленні виплати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 пенсії за віком.

Щодо вимоги позивачів про
зобов'язання відповідача поновити
виплату пенсії з 07.10.2009 року, суд
зазначає наступне.

Підставою для припинення виплати
пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був їх виїзд на
постійне місце проживання за межі
України.

Як зазначалося вище, згідно із Рішенням
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 положення
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визнані такими, що не відповідають
Конституції України.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Жодним нормативно-правовим актом
України не передбачений обов'язок або
право Пенсійного фонду України
автоматично здійснювати відновлення
пенсії без відповідного волевиявлення
пенсіонера. Тому, поновлення виплати
пенсії має бути здійснено саме з
моменту звернення позивачів до
відповідача.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що позивачі звернулись до
Управління із заявами про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії за
віком 31.03.2014 року, то саме з цього часу
має відбуватись поновлення такої
виплати.

Щодо прохання позивачів встановити і
виплачувати підвищення до пенсії, у
розмірі надбавки, встановленої для
дітей війни, відповідно до ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
в період з 07.10.2009 року по 22.07.2011 рік, та в
розмірі 7% починаючи з 23.07.2011 року, слід
зазначити наступне.

Пункт 7 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 року визначає, що державна
соціальна підтримка дітей війни у
вигляді підвищення до пенсії,
встановленого ст.6 Закону від 2004 року за
№ 2195, за своєю правовою природою є
окремим джерелом доходу дітей війни та
не є складовою їхньої пенсії. Тому,
судам потрібно враховувати, що під час
вирішення спорів за позовами дітей
війни, строки звернення до суду
визначаються за правилами статті 99 КАС
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року за № 530, ЗУ від 14.06.2011 року
«Про внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет України на 2011 рік» та постановою
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
року за № 745 встановлено, що діти війни
отримують підвищення: з 01.07.2008 року по
30.09.2008 рік - 48,20 гривень; з 01.10.2008 року по
31.12.2010 рік та з 01.01.2011 року по 31.12.2011 рік -
49,80 гривень.

Пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.12.2011 року за № 1281 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
визначає, що дітям війни підвищення
проводиться у розмірі 7% прожиткового
мінімуму встановленого законом і
становить: з 01.01.2012 року - 57,54 гривень;
від 01.04.2012 року - 58,66 гривень; з 01.07.2012
року - 59,08 гривень: з 01.10.2012 року - 59,92
гривень; від 01.12.2012 року - 61,88 гривень;
від 01.01.2013 року - 62,58 гривень.

Тому, вимоги позивачів щодо
встановлення підвищення як дітям війни
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком в період з 07.10.2009 року по 22.07.2011
рік, та в розмірі 7% починаючи з 23.07.2011
року є безпідставними, та такими, що
суперечать чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАСУ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності неправомірною та
обов'язку вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області від 10.04.2014 року за
№№ 54/Б-0 та 56/Б-0 у поновленні виплати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше призначеної
пенсії за віком до виїзду на постійне
місце проживання за кордон на підставі
їх заяв від 31.03.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області поновити виплату ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії за
віком на підставі їх заяв, починаючи з
31.03.2014 року.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення, а відповідачем
в той же строк, який обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання повідомлення про можливість
отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ:
Д.С.Щербак