Справа № 805/5555/14
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про передачу до іншого суду

19 травня 2014 р.
Справа № 805/5555/14

приміщення суду за адресою: 3052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у судді Кравченко Т.О., під час
підготовчого провадження, розглянувши
у попередньому судовому засіданні в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Державної
казначейської служби України у
Старобешівському районі Донецької
області, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - Відділу
державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції Донецької області, про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернулася до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної казначейської
служби України у Старобешівському
районі Донецької області (далі -
Відповідач або УДКСУ), третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Відділ державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції Донецької області (далі - Третя
особа або ВДВС), в якому просила:

- визнати протиправними дії УДКСУ
з приводу повернення позивачу
виконавчого листа, виданого 15 січня 2014
року у справі № 2-1786/2010, 245/87/13-а за
позовом ОСОБА_1 про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
та щомісячної компенсації у випадку
втрати годувальника;

- скасувати рішення УДКСУ від 13
лютого 2014 року № 03-29/117 з приводу
повернення позивачу виконавчого листа,
виданого 15 січня 2014 року по справі №
2-1786/2010, 245/87/13-а за позовом ОСОБА_1 про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії та щомісячної
компенсації у випадку втрати
годувальника;

- зобов'язати УДКСУ прийняти до
виконання виконавчий лист, виданий 15
січня 2014 року по справі № 2-1786/2010, 245/87/13-а
за позовом ОСОБА_1 про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
та щомісячної компенсації у випадку
втрати годувальника.

Ухвалою від 05 травня 2014 року відкрито
провадження у справі № 805/5555/14,
розпочата підготовка справи до
судового розгляду, призначене
попереднє судове засідання.

Про дату, час і місце судового розгляду
особи, які беруть участь у справі,
повідомлені належним чином з
дотриманням вимог ст.ст.33-38 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

19 травня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду представник
позивача надав заяву про розгляд
справи в письмовому провадженні.

Відповідач та третя особа явку своїх
представників в попереднє судове
засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.4 ст.22 КАС України
питання про передачу адміністративної
справи, розглядається судом у порядку
письмового провадження або в судовому
засіданні на розсуд суду. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду цього питання.

З урахуванням наведеного суд вважав за
можливе розглянути питання про
передачу справи № 805/5555/14 до іншого
адміністративного суду в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

В провадженні Старобешівського
районного суду Донецької області
перебувала справа № 2-1786/2010 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі
Донецької області (далі - УПФУ) про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії та щомісячної
компенсації у випадку втрати
годувальника.

Рішенням Старобешівського районного
суду Донецької області від 29 червня 2010
року у справі № 2-1786/2010 позов
задоволений; визнані протиправними дії
УПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку
пенсії, виходячи із розміру 50% пенсії
померлого годувальника, та щомісячної
компенсації по втраті годувальника,
виходячи із розміру 50% мінімальної
пенсії за віком; зобов'язано УПФУ
здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату
пенсії у розмірі 50% пенсії по
інвалідності померлого годувальника з
розрахунку 10 мінімальних пенсій за
віком та здійснити перерахунок і
виплату щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, як вдові
померлого годувальника - інваліда І
групи по захворюванню, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно
до ст.ст.49, 52, ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 09 липня 2008
року (а.с.10-13).

Ухвалою Старобешівського районного
суду Донецької області від 20 листопада
2013 року у справі № 245/87/13-а задоволена
заява ОСОБА_1 про зміну способу та
порядку виконання судового рішення;
змінено спосіб та порядок виконання
рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 29 червня 2010
року у справі № 2-1768/2010 за позовом
ОСОБА_1 до УПФУ про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
та щомісячної компенсації у випадку
втрати годувальника: «стягнути з УПФУ
на користь ОСОБА_1 пенсію у розмірі 50%
пенсії по інвалідності померлого
годувальника з розрахунку 10
мінімальних пенсій за віком та
здійснити перерахунок і виплату
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, як вдові померлого
годувальника - інваліда І групи по
захворюванню, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
1 категорії, відповідно до ст.ст.49, 52, ч.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 09 липня 2008
року, що становить 85 867,81 грн.»;
виконавчий лист № 2-1786/2010, виданий 01
листопада 2011 року Старобешівський
районним судом Донецької області,
визнаний таким, що не підлягає
виконанню (а.с.14-16).

15 січня 2014 року Старобешівським
районним судом Донецької області
виданий виконавчий лист у справі №
2-1786/2010 (245/87/13-а) (а.с.8).

18 лютого 2014 року ОСОБА_1 пред'явила
вказаний виконавчий документ до ВДВС.

21 лютого 2014 державним виконавцем ВДВС
Комаровою Т.М. винесена постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа),
якою відмовила у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження (ВП
№ 42139349) з примусового виконання
виконавчого листа № 2-1786/2010, виданого
Старобешівським районним судом
Донецької області 15 січня 2014 року (а.с.9).

10 лютого 2014 року ОСОБА_1 пред'явила
вказаний виконавчий лист до УДКСУ.

Листом від 13 лютого 2014 року № 03-29/117
УДКСУ повідомило позивача про
повернення цього виконавчого
документа стягувачеві, як такого, що не
підлягає виконанню органами
Казначейства (а.с.7).

Зі змісту позовної заяви слідує, що
позивач вважає протиправними рішення
та дії відповідача щодо повернення
виконавчого документа та відмови у
виконанні виконавчого листа, виданого
Старобешівським районним судом
Донецької області 15 січня 2014 року у
справі № 2-1786/2010.

П.4 ч.1 ст.18 КАС України визначено, що
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених п.п.1-4 ч.1
цієї статті також за предметною
підсудністю належать до компетенції
місцевих загальних судів як
адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

У випадках, передбачених законом,
рішення судів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку,
що передбачено ч.ч.1-2 ст.3 Закону України
«Про виконавче провадження».

Гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання визначає
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від 05
червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901).

Особливості надання державою гарантій
щодо виконання рішень суду передбачені
ст.2 Закону № 4901, згідно з ч.1 якої
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація; юридична особа, примусова
реалізація майна якої забороняється
відповідно до законодавства.

Правові норми, що містяться у ст.3
Закону № 4901, передбачають особливості
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного органу, а саме
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження», із заявою про
виконання рішення суду. Разом із заявою
стягувач подає до Державної
казначейської служби України
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів, згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Аналіз підстав та предмету позову
ОСОБА_1 зумовлює висновок, що справа №
805/5555/14 не містить вимог про вирішення
нового публічно-правового спору між
позивачем та відповідачем, вона
стосується виконання судового рішення,
що набрало законної сили, та
безпосередньо пов'язана із
перерахунком пенсії позивача, отже,
відповідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС України за
предметною підсудністю належить до
компетенції місцевого загального суду
як адміністративного суду.

В той же час ухвалою Старобешівського
районного суду Донецької області від 03
березня 2014 року у справі № 245/519/14
(2-а/245/23/2014) адміністративний позов
ОСОБА_1 до УДКСУ про визнання
протиправними дій, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії
повернутий позивачці з цієї підстави,
що за переметною підсудністю вказана
справа належить до компетенції
Донецького окружного
адміністративного суду, оскільки
відповідачем у справі є орган
державної влади (а.с.22).

Суд відзначає, що гарантоване ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод право на
справедливий суд включає право кожного
на справедливий і публічний розгляд
його справи судом, встановленим
законом.

Згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини фраза
«встановленого законом» поширюється
не лише на правову основу самого
існування «суду», але й дотримання
таким судом певних норм, які регулюють
його діяльність; у разі перевищення
судом повноважень, які чітко викладені
в процесуальному законі, такий суд не
може вважатися «судом, встановленим
законом» у значенні п.1 ст.6 Конвенції
(справа «Сокуренко і Стригун проти
України»).

Предметна підсудність окружних
адміністративних судів визначена ч.2
ст.18 КАС України, при цьому спори
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу перерахунку
пенсій, а також адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених п.п.1-4 ч.1
ст.18 КАС України не належать до
предметної підсудності окружних
адміністративних судів.

Суд відзначає, що відповідно до п.5 ч.1
ст.18 КАС України спір, за вирішенням
якого ОСОБА_1 звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду за
предметною підсудністю належить до
компетенції місцевого загального суду
як адміністративного суду.

В даному випадку предметна підсудність
не залежить від того, ким є суб'єкт
владних повноважень - відповідач -
органом державної влади чи органом
місцевого самоврядування, і має
визначатися на підставі процесуальної
норми, яка міститься в п.5 ч.1 ст.18 КАС
Україна, як такої, що по відношенню до
норми, закріпленої п.1 ч.2 ст.18 КАС
України, є спеціальною та більш пізньою
у часі.

За правилами п.2 ч.1 ст.22 КАС України суд
передає адміністративну справу на
розгляд іншого адміністративного суду,
якщо відкрито провадження у справі, яка
предметно підсудна іншому суду.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 06
березня 2008 року № 2 «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень КАСУ під час розгляду
адміністративних справ» у разі
відкриття провадження в
адміністративній справі без
дотримання правил предметної
підсудності суд повинен передати
справу на розгляд адміністративного
суду, якому вона підсудна, незалежно
від того, на якій стадії розгляду
справи виявлено порушення правил цієї
підсудності, оскільки суд, який відкрив
провадження у справі з таким
порушенням, не є компетентним у її
розгляді.

Таким чином, з метою недопущення
порушення права ОСОБА_1 на суд,
встановлений законом, в розумінні п.1
ст.6 Конвенції, справа № 805/5555/14 має бути
передана за предметною підсудністю на
розгляд місцевого загального суду як
адміністративного суду, а саме до
Старобешівського районного суду
Донецької області.

Питання про передачу адміністративної
справи суд вирішує ухвалою. Ухвалу про
передачу адміністративної справи з
одного адміністративного суду до
іншого може бути оскаржено; передача
адміністративної справи з одного суду
до іншого здійснюється після
закінчення строку на оскарження ухвали
про передачу адміністративної справи з
одного адміністративного суду до
іншого, а в разі подання апеляційної
скарги - після залишення її без
задоволення, що передбачено ч.ч.5-6 ст.22
КАС України.

Згідно з приписами ч.ч.7-8 ст.22 КАС
України адміністративна справа,
передана з одного адміністративного
суду до іншого в порядку, встановленому
цією статтею, розглядається
адміністративним судом, до якого вона
надіслана. Спори між адміністративними
судами щодо підсудності не
допускаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.55
Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.18, п.2 ч.1,
ч.ч.4-8 ст.22, ст.160, ст.165, ст.185, ст.186, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

1. Передати адміністративну справу №
805/5555/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Державної казначейської служби
України у Старобешівському районі
Донецької області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - Відділу державної
виконавчої служби Старобешівського
районного управління юстиції
Донецької області, про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії до
місцевого загального суду як
адміністративного суду, а саме до
Старобешівського районного суду
Донецької області.

2. Передачу адміністративної справи
здійснити після закінчення строку на
оскарження ухвали про передачу
адміністративної справи з одного
адміністративного суду до іншого, а в
разі подання апеляційної скарги - після
залишення її без задоволення.

3. Ухвала постановлена, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 19 травня
року.

4. Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

5. Ухвала може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Кравченко Т.О.