Справа № 2-а-1007/11/0215
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1007/11/0215
Головуючий у 1-й інстанції: Романов П. Ф.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області на постанову
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 10 березня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернувся до
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача щодо ненарахування
позивачу щомісячної доплати до пенсії
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком; зобов'язання відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплатити щомісячну доплату до пенсії
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком за період з 24 серпня 2010 року по
дату винесення рішення, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Постановою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 10.03.2011 року позов
задоволено: визнано дії відповідача
щодо відмови у нарахуванні та
невиплаті позивачу щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком протиправними;
зобов'язано відповідача перерахувати
та виплатити позивачу недоплачену
щомісячну державну соціальну грошову
допомогу як дитині війни відповідно до
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік", за
період з 24 серпня 2010 року по 10 березня
2011 року включно, з урахуванням фактично
отриманих сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
пенсіонером за віком та має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернувся із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про нарахування та
виплату 30% підвищення до пенсії як
дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми щомісячне підвищення до пенсії
позивачу виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу, ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне зазначити, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та правильно визначився із
періодом захисту порушеного права
позивача, задовольняючи здійснити
перерахунок та виплату 30% підвищення до
пенсії позивачу з 24.08.2010 року по 10.03.2011
року.

Однак, вказавши в резолютивній частині
на те, що прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, слід
обчислювати, виходячи з розміру,
установленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік", суд
першої інстанції не врахував, що судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання. Воно не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин, тому
абзац 3 резолютивної частини необхідно
змінити.

Враховуючи позовні вимоги позивача та
строки звернення до суду, визначені ч. 1,
2 ст. 99 КАС України, право позивача на
отримання щомісячної державної
соціальної допомоги у вигляді
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 24 серпня 2010 року по
10 березня 2011 року.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області задовольнити
частково.

Постанову Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 10 березня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 10.03.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Могилів-Подільському
районі Вінницької області нарахувати
та виплачувати ОСОБА_2 підвищення до
пенсії як дитині війни відповідно до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
24 серпня 2010 року по 10 березня 2011 року, з
урахуванням виплачених сум."

В решті постанову Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 10.03.2011 року залишити без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Драчук Т. О.