Справа № 872/13236/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/7656/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013 року по справі № 804/7656/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дніпропетровський
металургійний комбінат ім.. Ф. Е.
Дзержинського» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про скасування
картки відмови, рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського»
звернулося до суду з позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 110010000/2013/20004 від
18.03.2013р.; визнання недійсним та
скасування рішення Дніпропетровської
митниці про коригування митної
вартості товарів № 110010000/2013/600164/1 від
18.03.2013р.; зобов'язання
Дніпропетровської митниці здійснити
повернення позивачу надмірно
стягнутих сум при митному оформленні у
розмірі 391 079,20 грн. та судові витрати у
розмірі 2 294,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду,
оскільки вважає, що вона винесена з
порушенням норм матеріального права та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
18.01.2012 року між ПАТ "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" (покупець) та Dalmond Trade
House Limited, Кіпр, (продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт на
поставку товару від 18.01.2012 року №
DTH-014-12/D/12-0101-12.

14.03.2013 р. позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці для
здійснення митного оформлення товару:

- вогнетривка суміш алюмосилікатного
типу вогнетривів: наливний бетон марки
СТ-АСВ75ВF призначений для футерування
головних жолобів доменної печі;
наливний бетон марки СТ-АСВ709
призначений для футерування хитких
жолобів доменної печі;

- вогнетривка суміш алюмосилікатного
типу вогнетривів, призначена для
футерування транспортних жолобів
доменної печі;

- вогнетривка суміш алюмосилікатного
типу вогнетривів, призначена для
футерування головних жолобів доменної
печі;

- вогнетривка суміш алюмосилікатного
типу вогнетривів, призначена для
ремонту футерування головних жолобів
доменної печі.

Загальна вартість заявленого до
митного оформлення товару складає 500
658,50 доларів США (4 001 763,39 грн.)

Митна вартість товару була заявлена
шляхом подання декларації митної
вартості типу ІМ 40 № 110010000/2013/020815, за
ціною контракту (основний метод)
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України.

Для підтвердження заявленої митної
вартості позивачем надані наступні
документи: контракт № DTH-014-12/D/12-0101-12 від
18.01.2012 року, додаток до контракту № 11
від 14.12.2012 року, доповнення до контракту
№6 від 25.12.2012 року, рахунок-фактуру
(інвойс) № DTH-014-12/D/12-0101-12-800712 від 14.01.2013
року; залізнична накладна № 42445098 від
04.03.2013 року; коносамент № 865123971 від
24.01.2013 року; пакувальний лист від 19.12.2012
року; сертифікат про походження товару
форми А № G1331OH164350001 від 21.01.2013 року;
технічна комерційна пропозиція № ДП 529
F/ДМКД за вихідним № 012/1411/DTH від 14.11.2012
року; копія митної декларації країни
відправлення № 10281329 від 18.01.2013
року.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці на першому аркуші ДМВ
здійснено запис: «Відповідно до п.6.2, 6.3
ст.54 МК України митна вартість наливних
бетонів марки СТ-АСВ75В в кількості 41,700
т, марки DALCAST ASK52-30 в кількості 69,700 т,
марки DALCAST АСВ70-9 в кількості 55,50т, марки
DALCAST АСВ55 в кількості 12-60,00 т, марки DALCAST
A70BF в кількості 90,00 т, торкрет-маса марки
DALGUN АСВ65-20 в кількості 12,00 т; виробник:
"SHANGHAI BAOJIUHE REFRACTORY CO.,LTD"; країна
виробництва CN не може бути визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) за
наявності наступних причин: документи,
подані відповідно до п.2 ст.53, що
підтверджують митну вартість, містять
розбіжності відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості, а саме: декларація країни
експорту містить відомості щодо умов
поставки товару FOB - місце не визначене,
що не відповідає умовам визначеним п.8.1.
контракту від 18.01.2012 № DTH-014-12/D/12-0101 -12,
п.4.3. додатку від 14.12.2012 № 11 та
відомостям рахунку від 14.01.2013 №
DTH-014-12/D/12-0101-12-80071296. Оскільки виявлено
розбіжності щодо умов поставки,
документи, подані відповідно до п.2 ст.53
не містять достатньої інформації,
необхідної для визначення числових
значень складових митної вартості, а
саме: відсутні документи відповідно
п.2.6 ст.53 МКУ, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів до кордону України; відповідно
до характеру постачання та маршруту
транспортування вантажу (складне
перевезення різними видами транспорту
- морським та залізничним) передбачено
страхування вантажу, але відсутні
страхові документи та документи, що
містять відомості про вартість
страхування оцінюваних товарів.
Відсутні банківські документи
відповідно п.2.4,2.5 ст.53 МКУ які містять
інформацію щодо оплати товару
відповідно п.12.2, 12.3 контракту від 18.01.2012
№ DTH-014-12/D/12-0101-12. Копія митної
декларації країни відправлення, в якій
містяться відомості необхідні для
перевірки та підтвердження відомостей,
зазначених у митній декларації,
складена китайською мовою та надана
без перекладу, тому унеможливлене
проведення контролю відповідно п.3,ст.53
щодо наявних розбіжностей. Також,
згідно п.3 ст. 337 МКУ проведений контроль
співставлення - порівняна заявлена
митна вартість з даними, які містяться
у відповідних електронних копіях МД №
700100000/2013/2268 (ІМ 40) від 05.03.2013. Виявлені
розбіжності: заявлена митна вартість,
згідно наданих документів нижча, ніж в
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою даних за МД».

Відповідно до ч. 3 ст.53 МК України, у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи, зазначені у цій
статті.

Відповідно п. 3 ст.53 МКУ в підтвердження
заявленої декларантом митної вартості
товару позивачу необхідно було надати
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

18.03.2013 року позивачем на вимогу митного
органу для підтвердження заявленої
митної вартості надано
дистриб'юторський контракт від 01.01.2013
укладений Dalmond Trade House Limited та Shanghai Baojiuhe
Refractory Co. LTD.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці на першому аркуші ДМВ
здійснено запис: «Наданий на вимогу
митного органу контракт з третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, не містить
кількісних показників, що стосуються
підтвердження митної вартості
наливних бетонів та торкрет-маси, які
імпортуються. Таким чином, відповідно
до вимог п. 2 ст. 58 МКУ використані
декларантом відомості не підтверджені
документально та не визначені
кількісно і достовірно та відсутнє
підтвердження складових митної
вартості, тому метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту), на підставі наданих
додатково документів не може бути
застосований.

Відповідно до п. 5 ст. 55 МКУ, проведена
консультація з декларантом з метою
обгрунтуваного вибору методу
визначення митної вартості.

Для проведення коригування митної
вартості наливних бетонів марки
СТ-АСВ75В в кількості 41,700 т, марки DALCAST
ASK52-30 в кількості 69,700 т, марки DALCAST ACB70-9 в
кількості 55,50 т, марки DALCAST ACB55 в
кількості 12-60,00 т, марки DALCAST A70BF в
кількості 90,00 т., торкрет-маса марки DALGUN
АСВ65-20 в кількості 12,00 т; виробник: "SHANGHAI
BAOJIUHE REFRACTORY CO.,LTD"; країна виробництва CN у
митного органу відсутня інформація
щодо вартості ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено за методом
визначення митної вартості 2а0 та 2б0.
Враховуючи положення ст.. 61 МКУ, при
визначенні митної вартості товарів
неможливо було застосувати методи 2а)
та 2б) згідно ст..ст. 59 і 60 Кодексу. Методи
на основі віднімання та додавання
вартості (ст.. 62, ст.. 63 МКУ) неможливо
засосувати у зв'язку з відсутністю
об'єктивних, документально
підтверджених даних, які піддаються
обчисленню.

Посадовою особою митного органу було
прийнято Рішення про коригування
митної вартості товару від 18.03.2013 №
110010000/2013/600164/1. Митну вартість
скориговано за попереднім
оформленнями МД № 700100000/2013/2268 (ІМ
40) від 05.03.2013, відповідно до якої митну
вартість визначено в розмірі - 1,98 дол.
США/кг із застосуванням другорядного
методу визначення митної вартості - 2-r -
резервний метод відповідно до ст.64
Митного кодексу України.

Декларанту надані роз'яснення щодо
прав на випуск у вільний обіг товарів,
що декларуються відповідно до розділу X
Митного Кодексу та прав щодо
оскарження рішення про коригування
заявленої митної вартості у митному
органі вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці в рішенні про коригування
митної вартості, відповідно до Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів Україні
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№ 883/21195 зазначено дані, щодо
неможливості визначення митної
вартості за ціною договору, вимоги про
надання додаткових документів,
проведення консультацій, отримання та
перевірки додаткових документів,
процедури коригування митної вартості,
послідовності застосування методів
визначення митної вартості, суми та
підстав коригування тощо.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості
товару, позивачу було відмовлено в
митному оформленні та видано Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні, випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 18.03.2013 №
110010000/2013/020815.

Вищезазначений товар випущено у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання відповідно до п.7 статті 55
та статті 313 Митного кодексу України за
митною декларацією № 110010000/2013/020865 від
18.03.2013 з митною вартістю визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю, визначеною митним
органом відповідно до прийнятого
Рішення про коригування митної
вартості від 18.03.2013 № 110010000/2013/600164/1.

При заповненні ВМД з коригованою ціною
1,98 дол. США/кг, в зв'язку зі збільшенням
загальної ціни товару позивачу
додатково нараховано 391 079,20 грн., що
були зарезервовані відповідачем на
рахунку позивача.

Під час дії гарантійних зобов'язань
позивачем до Дніпропетровської
митниці надано лист від 17.04.13 № 062Д/408
про відкликання рішення про
коригування митної вартості від 18.03.2013
№110010000/2013/600164/1 та надано додатково
наступні документи:

- рахунок виробника на адресу
продавця № DTH-014/12/D/12-0101-12-80071296 від 14.01.2013
року;

- рахунок на
перевезення № С-74558.FK від 25.01.2013 року;

- рахунок на
перевезення № С-75339.FK від 01.03.2013 року;

- прас-лист;

- висновок
«Укрпромзовнішексппертиза» № 1183 від
21.03.2013.

У вказаному листі міститься прохання
зарезервовані грошові кошти повернути
на його рахунок при Дніпропетровській
митниці.

За результатом розгляду зазначеного
листа Дніпропетровською митницею на
адресу позивача направлено лист від
24.04.2013 № 17- 10-2/3245, в якому повідомлено
про те, що рішення про коригування
митної вартості від 18.03.2013 №
110010000/2013/600164/1 залишено без змін з
наступних підстав:

- згідно умов зовнішньоекономічного
контракту від 18.01.2012 року №
DTH-014-12/D/12-0101-12 (п. 12.2, 12.3), відповідно до ч.
2 ст. 53 Митного кодексу України, для
підтвердження заявленого рівня митної
вартості декларантом повинні бути
надані банківські платіжні документи,
що стосуються оцінюваних товарів, які
відсутні на момент митного оформлення
(відомості про які не зазначені у гр.. 44
митної декларації) та не надані
додатково;

- з урахуванням характеру
транспортування, для проведення
обчислення формування заявленого
рівня митної вартості з урахуванням
складових, митним органом сформовано
вимогу надання страхових документів та
документів, що містять відомості про
вартість страхування оцінюваних
товарів, вказані документи не надані
декларантом на момент митного
оформлення та не надіслані додатково;

- висновок ДП
«Укрпромзвнішекспертиза» від 24.03.2013 №
1183, наданий у підтвердження заявленого
рівня митної вартості товарів «наливні
бетони» та «торкрет-маса» походження з
Китаю, ґрунтується на ціновій
інформації, отриманої від представника
в Україні копанії «Dalmond Trade House Limited» -
продавця за зовнішньоекономічним
контрактом від 18.01.2012 року №
DTH-014-12/D/12-0101-12, що не відповідає
вимогамМитного кдексу України (ст.. 52)
щодо об'єктивності відомостей, які
використовуються для підтвердження
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби і
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
визначені ч. 10 ст.58 МК України.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди)

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти
ціну, за яку, під час та в місці,
визначеними законодавством
імпортуючої країни, такий чи подібний
товар продається або пропонується до
продажу при звичайному ході торгівлі
за умов повної конкуренції.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються:

у разі визнання органом доходів і
зборів заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю;

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до частин 1,2,3,5,6 ст. 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій ішостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Дослідивши матеріали справи та
вищезазначені документи, колегія
суддів погоджується з позицією суду
першої інстанції, що митна вартість
товару не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки подані
позивачем документи не містять всіх
даних та містять розбіжності до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості.

Аналізуючи викладенні підстави
відмови в прийняті митної декларації,
викладених Дніпропетровською митницею
на зворотному боці МД № 110010000/2013/020815 від
18.03.2013р., картці відмови в прийняті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, рішенні про коригування
митної вартості товарів від 18.03.2013 №
110010000/2013/600164/1, колегія суддів вважає, що:

- позивач повинен був надати до
Дніпропетровської митниці документи
визначені ч.2 ст. 53 МК України, що
підтверджують митну вартість товару і
є обов'язковими та додаткові документи
відповідно до ч. 3 ст.53 МК України, однак
свого обов'язку не виконав;

- позивачем було заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів
та використані декларантом відомості
про митну вартість товарів відомості
не підтверджені документально, не
визначені кількісно та не піддаються
обчисленню.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
може здійснюватися за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно частини 2 статті 58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 60
Митного кодексу України у разі якщо для
цілей застосування цього методу
виявляється більш як одна вартість
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, для визначення митної
вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість.

Згідно вищевказаних норм Митного
кодексу України та у зв'язку з тим, що
позивачем було заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів
та використані декларантом відомості
про митну вартість товарів відомості
не підтверджені документально, суд
приходить до висновку, що у митниці не
було достатніх підстав для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Зважаючи на вищевикладене,
відповідачем прийнято рішення про
визначення митної вартості товару
другорядним методом визначення митної
вартості 2-г - резервний метод,
відповідно до наявних даних - митну
вартість скориговано за поперніми
оформленими МД № 700100000/2013/2268 (ІМ 40) від
05.03.2013, відповідно до якої митну
вартість визначено в розмірі - 1,98 дол.
США/кг.

Таким чином, приймаючи рішення про
неможливість використання вибраного
декларантом методу митної оцінки,
відповідач діяв у спосіб, що визначений
законом. Застосування митним органом
резервного методу обумовлено
неможливістю з об'єктивних підстав
використати попередні методи оцінки, є
правомірним.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що дії відповідача стосовно
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, відповідають вимогам чинного
законодавства, отже, оскаржуване
рішення про визначення митної вартості
товарів є правомірним, а відтак
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають. Доводи
позивача, викладені в апеляційній
скарзі, цього висновку не спростовують.

Щодо позовної вимоги про повернення
зарезервованих Дніпропетровською
митницею коштів у сумі 391 079,20 грн., суд
зазначає, що у зв'язку з тим, що
позивачем не надано обґрунтованих
пояснень та допустимих доказів в їх
підтвердження щодо підстав скасування
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 18.03.2013р. № 110010000/2013/600164/1, а
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду правомірність
своїх дій та винесених рішень, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги в
цій частині є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до пп. «б» п. 6 ч. 2 ст. 55
Митного кодексу України визначено
право декларанта або уповноваженої ним
особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у митному органі вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного рішення, судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
таким чином, підстави для скасування
законного рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дніпровський
металургійний комбінат ім. Ф. Е.
Дзержинського» - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 квітня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов