Справа № 358/1547/13-а
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/1547/13-а Провадження №
2-а/358/1/14 П О С Т А Н О В А
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді:
секретаря судового засідання
представника позивачки
відповідачки - державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
Богуславського районного управління
юстиції Київської області -
представника третьої особи -
Богуславського районного управління
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
адміністративну справу за позовами
ОСОБА_1 до державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Кулікової
О.Є., за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Богуславського районного
управління юстиції у Київській
області, управління державної
казначейської служби у Богуславському
районі Київської області, відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Київській області, про визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно про відмову у державній
Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду з
даними позовами, просить визнати
протиправним та скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень за №3762269 прийняте 09 липня
2013 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Куліковою
О.Є. про відмову представнику ОСОБА_1 в
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований по
АДРЕСА_1; визнати протиправним та
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень за №3761782 прийняте 09 липня 2013
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Куліковою
О.Є. про відмову представнику ОСОБА_1 в
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований по
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка посилається на те, що
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Кулікова
О.Є., упереджено, з мотивів особистої
неприязні до неї за ті скарги, які
подавались нею особисто до органів
державної влади на неправомірні та
корупційні дії посадових осіб
державної реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області, внаслідок
яких, відповідачку було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, на порушення вимог
чинного законодавства України в сфері
державної реєстрації речових прав на
майно, після подання нею (позивачкою) 27
червня 2013 року двох заяв про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно, як
довірителем ОСОБА_5, 9 липня 2013 року
винесла рішення про відмову у
державній реєстрації права щодо двох
об'єктів нерухомого майна.
Зокрема, їй як представнику ОСОБА_5,
рішеннями державного реєстратора
Куліковою О.Є. №3762269 від 09.07.2013 року та
№ 3761782від 09.07.2013 року було відмовлено в
державній реєстрації права власності
на житлові будинки, що розташовані по
АДРЕСА_1.

На переконання позивачки рішення
відповідачки прийняті на порушення
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Постанови
Кабінету Міністрів України за №703 від
22.06.2011 року «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» (яка
діяла на момент спірних правовідносин),
оскільки державний реєстратор
Кулікова О.Є. безпідставно прийняла до
свого провадження дві заяви про
державну реєстрацію права власності,
що були подані позивачкою 27 червня 2013
року до іншого державного реєстратора,
а саме державному реєстратору прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області - Голубєвій
В.С. Таке право передачі матеріалів
реєстраційної справи не передбачено
нормативно-правовими актами в сфері
державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

На порушення вимог п.1 ч.1 ст.9, ч. 2 ст. 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» відповідачка,
прийнявши до свого провадження заяви
про державну реєстрацію права
власності, що були подані нею
(позивачкою) 27 червня 2013 року та додатки
до неї іншому державному реєстратору,
не перевірила відповідність
повноважень особи, яка подає документи
на державну реєстрацію прав та їх
обтяжень та не надала їй, як заявнику
необхідну інформацію про перелік
необхідних документів для проведення
державної реєстрації права власності.

Всупереч вимогам ч.ч.1,2,3 ст.22 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та п.13 Постанови Кабінету
Міністрів України за №703 від 22.06.2011 року
«Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» (яка діяла на момент
спірних правовідносин) не було
зупинено розгляд заяв про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Відповідачкою в порушення вимог
ст.ст.237,244, ч.3 ст.245 Цивільного кодексу
України, ст.ст.40,41 Закону України «Про
нотаріат», Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Постанови Кабінету Міністрів України
за №703 від 22.06.2011 року «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно» (яка діяла на момент спірних
правовідносин) безпідставно було
відхилено довіреність, яка була
посвідчена 27 березня 2013 року посадовою
особою органу місцевого
самоврядування - секретарем
виконавчого комітету Біївецької
сільської Ради Богуславського району
Київської області та яка була надана в
якості додатків до заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності) від 27 червня 2013 року.

На її (позивачки) переконання секретар
Біївецької сільської Ради
Богуславського району Київської
області мала право посвідчити
довіреність на право представницьких
функцій (без права розпорядження
нерухомим майном) від імені довірителя
- ОСОБА_5, а державний реєстратор
Кулікова О.Є. зобов'язана була прийняти
цю довіреність та здійснити за нею
державну реєстрацію права власності на
об'єкт нерухомого майна.

ОСОБА_5 будучи зареєстрованою в м.
Кривий Ріг, як власник двох будинків,
проживала деякий час на території
Біївецької сільської Ради
Богуславського району Київської
області, що підтверджується записами в
погосподарській книзі Біївецької
сільської Ради Богуславського району
Київської області, тобто довіритель
проживала на території (в с. Біївці
Богуславського району Київської
області) де не було нотаріуса, і
відповідно до цього та положень ч.3 ст.245
ЦК України та ст.ст.40,41 Закону України
«Про нотаріат», секретар Біївецької
сільської Ради Богуславського району
Київської області посвідчила
довіреність на право представницьких
функцій (без права розпорядження
майном) від імені довірителя - ОСОБА_5.

Позивачка також зазначає, що в тому
випадку, якби довіреність від 27.03.2013
року за реєстровим №36 дійсно не
відповідала вимогам Закону, то
державному реєстратору необхідно було
відмовляти в державній реєстрації не
по п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», як це
було зроблено відповідачкою, а по п.3 ч.1
ст.24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», (у зв'язку з тим,
що із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа), постільки всі
необхідні документи, перелік яких
чітко визначений ст.ст.15,16,17 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», а також п.п.9-10 Постанови
Кабінету Міністрів України за №703 від
22.06.2011 року «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» нею
(позивачкою), як заявником та
представником власника, були подані
для державної реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна
іншому державному реєстратору -
Голубєвій В.С.

Крім того, відповідачкою всупереч
вимог п.24 Постанови Кабінету Міністрів
України за №703 від 22.06.2011 року «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» (яка діяла на момент
спірних правовідносин) при винесенні
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 09
липня 2013 року, не було повернуто
оригінальні примірники документів, що
подавалися позивачкою, як заявником
для проведення державної реєстрації
правна нерухоме майно, хоча такий
обов'язок чітко визначений вказаною
нормою Закону.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали,
посилаючись на вищевказані факти та
докази.

Відповідачка - державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Богуславського районного
управління юстиції Київської області -
Кулікова О.Є. заперечувала проти
задоволення заяви позивачки
посилаючись на те, що на її переконання,
відсутні будь-які правові підстави для
задоволення позову, оскільки вона, як
державний реєстратор діяла в межах та у
спосіб, визначений законодавством
України в сфері державної реєстрації
прав, жодних порушень вимог Закону вона
не допустила при відмові представнику
ОСОБА_1 в державній реєстрації права
власності на житлові будинки, що
розташовані по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2.
Зокрема, при перевірці поданих
позивачкою документів було
встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована в
м. Кривий Ріг і на час посвідчення
довіреності секретарем Біївецької
сільської ради вона на порушення вимог
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» належним чином
не зареєструвала своє тимчасове місце
проживання. На вказані порушення при
прийнятті довіреностей реєстраційною
службою Богуславського районного
управління юстиції Київської області
було вказано за наслідками проведеної
відділом державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Київській області цільової перевірки 13
червня 2013 року.

Також відповідачка зазначила, що на
порушення наказу Міністерства юстиції
України від 31.10.2006 року №83/5
посвідчувальний напис секретаря
Біївецької сільської ради на
довіреності був зроблений неправильно
та не скріплений печаткою.

Представник третьої особи -
Богуславського районного управління
юстиції Київської області - Кашко І.Г. в
судовому засіданні заперечувала проти
позову, посилаючись на те, що державний
реєстратор Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Кулікова
О.Є. при прийнятті оскаржуваних рішень
діяла правомірно.

Суд заслухавши пояснення позивачки та
її представника, заперечення
відповідачки, представника третьої
особи, та дослідивши письмові докази по
справі, вважає за необхідне позов
задовольнити виходячи з наступних
підстав.

Згідно з п.п.1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість, відповідачка не довела в
судовому засіданні правомірність
прийнятих нею рішень про відмову в
державній реєстрації права на нерухоме
майно.

Перевіряючи законність рішень
державного реєстратора Кулікової О.Є.,
суд враховує наступні положення
чинного законодавства України.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідачка - державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Богуславського районного
управління юстиції Київської області
Кулікова О.Є., безпідставно прийняла до
свого провадження дві заяви про
державну реєстрацію права власності,
що були подані позивачкою 27 червня 2013
року до іншого державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Богуславського районного
управління юстиції Київської області
Голубєвої В.С.

Таке право передачі матеріалів
реєстраційної справи не передбачено
нормативно-правовими актами в сфері
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, а тому передача матеріалів
реєстраційної справи є незаконною,
виходячи з наступного.

Державний реєстратор відповідно до п. 1)
ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» до прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, здійснює ряд дій, а саме
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах, та інші дії.

Державна реєстрація прав та їх
обтяжень провадиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації (ч.1 ст. 15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 11 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» під
час подання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі фізична особа повинна
пред'явити документ, що посвідчує її
особу, а в разі подання заяви
представником фізичної чи юридичної
особи - також документ, що підтверджує
його повноваження діяти від імені
таких осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Тобто, в системному взаємозв'язку дані
норми Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» дають підстави
зробити висновок, що державний
реєстратор, який прийняв заяву від
фізичної чи юридичної особи,
безпосередньо особисто перевірив
повноваження особи, яка подала заяву,
та здійснив реєстрацію заяви,
зобов'язаний прийняти відповідне
рішення за наслідками розгляду заяви.
Можливість передачі заяви іншому
державному реєстратору не передбачена
даним Законом, оскільки самостійне
прийняття рішень є гарантією
незалежності державного реєстратора
при здійсненні ним своїх повноважень.

Також Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» чи інші
нормативні акти не передбачають
можливості витребування начальником
державної реєстраційної служби заяви
про державну реєстрацію, поданої
фізичною особою, та приєднаних до неї
документів, від підпорядкованого йому
державного реєстратора, який прийняв
таку заяву та її зареєстрував.

Відповідачка по справі не довела в
судовому засіданні необхідності і
законності передачі їй від державного
реєстратора Голубєвої В.С. заяв
позивачки про державну реєстрацію
прав, будь-які накази з цього приводу
відсутні.

Таким чином, відмова позивачці в
реєстрації прав на нерухоме майно є
незаконною, оскільки розгляд заяв
позивачки здійснювався фактично двома
державними реєстраторами, один з яких
перевіряв повноваження представника,
подані документи на реєстрацію прав,
здійснив реєстрацію заяви, а інший
державний реєстратор (відповідачка по
справі) приймала рішення про відмову в
державній реєстрації прав.

Також суд приходить до висновку, що
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Богуславського районного управління
юстиції Київської області Куліковою
О.Є., в порушення вимог ст.ст. 237, 244, ч.3
ст.245 Цивільного кодексу України,
ст.ст.40,41 Закону України «Про нотаріат»,
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Постанови
Кабінету Міністрів України за №703 від
22.06.2011 року «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» (яка
діяла на момент спірних правовідносин)
було безпідставно відхилено
довіреність, яка була посвідчена 27
березня 2013 року посадовою особою
органу місцевого самоврядування -
секретарем виконавчого комітету
Біївецької сільської Ради
Богуславського району Київської
області та яка була надана позивачкою в
якості додатків до заяви про державну
реєстрацію прав від 27 червня 2013 року.

Обґрунтовуючи правомірність видачі
вищевказаної довіреності посадовою
особою органу місцевого
самоврядування на нормах
матеріального права слід зазначити, що
відповідно до ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.244 ЦК України
представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Відповідно до ст. 245 ЦК України форма
довіреності повинна відповідати формі,
в якій відповідно до закону має
вчинятися правочин.

Довіреність, що видається у порядку
передоручення, підлягає нотаріальному
посвідченню, крім випадків,
встановлених частиною четвертою цієї
статті.

Довіреність особи, яка проживає у
населеному пункті, де немає нотаріусів,
може бути посвідчена уповноваженою на
це посадовою особою органу місцевого
самоврядування, крім довіреностей на
право розпорядження нерухомим майном,
довіреностей на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами.

Відповідно до Закону України за №1054-VI
від 30 березня 2009 року п.4 ст.40 Закону
України «Про нотаріат» було доповнено
та цю норму Закону було викладено в
такій редакції : до нотаріально
посвідчених довіреностей
прирівнюються - довіреності осіб, які
проживають у населених пунктах, де
немає нотаріусів, посвідчені
уповноваженою на це посадовою особою
органу місцевого самоврядування, крім
довіреностей на право розпорядження
нерухомим майном, довіреності на
управління і розпорядження
корпоративними правами та
довіреностей на користування та
розпорядження транспортними засобами.

Згідно ж зі ст.41 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що нотаріальні
дії можуть вчинятися будь-яким
нотаріусом чи посадовою особою органу
місцевого самоврядування (за винятком
випадків, передбачених статтями 9, 55, 60,
65, 66, 70 - 73, 85, 93 і 103 цього Закону.)

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є спадкоємцем
за законом першої черги після смерті
свого батька ОСОБА_9, що
підтверджується рішенням
Богуславського районного суду
Київської області від 05 червня 2013 року
(набрало законної сили 16.06.2013 року), яке
було приєднане позивачкою до заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Зокрема, ОСОБА_5 є власником
двох житлових будинків, що розташовані
в АДРЕСА_1, а інший розташований по
АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 будучи зареєстрованою в м.
Кривий Ріг, як власник вищевказаного
нерухомого майна, проживала деякий час
(тимчасово) на території Біївецької
сільської Ради Богуславського району
Київської області, що підтверджується
записами в погосподарській книзі
Біївецької сільської Ради
Богуславського району Київської
області, а також цей факт було
підтверджено показаннями секретаря
виконавчого комітету Біївецької
сільської ради ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель, тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць
проживання ( ч.6 ст. 29 ЦК України).

Оскільки довіритель позивачки
тимчасово проживала в с. Біївці
Богуславського району Київської
області, де не було нотаріуса, а тому
відповідно до положень абз. 4 ч. 3 ст. 245
ЦК України та ст.ст.40,41 Закону України
«Про нотаріат» секретар Біївецької
сільської Ради Богуславського району
Київської області правомірно
посвідчила довіреність на право
представницьких функцій (без права
розпорядження майном) від імені
довірителя - ОСОБА_5.

Слід зазначити, що абз. 4 ч. 3 ст. 245 ЦК
України передбачає можливість
посвідчення довіреності посадовою
особою органу місцевого
самоврядування для фізичних осіб, які
проживають в відповідному населеному
пункті. Про зареєстроване місце
проживання особи в цій нормі не
значиться, а тому зважаючи на те, що
фізична особа може мати декілька місць
проживання, є всі підстави вважати, що
за тимчасовим місцем проживання особи
в населеному пункті, де не має
нотаріуса, посадова особа органу
місцевого самоврядування може видати
довіреність такій особі.

Додатком 4 до Наказу Міністерства
юстиції України від 31.10.2006 року №83/5
визначено форму посвідчувального
напису посадової особи органу
місцевого самоврядування при
посвідченні довіреностей і саме такий
посвідчувальний напис на довіреності
ОСОБА_5 було зроблено секретарем
Біївецької сільської ради та
скріплений печаткою, а тому
відповідачка неправильно зробила
висновок про наявність порушень при
посвідченні довіреності.

Окрім того, під час судового розгляду
справи встановлено, що в рішенні про
відмову в державній реєстрації
відповідачка не посилається на
підставу відмови, яку вона визначила
неправильно, та не вказує, що із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа.

Суд вважає, що помилковим є посилання
позивачки на те, що відповідачка
зобов'язана була зупинити державну
реєстрацію прав, оскільки підставою
для прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви є не неправильність
поданих документів вимогам чинного
законодавства України, а їх неповнота (
ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Суд не вбачає підстав для
відшкодування витрат позивачці, які
понесені нею на оплату правової
допомоги адвоката, оскільки згідно
довіреності виданої ОСОБА_5 вбачається,
що вона доручила захист своїх прав та
інтересів щодо оформлення прав на
належне їй спадкове майно, двом
представникам, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Тому відшкодування витрат за виконання
професійних обов'язків, які взяла на
себе ОСОБА_1 по захисту інтересів
ОСОБА_5, не є достатньо обґрунтованим.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 17, 18, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 29,
245 ЦК України, п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 15, ч. 11 ст. 16,
п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
Методичними рекомендаціями стосовно
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
схвалених колегією Державної
реєстраційної служби України 11.12.2012
року, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень за №3762269
прийняте 09 липня 2013 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Богуславського
районного управління юстиції
Київської області Куліковою О.Є. про
відмову представнику - ОСОБА_1 в
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований по
АДРЕСА_1.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень за №3761782
прийняте 09 липня 2013 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Богуславського
районного управління юстиції
Київської області Куліковою О.Є. про
відмову представнику - ОСОБА_1 в
державній реєстрації права власності
на житловий будинок, що розташований по
АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, а в разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Мотивувальна частина постанови
виготовлена 17.05.2014 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов