Справа № 812/3120/14
Суддя: І.А. Гончарова
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3120/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - Гончарової І.А.

при секретарі судового засідання -
Майбороді С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м.Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Дочірнього
підприємства «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
стягнення заборгованості в розмірі
24511,81 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м.Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Дочірнього
підприємства «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
стягнення заборгованості в розмірі
24511,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Дочірнє підприємство «Луганський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» зареєстроване як юридична
особа Виконавчим комітетом Луганської
міської ради. За період з 30.12.2013 по
теперішній час за відповідачем
утворився податковий борг з земельного
податку в розмірі 24511,81 грн. Сума
основного боргу, в розмірі 24511,81 грн.,
складається з самостійно узгодженої
суми податкового боргу відповідно
поданих до Державної податкової
інспекції у м.Лисичанську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області податкових декларацій з
земельного податку. На виконання вимог
ст. 59 ПК України відповідачу виставлена
податкова вимога від 05.02.2014 №30-25, яка
була отримана уповноваженою особою
підприємства 06.02.2014.

На підставі викладеного позивач просив
стягнути з відповідача заборгованість
перед бюджетом з земельного податку в
розмірі 24511,81 грн., за рахунок коштів,
які перебувають у його власності, з
рахунків у банках обслуговуючих
платника податків.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надав суду заяву в якій
просив суд розглянути справу без
участі представника позивача, позовні
вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив.
Відповідач правом надання заперечень
проти позову у встановлений судом
строк та доказів на підтвердження
своїх доводів не скористався, заяви про
визнання позовних вимог або про
розгляд справи за його відсутності
суду не надавав.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України суд
вирішує справу на основі наявних в
матеріалах справи доказів

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що Дочірнє
підприємство «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Луганської
міської ради 20.05.2002, на податковому
обліку як платник податків перебуває з
06.06.2002 за №220-01 (а.с.5,6,7-8).

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №
2755-VI, який встановлює перелік податків
та зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності зі ст. 14 Податкового
кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.п.
14.1.39 п. 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.п.
14.1.265 п. 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1).

Пунктом 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу
України, визначено, що органи державної
податкової служби, окрім іншого, мають
право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків, повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.

Відповідно до п. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України державна податкова
інспекція має право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Пунктом 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у
розмірах, встановлених цим Кодексом та
законами з питань митної справи.

У відповідності із п. 49.2 ст. 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Пунктом 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Розділом ХІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою за
землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік, який починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим за 12 місяців).

У відповідності із п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

У відповідності із п. 287.3 ст. 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за
землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця (п. 287.4
ст.287 Податкового кодексу України).

Платником податків - Дочірнім
підприємством «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» до
податкового органу були подані:

- податкова декларація з земельного
податку за 2013 рік від 20.02.2013, де
самостійно було визначено суму
податкового зобов'язання у загальному
розмірі 74370,71 грн. (а.с.11-12).

- податкова декларація з земельного
податку за 2014 рік від 29.01.2014, де
самостійно було визначено суму
податкового зобов'язання у загальному
розмірі 74370,71 грн. (а.с.9-10).

В порушення вимог ст. 287 Податкового
кодексу України Дочірнє підприємство
«Луганський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку, суми
податкових зобов'язань зазначених у
поданих ним звітних податкових
деклараціях, у повному обсязі не
сплатив, внаслідок чого за платником
податків утворився податковий борг з
земельного податку за період з
листопада 2013 року по лютий 2014 року
включно у розмірі 24511,81 грн., що
підтверджується обліковою карткою
відповідача (а.с.15).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання в установлені
строки, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України ДПІ у
м.Лисичанську відповідачу була
сформована податкова вимога форми «Ю»
від 05.02.2014 №30-25, яку відповідач отримав
06.02.2014, про що свідчить підпис
уповноваженої особи підприємства на
корінці податкової вимоги (а.с.14).

Даних про оскарження відповідачем
податкової вимоги судом не
встановлено, а тому вона є узгодженою
та чинною на час розгляду справи.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до п.95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, законодавець встановив, що
саме органи податкової служби
здійснюють за платника податку
погашення податкового боргу шляхом
стягнення грошових коштів з рахунків
банку, які обслуговують платника.

Внаслідок того, що Дочірнє
підприємство «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» станом
на дату розгляду справи податковий
борг у загальному розмірі 24511,81 грн. не
сплатило, вимоги податкового органу
про стягнення заборгованості перед
бюджетом з земельного податку в
розмірі 24511,81 грн., за рахунок коштів,
які перебувають у його власності, з
рахунків у банках обслуговуючих
платника податків, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України у
судовому засіданні 15 травня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 19 травня
2014 року, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167
КАС України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м.Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Дочірнього
підприємства «Луганський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
стягнення заборгованості в розмірі
24511,81 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Луганський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» (код за )
заборгованість перед бюджетом з
земельного податку в розмірі 24511,81 грн.
(двадцять чотири тисячі п'ятсот
одинадцять гривень 81 копійка) за
рахунок коштів, які перебувають у його
власності, з рахунків у банках
обслуговуючих платника податків.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.186 КАС України,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено та підписано у
повному обсязі 19 травня 2014 року.

Суддя
І.А. Гончарова