Справа № П/811/951/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року
Справа № П/811/951/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді Нагібіної Г.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Держаної фінансової інспекції
в Кіровоградській області до
Гайворонської районної ради про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна фінансова інспекція у
Кіровоградській області звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд зобов'язати
Гайворонську районну раду виконати
пп.3,4 листа - вимоги від 08.10.2013 року
№11-08-15-15/6172 та усунути фінансові
порушення на загальну суму 335330,99 грн.,
виявлені під час проведення ревізії та
відображені в акті ревізії від 26.09.2013
року №08-09/206.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до затвердженого плану,
було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача у ході якої виявлені певні
порушення вимог чинного законодавства,
з метою усунення яких, позивачем було
надіслано відповідачу лист-вимогу від
08.10.2013р. № 11-08-15-15/6172, яка є обов'язковою
для виконання, але у встановлений
строк відповідачем вимога позивача не
була виконана, а тому позивач змушений
звернутись до суду та просити суд
зобов'язати відповідача виконати пп. 3,4
листа-вимоги від 08.10.2013 року №08-09/206.

Представником відповідача до суду
надано письмові заперечення,
відповідно до яких позовні вимоги не
визнаються в повному обсязі. Крім того,
представником відповідача до суду
надано документи на підтвердження
часткового виконання вимог позивача
(а.с. 64-110).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд справи в письмовому
провадженні (а.с. 141).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши
клопотання про розгляд справи без його
участі (а.с. 140).

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду.

Враховуючи те, що сторони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у порядку письмового
провадження на основі наявних у справі
матеріалів.

Дослідивши подані позивачем документи
і матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, покази свідків,
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.1.4.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ в
Кіровоградській області на ІІІ квартал
2013 року проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Гайворонської районної ради за період
з 01.01.2011 по 01.08.2013, результати якої
оформлено актом ревізії №08-09/206 від
26.09.2013р. (а.с.10-30).

За результатами ревізії направлено
вимогу щодо усунення виявлених від
08.10.2013 р. №11-08-15-15/6172 (а.с.31-33). Термін
виконання вимог, визначених листом -
вимогою, встановлено до 06.11.2013 року.

Позивач при звернення до суду просить
зобов'язати виконати відповідача лише
пункти 3, 4 листа - вимоги.

Стосовно пункту п.3 вимоги, суд зазначає
наступне.

В розділі 7 акту ревізії ревізори
дійшли висновку, що Гайворонською
районною радою проведено видатки на
оплату послуг по вивезенню сміття, без
отримання зазначених послуг на
загальну суму 5907,05 грн.

Згідно з висновками ревізії порушення
допущено завідувачем господарського
підрозділу Коцюбинським В.І., яким
підписувались акти виконаних робіт по
вивезенню сміття.

Пунктом 3 вимоги зобов'язано провести
претензійно-позовну роботу щодо
повернення коштів Гайворонським КПП, в
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведені видатків на оплату за
послуги по вивезенню сміття, без
отримання зазначених послуг, шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст.130-136 КЗпП України.

Матеріалами справи встановлено, що на
виконання п.3 листа - вимоги від 08.10.2013
р.№11-08-15-15/6172 відповідачем до
Гайворонського ККП направлено
претензію від 04.11.2013 року №01-37/235-1, якою
запропоновано невідкладно
перерахувати кошти за ненадані послуги
із збирання і вивезення ТПВ, згідно
укладених договорів, в сумі 5907,05 грн. на
розрахунковий рахунок районної ради
(а.с.68).

На вказану претензію, Гайворонським
ККП надано відповідь від 13.11.2013 р. №196,
якою відповідача повідомлено, що
розглянути претензію не
представляється можливим, оскільки у
Гайворонському ККП відсутні довідка
зустрічної звірки Держфінінспеції від
16.09.2013 року №04-10/823 та акт перевірки
Гайворонської районної ради (а.с.69).

Отже, відповідач частково виконав
вимогу позивача, а саме провів
претензійну роботу.

Перевіряючи правомірність вимоги
відповідача щодо відшкодування за
рахунок осіб, які допустили втрату
активів у вигляді дебіторської
заборгованості, матеріальну шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України, суд дійшов наступних
висновків.

Згідно з пункту 49 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006р, у
разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Проте, в пункті 3 листа вимоги не
міститься прізвища особу, яку позивач
вважає винною, і з кого, як на думку
позивача повинна бути стягнута шкода.

Згідно статті 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило,
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов,
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена
відповідальність за шкоду, яка
відноситься до категорії нормального
виробничо-господарського риску, а
також за не одержані підприємством,
установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що
перебував в стані крайньої
необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може
добровільно покрити її повністю або
частково. За згодою власника або
уповноваженого ним органу працівник
може передати для покриття заподіяної
шкоди рівноцінне майно або поправити
пошкоджене.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" від 29.12.1992 №14 під
прямою дійсною шкодою, зокрема, слід
розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести затрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати. Згідно зі ст.130 КЗпП не
одержані або списані в доход держави
прибутки з підстав, пов'язаних з
неналежним виконанням працівником
трудових обов'язків (так само як і інші
неодержані прибутки) не можуть
включатися до шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Вимога щодо зобов'язання відповідача
стягнути з винних осіб, шкоду у порядку
та розмірі, встановленому ст.ст.130-136
КЗпП України, не підлягає задоволенню,
оскільки звернення до суду є
диспозитивним правом особи і жодне
рішення суду не меже зобов'язувати
особу скористатись своїм правом.

Також суд вважає за необхідна
зазначити про таке.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В постанові від 12.11.2013 р. Верховний Суд
України у справі за позовом
Тернопільського міжрайонного
управління водного господарства
Тернопільського обласного виробничого
управління по меліорації і водному
господарству "Тернопільводгосп" (далі -
управління водного господарства) до
контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області (далі - КРУ),
третя особа - Тернопільське обласне
виробниче управління по меліорації і
водному господарству
"Тернопільводгосп" дійшов висновку, що
КРУ, пред'являючи серед вимог про
усунення порушень фінансової
дисципліни і вимогу щодо стягнення
коштів, перевищило свої повноваження
та діяло не у спосіб, передбачений
законодавством.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову в цій частині.

Стосовно пункту п.4 вимоги, суд зазначає
наступне

В розділі 7 акту ревізії ревізори
дійшли висновку, що через
невідповідність процентного
співвідношення у договорах по
відшкодування орендарями витрат
Гайворонської районної ради на оплату
комунальних послуг, енергоносіїв та не
відповідності сум у виставлених
рахунках орендарям на відшкодування
витрат по КТКВ 010116 «Органи місцевого
самоврядування» за КЕКВ 1163 «Оплата
електроенергії» проведено покриття
витрат сторонніх юридичних осіб
(орендарів) на загальну суму 17780,67 грн., в
тому числі за 2012 рік - 8075,75 грн., по КЕКВ
2273 «Оплата електроенергії» за 7 місяців
2013 року - 9704,92 грн., за КЕКВ 2273 «Оплата
електроенергії» на загальну суму 9704,92
грн. По КТКВ 250404 «Інші видатки»
проведено покриття витрат сторонніх
юридичних осіб (орендарів) на загальну
суму 318101,51 грн., в тому числі по КЕКВ 1111
«Заробітна плата» за 2011 рік на суму
61207,90 грн., за 2012 рік -52047,97 грн., по КЕКВ 2111
«Заробітна плата»за 7 місяців 2013 року -
59524,93 грн., по КЕКВ 1120 «Нарахування на
оплату праці»за 2011 рік на суму 34879.86
грн., за 2012 рік - 29659,83 грн., по КЕКВ 2120
«Нарахування на оплату праці» за 7
місяців 2013 - 33920,80 грн., по КЕКВ 1166
«Оплата інших енергоносіїв» за 2011 рік
на суму 13429,66 грн., за 2012 рік - 14283,66 грн.,
по КЕКВ 2275 «Оплата інших енергоносіїв»
за 7 місяців 2013 року на суму 19404,62 грн.

За КТКВ 010116 по розрахунках з
управлінням агропромислового розвитку
Гайворонської РДА занижено
кредиторську заборгованість по КЕКВ 1163
«Оплата електроенергії» за 2012 рік на
загальну суму 3329,87 грн. ПО КТКВ 250404 по
розрахунках з фінансовим управлінням
Гайворонської РДА занижено
кредиторську заборгованість за 2012 рік
на загальну суму 25958,55 грн.

Дані порушення допущені головним
бухгалтером Золотовою Н.С., яка в своєму
пояснення зазначила, що з метою
уникнення позабюджетної
заборгованості, рахунки орендарям
виставлялись в межах їхніх кошторисних
призначень.

Пунктом 4 листа - вимоги від 08.10.2013
р.№11-08-15-15/6172, відповідача зобов'язано
відобразити дебіторську
заборгованість за юридичними особами
щодо яких здійснено безпідставні
витрати. Провести претензійно-позовну
роботу з орендарям щодо відшкодування
коштів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у безпідставному
покритті за рахунок бюджетних коштів
витрат сторонніх юридичних осіб на
суму 335882,18 грн., шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст.ст.130-136 КЗпП
України.

Відобразити кредиторську
заборгованість в загальній сумі 29288,42
грн. перед юридичними особами
(орендарями), якими здійснено
відшкодування витрат Гайворонської
райради в завищеному обсязі.

Привести у відповідність
(переукласти) договори оренди та
договори про відшкодування витрат
Гайворонської районної ради на
утримання комплексу відповідності
займаних площ та належних частин
відшкодування витрат у процентному
співвідношенні від займаної площі до
загальних витрат.

Судом встановлено, що на
виконання листа - вимоги, відповідачем
відображено та погашено дебіторську
заборгованість за Орендарями -
Державною інспекцією сільського
господарства в Кіровоградській
області, ЦРА № 26 ПАТ «Ліки
Кіровоградщини», Головним управлінням
юстиції в Кіровоградській області,
Фінансовим управлінням
райдержадміністрації.

Також з усіма орендарями була
проведена претензійна робота, що
підтверджується долученими до справи
копіями претензій (а.с.70-77).

Завдяки проведеним заходам були
відшкодовані витрати в повному обсязі
Державною інспекцією сільського
господарства в Кіровоградській
області -1504,82 грн., ЦРА №26 ПАТ «Ліки
Кіровоградщини» - 6229,63 грн., Головним
управлінням юстиції в Кіровоградській
області - 263,33 грн., Фінансовим
управлінням райдержадміністрації -
6558,24 грн. (а.с.78-88).

Частково відшкодовані витрати
Гайворонською районної державною
адміністрацією - на оплату
електропостачання орендованого майна
за 2012 р. - 7939.91 грн., за 7 місяців 2013р. - 7969.28
грн., з врахуванням переплати за 2011 рік
2571,28 грн., всього сплачено
заборгованість - 13391,91 грн.

Про вжиті заходи відповідачем
було проінформовано позивача листом
від 21.10.2013 року №01-39/216-1 (а.с.90).

Зокрема, відображена і погашена
кредиторська заборгованість перед
орендарями - управлінням АПР
райдержамінстрації 3329,87 грн.,
фінансовим управлінням
райдержадміністрації 25958,55 грн., всього
29288,42 грн. шляхом взаємозаліку
зобов'язань по відшкодуванню витрат
протягом 4 місяців 2014 року;
переукладені договори оренди та
відшкодування витрат з орендарями у
відповідності із займаними площами
(а.с.94-110).

Крім того, з метою виконання листа
- вимоги, відповідачем направлено
претензії до Гайворонської районної
державної адміністрації та управління
агропромислового розвитку
Гайворонської РДА (а.с.72,76).

На вказані претензії, Гайворонською
РДА та Управлінням агропромислового
розвитку Гайворонської РА надано
відповіді від 26.04.2014 року №04-42/259/2 та від
16.04.2014 року №01-43/38/2, якими відповідача
повідомлено про можливість
задоволення вказаних претензій
(а.с.91-92).

Отже, як на думку суду, відповідач вжив
усіх заходів реагування на лист-вимогу,
що лежать у площині використання права
на проведення претензійної роботи,
відображення дебіторської та
кредиторської заборгованості,
переукладення договорів оренди тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача виконати
пункт 4 вимоги є також незаконними,
через те, що такі вимоги фактично
виконані відповідачем.

Оскільки, в судовому засіданні
відповідачем надано докази, які
підтверджують виконання зазначених у
п.3 та п.4 вимог, викладених в листі ДФІ в
Кіровоградській області №11-08-15-15/6172 від
08.10.2013р., а тому в задоволенні вимог ДФІ
в Кіровоградській області на лежить
відмовити.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не
було надано суду достатніх належних
доказів, які б свідчили про
правомірність заявлених позовних
вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у
разі відмови у задоволенні позовних
вимог позивача, звільненого від сплати
судових витрат, а також залишення
адміністративного позову без розгляду
судові витрати, понесені відповідачем,
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України. Оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору, а
відповідач не вказав про понесені
витрати, підстави для вирішення
питання щодо розподілу витрат
відсутні. .

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову
Держаної фінансової інспекції в
Кіровоградській області до
Гайворонської районної ради про
зобов'язання вчинити певні дії, в
повному обсязі.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому статтею
254 КАС України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі, протягом десяти днів з
дня проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна