Справа № 437/16471/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яковлев Д.О.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
справа №437/16471/13-а
Приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 14 лютого 2014 року у
справі № 437/16471/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, зацікавлена особа -
Ленінська виконавча дирекція
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання неправомірними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2013 року ОСОБА_1. (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради (далі -
відповідач) про визнання
неправомірними дій.

Позивач просила поновити пропущений з
поважних причин строк для звернення до
суду за захистом порушених прав, свобод
та інтересів з 02.05.2013 року. Визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку та виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Зобов'язати відповідача здійснити
донарахування та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на відповідний період з 02.05.2011
року по день винесення постанови суду з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 14 лютого 2014 року позов
було задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради щодо відмови в
перерахунку та виплаті ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років.

Зобов'язано Департамент з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради здійснити
донарахування та виплату ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років на відповідний
період, з 25.04.2013 року по 14.02.2014 року, по
день винесення постанови, з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову позивачу було
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що позивачем не підтверджено
право на призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею 3
річного віку в порядку та розмірах,
встановлених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Позовні вимоги, що стосуються
призначення та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», як виду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, мають бути
пред'явлені до роботодавця та Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Також зазначив, що Департамент є
неналежним відповідачем по справі.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача з 01.01.2013 року, та отримує
допомогу по догляду за дитиною на
підставі Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 N 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон N 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
N 2811-XII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом N 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону N 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону N 107-VI були
внесені відповідні зміни до Закону N
2811-XII та Закону N 2240-III. Зокрема, змінами
до статті 13 Закону N 2811-XII його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону N 2240-III було виключено статті 40 -
44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону N 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону N 107-VI щодо виключення
статей 40 - 44 Закону N 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону N 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення N 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону N 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону N
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 N 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року N 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон N 2154-VI) передбачено, що у 2009,
2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону N
2240-IIIпризначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751
саме на виконання Закону N 2811-XII (пункт 1).
Новий акт уряду на виконання статті 46
Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону N 2240-III на
виконання статті 46 Закону № 835 та
статті 45 Закону N 2154-VI Кабінетом
Міністрів України не визначалися.

В подальшому, ані Законом України «Про
Державний бюджет на 2013 рік», ані іншими
законами не встановлювався інший
розмір допомоги, ніж в Законах України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-ХІІ та «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» №2240-ІІІ.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років складає - з 1 січня 2013 року - 972
грн., з 1 грудня 2013 року 1032 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач з квітня 2013 року отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі меншому від встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років (а.с. 13).

Враховуючи вищевикладене, відповідач
має можливість відновити порушені
права позивача за спірний період,
оскільки з 01.01.2013 року саме він здійснює
повноваження у сфері соціального
захисту населення.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що відповідачем безпідставно
було нараховано та виплачено позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до шести років.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради -
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 14 лютого 2014 року у
справі № 437/16471/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, зацікавлена особа -
Ленінська виконавча дирекція
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання неправомірними дій - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г. Гаврищук

М.Г.Сухарьок