Справа № 804/4262/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р. Справа № 804/4262/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ніколайчук
С.В. розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" до державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Корадо-Імпекс" звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить суд:

- адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" до державної податкової
інспекції в Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 19.03.2014р. та № від 19.03.2014р.
задовольнити;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
19.03.2014р. прийняте державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
19.03.2014р. прийняте державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області;

- стягнути з Державного бюджету України
суму сплаченого товариством з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
«Корадо-Імпекс» судового збору у
розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят
сім грн.. 20 коп.) сплаченого згідно
платіжного доручення від 26.03.2014р. за №26.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що не згоден з висновками,
викладеними в акті перевірки від
14.11.2013р. №252/22-01/20225994 про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій ТОВ ВКФ
«Корадо-Імпекс» з ТОВ «Інтерагро 2007» та
ТОВ АПК «Харківцукорзбут». На думку
позивача, такий висновок не відповідає
дійсності, адже, господарські операції
з зазначеними контрагентами мали
реальний характер, були здійснені за
правочинами, які повністю відповідають
вимогам закону, первинні документи
оформлені належним чином.

Ухвалою суду від 31.03.2014р. відкрито
провадження у адміністративній справі
та призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 08.04.2014р.

В подальшому розгляд справи
відкладався на 22.04.2014р та 29.04.2014р..

29.04.2014р. в судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав, обставини викладені у
позовній заяві підтвердив та просив
позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Клопотання відповідача вмотивовано,
тим, що представники, які уповноважені
супроводжувати дану справу,
знаходяться на лікарняному, а інші
працівники задіяні в супроводженні
справ, що знаходяться в провадженні
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Оскільки належних доказів на
підтвердження вказаного клопотання
відповідачем не надано, суд відмовляє в
його задоволенні.

22.04.2014р. представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав,
позовні вимоги вважає
необґрунтованими, посилаючись на те, що
висновки зазначені в акті 14.11.2013р.
№252/22-01/20225994 «Про результати планової
виїзної перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
«Корадо-Імпекс» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2011р. по 31.12.2012р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.07.2011 по 31.12.2012р.» є обґрунтованими та
підтверджені письмовими доказами, крім
того, відповідачем отримано від ДПІ в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області акти
перевірки від 16.02.2012р. №109/231/36552068 та від
15.02.2012р. №98/231/36552068 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Інтерагро 2007» та від ДПІ
у Комінтернівському районі м.Харкова
акт №2771/07-010/37190987 про результати
проведення зустрічної перевірки ТОВ
АПК «Харківцукорзбут». ДПІ в
Рогатинському районі встановлено, що
ТОВ «Інтерагро 2007» безпідставно
виписано податкові накладні на продаж
товарів (робіт, послуг) на адресу ТОВ
ВКФ «Корадо-Імпекс», які не можуть
розглядатись в якості належного
підтвердження податкових зобов'язань,
оскільки ці податкові накладні не
мають статусу юридично значимих, а
також, враховуючи, що державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
проведенні перевірки позивача
встановлено факт неможливості
підтвердження реальності здійснення
ТОВ АПК «Харківцукорзбут»
господарських операцій, просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з
нормами чинного законодавства України,
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в повному обсязі
виходячи з наступного:

товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Корадо-Імпекс" зареєстровано як
юридична особа 18.10.1993 року виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради, код суб'єкта господарювання за
, місцезнаходження: 49017,
м.Дніпропетровськ, вул.. Коксова,буд.12
та взято на податковий облік до
державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за № 5096.

Судом встановлено, що представниками
відповідача на підставі направлень від
11.10.13р. №110, №111, №112, №83 та наказу
виданого ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 30.09.2013р.
№250, згідно з п.п. 20.1.4, п.20.1, ст. 20, п.75.1.2,
п.75.1 ст.75, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового
кодексу України проведено планову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2011 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2011
по 31.12.2012р.», по результатам якої
складений акт від 14.11.2013р. за
№525/22-01/20225994., яким встановлено наступні
порушення:

- п. 138.1, 138.2, 138.4, 138.6 ст.138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р., що
призвело до заниження податку на
прибуток за ІІІ квартал 2011 року на суму
61608грн.;

- п.185.1 ст. 185, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від
02.12.2010р., що призвело до заниження
податку на додану вартість всього на
суму 444717грн. в т.ч. за липень 2011 року на
суму 112548 грн., за вересень 2011 року на
суму 88135 грн., за жовтень 2011 на суму 145125
грн., за листопад 2011 р. на суму 59300 грн.,
за грудень 2011 року на суму 19733 грн. та за
січень 2012 року на суму 19876 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки 14.11.2013р. за №525/22-01/20225994 ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
були винесені податкові
повідомлення-рішення:

1) № , яким товариству з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 667075,50 грн., з
яких 444717,00грн. за основним платежем,
222358,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

2) № , яким товариству з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 616080грн.

Не погоджуючись з такими висновками
відповідача, а саме: з тим, що позивачу
за результатами перевірки не визнано
реальність господарських відносин з
ТОВ «АПК Харківцукорзбут» та ТОВ
«Інтерагро 2007» та нарахованно на
підставі цього грошові зобов'язання по
податку на прибуток за ІІІ квартал 2011
рокус на суму 61608,00 грн. та податку на
додану вартість на суму 444717,00 грн.

Відповідно до положень п.86.7 ст.86
Податкового кодексу України позивач
подав на розгляд податкового органу
заперечення щодо висновків
вищевказаного акту перевірки.

За результатами розгляду заперечення
акт від 14.11.2013р. за №525/22-01/20225994 ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишено
без змін, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

В ході перевірки досліджувалсь
господарські операції позивача з його
контрагентами, а саме:

- з ТОВ «Інтерагро 2007»; договір
купівлі-продажу №04/07 від 04.07.2011 року,
який відповідно до ч. 1, 5 ст. 203, ст. 215, п. 1
ст. 216, ст. 228 ЦК України визнаний
податковим органом нікчемним та таким,
що не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю,
оскільки по підприємству ТОВ
«Інтерагро 2007» відстуні необхідні
умови для ведення господарської
діяльності, відсутність основних
фондів, технічного персоналу,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів,
підприємство не знаходиться за
юридичною адресою.

- з ТОВ АПК «Харківцукрозбут»; договір
постачання №0202А4/123 від 01.02.2011р.за яким
податковим органом не підтверджено
реального здійснення
фінансово-господарських відносин.

В акті перевірки, зокрема, зазначено, що
в даному випадку відсутні як база, так і
об'єкт оподаткування податком на
додану вартість.

Судом встановлено, що підставою для
висновків перевірки були акти ДПІ в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області від 16.02.2012р.
№109/231/36552068 та від 15.02.2012р. №98/231/36552068
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерагро 2007» з
питань дотримання податкового
законодавства щодо правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з 01.06.2011 року
по 31.07.2011 року та з 01.09.2011р. по 30.09.2011р.»,
за результатами яких встановлено
порушення:

- неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій та
ведення господарської діяльності у
порядку, передбаченому приписами
діючого законодавства України у
перевіряємому періоді; порушення ч. 1, 5
ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених з
зазначеними у розділах 3.1.1 3.1.2 акту
перевірки постачальниками та
покупцями;

- відсутність об'єктів, які підпадають
під визначення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187,
п. 188.1 ст. 188 ПК України, ст. 134, 135, 138 ПК
України;

- ТОВ «Інтерагро 2007» завищено податкові
зобов'язання за травень 2011 року в
розмірі 8629 820,00грн.;

- ТОВ «Інтерагро 2007» завищено
податковий кредит за травень 2011 рокув
розмірі 629820,00грн.

На підставі зазначених актів
відповідач дійшов висновку про
відсутність об'єктів оподаткування,
які підпадають під визначення згідно
п.185.1 ст.185 та факт поставки товарів
згідно ст.188 Податкового кодексу
України. Дані, наведені в деклараціях з
ПДВ про обсяги поставок та придбання,
податкове зобов'язання та податкового
кредиту за перевіряємий період - не є
дійсними.

А також, акт ДПІ у Комінтернівському
районі м. Харкова за № 2771/07-010/37190987 від
30.12.2011р. «Про результати проведення
зустрічної перевірки ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків-контрагентами їх реальності
та повноти відображення в обліку за
серпень - вересень 2011р.» висновками
якого встановлено:

- не підтвердження податкового кредиту
з ПДВ у ТОВ «АПК Харківцукорзбут» () відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (послуг)
підприємствам-покупцям,
взаємовідносин ТОВ ВКФ «Корадо-Імпекс»
з ТОВ «АПК Харківцукорзбут» за
перевіряє мий період з 01.07.2011р. по
31.12.2012р. вважаються такими, що не
підтверджують реального здійснення
фінансово-господарських відносин.

На підставі вищевикладеного
податковий орган зробив висновок, що
операції з придбання цукру у ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» за період з 01.07.2011р. по
31.12.2012 р. не є можливими, внаслідок чого
перевіркою встановлено завищення ТОВ
ВКФ «Корадо-Імпекс» податкового
кредиту встого на суму 299592 грн. в т.ч. за
липень 2011 року на суму 112548грн., за
вересень 2011року на суму 88135 грн., за
листопад 2011 року на суму 59300грн., за
грудень 2011 року на суму 19733грн., за
січень 2012 року на суму 19876грн., чим
порушено п.185.1 ст.185, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.
198 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.07.2011 позивач (покупець) уклав з ТОВ
«Інтерагро 2007» (продавець) договір
купівлі-продажу №04/07, згідно якого
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю цукор білий
кристалічний (товар), а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору кількість
товару згідно накладних. Ціна на товар
виставляється в рахунку на кожну
партію товару.

Підставою для здійснення передачі
товару за цим договором є оплата коштів
згідно рахунків. (п. 5.1 договору).

Одночасно з товаром продавець передає
покупцю: видаткову накладну на відпуск
товару; податкову накладну; якісне
посвідчення; сертифікат відповідності;
висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи.

Як свідчать обставини справи, ТОВ
«Інтерагро 2007» згідно видаткових
накладних передало у власність
позивачу цукор білий (кристалічний) на
загальну суму 1 847 300,00 грн., в т.ч. 307 883,30
грн.

Факт отримання товару підтверджується
товарно-транспортними накладними
(наявні у справі).

Оплата виконаних робіт здійснена ТОВ
ВКФ «Корадо Імпекс» у відповідності до
умов договорів на розрахунковий
рахунок ТОВ «Інтерагро 2007», що
підтверджено відповідними
банківськими виписками.

В свою чергу ТОВ «Інтерагро 2007»
виписало позивачу податкові накладні,
визначену суму податку на додану
вартість, по яких останній включив суми
ПДВ до податкового кредиту за спірний
період.

Також, 01.02.2011 р між ТОВ ВКФ
«Корадо-Імпекс» (покупець) та ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» (продавець) було
укладено договір постачання № 0202А4/123
від., згідно якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупця цукор, а покупець
зобов'язується прийняти та сплатити
товар виробництва України, Білорусії у
строк та на умовах, передбачених у
цьому договорі. На виконання вказаного
договору, ТОВ «АПК Харківцукорзбут»
були виписані накладні на загальну
суму 817 000 грн., у тому числі ПДВ - 136 166
грн. 67 коп. (№ 617 від 28.02.2011 р. на суму 790 800
грн., у тому числі ПДВ - 81 800 грн., № 594 від
24.02.2011 р. на суму 163 000 грн., у тому числі
ПДВ - 27 166 грн. 67 коп., № 535 від 22.02.2011 р. на
суму 163 200 грн., у тому числі ПДВ - 27 200
грн.) (т. 1 а.с. 75, 77, 79), податкові накладні
на загальну суму 817 000 грн., у тому числі
ПДВ - 136 166 грн. 67 коп. (№ 262 від 22.02.2011 р. на
суму 163 200 грн., у тому числі ПДВ - 27 200
грн., № 287 від 23.02.2011 р. на суму 63 000 грн., у
тому числі ПДВ - 10 500 грн., № 313 від 24.02.2011
р. на суму 100 000 грн., у тому числі ПДВ - 16
666 грн. 67 коп., № 380 від 28.02.2011 р. на суму 490
800 грн., у тому числі ПДВ - 81 800 грн.)

Перевезення товару підтверджено
таверно-транспортиним накладними
(наявні у справі).

Поставки товару відображено в
бухгалтерському обліку по рахунку №63.1
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками».

Оплата за товар проведена у
безготівковій формі у повному обсязі,
що підтверджено відповідними
платіжними дорученнями.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне:

відповідно до приписів пп.198.1 ст.198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.п.198.2 ст.198 вказаного Кодексу).

Згідно ч.2 п.п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. №
996-ХІУ, із змінами та доповненнями,
встановлені вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 цього ж Положення
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків, як обов'язкова
ознака господарської операції,
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

· придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

· придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Витрати для цілей визначення
податкового кредиту з податку на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Судом з'ясовано, що ТОВ ВКФ «Корадо
Імпекс» , ТОВ «Інтерагро 2007» та ТОВ АПК
«Харківцукорзбут» на момент
здійснення спірних господарських
операцій були зареєстровані
платниками ПДВ.

З аналізу вищенаведених норм права та
зі змісту наявних у справі первинних
документів можна зробити висновок, що
всі первинні документи, надані
позивачем (як суду, так і перевіряючим в
ході перевірки, що податковим органом
не заперечується) відповідають
вимогам, встановленим Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", не викликають
сумнівів щодо їх достовірності та
підтверджують фактичне здійснення
господарської операції між сторонами
по придбанню товару.

Судом критично оцінюються посилання
відповідача на акт ДПІ в Рогатинському
районі Івано-Франківської області від
16.02.2012р. №109/231/36552068 та від 15.02.2012р.
№98/231/36552068 та акт ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова
№2771/07-010/37190987 від 30.12.2011р., оскільки
факту недійсності, в тому числі
нікчемності цивільно-правового
правочину, який опосередковує
відповідну господарську операцію, не
може визнаватись контролюючим органом,
оскільки не належить до компетенції
податкових органів Докази про визнання
спірних договорів в установленому
законом порядку недійсними відсутні.

Оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Під час судового розгляду справи
позивачем доведено реальність
господарських операцій, а саме: факт
купівлі і передачі товару, отриманий
товар ТОВ «Інтерагро 2007» та ТОВ АПК
«Харківцукорзбут» було продано ТОВ
«Метро Кеш енд Кері Україна», що
підтверджується товарними накладними,
транспортними накладними, видатковими
та податковими накладними.

Висновки податкового органу не
враховують нічим не обмеженого права
підприємства укладати
цивільно-правові угоди оренди
приміщень, устаткування та
автотранспорту та використання
залучених за такими цивільно-правовими
угодами трудових та інших ресурсів у
власній господарській діяльності.

Таким чином, висновки відповідача про
безтоварність спірних угод були
зроблені на підставі необґрунтованих
та недоведених припущень. Відповідачем
не надано суду достовірних доказів,
якими б спростовувався рух активів у
процесі здійснення вказаних
господарських операцій, відсутність
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарських операцій та відсутність
зв'язку між фактом придбання товарів та
господарською діяльністю позивача.

Надані позивачем і досліджені судом
первинні документи не викликають
сумнівів щодо реального отримання ТОВ
ВКФ «Корадо Імпекс» товарів,
зазначених у видаткових та податкових
накладних, і повністю спростовують
висновок відповідача щодо нікчемності
спірних правочинів. Натомість,
відповідач під час розгляду справи не
навів суду жодних обставин та доказів,
які б свідчили про невідповідність
господарських операцій цілям та
завданням статутної діяльності сторін
цих операцій, незвичності цих операцій
для цих осіб, про незвичність цін за
спірними операціями або про їх
збитковості, або інших обставин, які б в
сукупності могли свідчити про
фіктивність вчинених операцій,
відсутність факту поставки товарів, а
також того, що вчинення зазначених
операцій не було обумовлено розумними
економічними причинами (цілями
ділового характеру), а дії позивача та
його контрагентів були спрямовані на
отримання необґрунтованої податкової
вигоди.

Позивачем було надано належні та
допустимі докази, які підтверджують
правові наслідки вчинених правочинів
та те, що господарські операції мали
реальний характер, а придбаний товар та
послуги використовувався в
господарській діяльності позивача, що
відповідачем, при винесені спірних
податкових повідомлення-рішення, не
було прийнято до уваги.

Сама по собі несплата податку
продавцем (у тому числі у разі ухилення
від сплати) при фактичному здійсненні
господарської операції не впливає на
податковий кредит покупця.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень і
способом, передбаченими Конституцією
та законами України.

Податкові органи не можуть
нараховувати податок на додану
вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав
для такого нарахування та накладання
штрафних санкції, воно лише передбачає
обов'язок платника податку надати
покупцю податкову накладну.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на включення суми
податку на додану вартість у
податковий кредит у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Як свідчать матеріали справи,
реальність здійснення господарських
операцій ТОВ ВКФ «Корадо-Імпекс» з ТОВ
«Інтерагро 2007» та ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» досліджувались
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом, що вбачається
з постанови суду від 14.02.2013р. справа
№804/1123/13-а та постанови суду від
04.06.2013р.у справі №804/1675/13-а, якими
підтверджено факт здійснення
фінансово-господарських операцій та
ведення господарської діяльності у
порядку, передбаченому приписами
діючого законодавства між ТОВ ВКФ
«Корадо-Імпекс» та його контрагентами
ТОВ «Інтерагро 2007», ТОВ «АПК
Харківцукорзбут». Зазначені постанови
набрали законної сили.

Згідно ч.2 ст. 14 КАС України постанови в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав витребовуваних
на вимогу суду додатків до акту
перевірки, в яких зазначено перелік
документів на підставі яких проведено
перевірку, не довів правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення, натомість
позивач, про що свідчать матеріали
справи, належним чином виконав свої
договірні зобов'язання та оплатив
вартість поставленого йому товару, в
тому числі і податок на додану
вартість.

З огляду на вищенаведене, податкові
повідомлення-рішення № від
19.03.2014р, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 667075,50 грн., з
яких 444717,00грн. за основним платежем,
222358,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями та № , яким товариству
з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 616080грн., є протиправними та
підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

З огляду на усе вищенаведене, позовні
вимоги належить задоволити,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Корадо-Імпекс" до державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
задоволити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
19.03.2014р. прийняте державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
19.03.2014р. прийняте державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з державного бюджету України
суму сплаченого товариством з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
«Корадо-Імпекс» судового збору у
розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят
сім грн. 20 коп.) сплаченого згідно
платіжного доручення від 26.03.2014р. за №26.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя С.В.
Ніколайчук