Справа № 804/4130/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 р. Справа № 804/4130/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила стягнути з
відповідача податковий борг з орендної
плати за землю у розмірі 7470 грн. 21 коп.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначалося, що відповідач має
податковий борг з орендної плати за
землю у загальному розмірі 7470,21 грн., в
тому числі за грошовим зобов'язанням
7470,21 грн., який утворився внаслідок
несплати у встановлений законом строк
сум самостійно задекларованих
податкових зобов'язань з цього податку.
У добровільному порядку суму
податкового боргу відповідач не
сплатив, у зв'язку із чим позивач був
вимушений звернутися до суду з даним
позовом.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, надав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач також був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, проте у судове
засідання не з'явився, про причину
неявки суд не повідомив, заперечення на
позовну заяву та заяву про відкладення
розгляду справи не надавав.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128
КАС України, суд розглянув дану справу
в порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, оскільки не
вбачає потреби заслуховувати свідків
та експертів.

Дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, а також проаналізувавши
зміст норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку про те, що даний
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_1) знаходиться на обліку в
Марганецькому відділенні
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області як платник
податків, зокрема, як платник орендної
плати за землі державної або
комунальної власності (орендар).

Відповідно до вимог пп.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України,
відповідач як платник податків
зобов'язаний, зокрема, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п.288.1-п.288.4 ст.288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни. Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

При цьому п.288.7 ст.288 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

У відповідності до ст.285 цього Кодексу
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу
України визначено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що між ФОП ОСОБА_1
та Марганецькою міською радою 09
березня 2010 року був укладений договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 0,1517га (кадастровий номер
0:01:17:0257), на якій розташовано ?
частини придбаної двоповерхової
будівлі та яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, для комерційного використання
даної території у
несільськогосподарських цілях. Строк
дії означеного договору 10 років,
починаючи з дати його реєстрації
(а.с.14-16).

ФОП ОСОБА_1 була подана до податкового
органу податкова декларація з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності) на 2013 рік №354
від 08.02.2013р., в якій відповідачем
самостійно визначено розмір грошового
зобов'язання з орендної плати за землю
на 2013 рік у сумі 17928,21грн. зі сплатою
рівними частками з січня по листопад 2013
року платежів у розмірі 1494,00грн. та за
грудень - у розмірі 1494,21грн.(а.с.11-12).

З огляду на вищенаведені приписи п.54.1
ст.54 Податкового кодексу України,
податкове зобов'язання з орендної
плати за землю самостійне визначене
ФОП ОСОБА_1 у податковій декларації №354
від 08.02.2013р., є узгодженим з 08.02.2013р.

Проте, в порушення приписів ст.287
Податкового кодексу України,
відповідачем не було сплачено суми
самостійно задекларованої орендної
плати за серпень-грудень 2013 року у
загальній сумі 7470,21 грн.

Внаслідок означеного у ФОП ОСОБА_1
утворився податковий борг по сплаті
орендної плати за землю за період
серпень-грудень 2013 року на загальну
суму 7470,21грн.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З урахуванням приписів вказаної статті
Податкового кодексу України,
податковим органом була виставлена
податкова вимога №1 від 16.01.2013 року про
сплату наявного на той час у
відповідача податкового боргу на
загальну суму 1493,75грн., яка була
надіслана йому рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Проте,
поштове відправлення, яким ФОП ОСОБА_2
надсилалася вказана вимога,
повернулося до контролюючого органу з
відміткою відділення поштового зв'язку
про неможливість його вручення (а.с.17).

Згідно абз.3 п.58.3 ст.58 Податкового
кодексу України у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Таким чином, податкова вимога №1 від
16.01.2013 року у розумінні приписів абз.3
п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України
вважається врученою.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

На момент звернення позивача до суду
податковий борг не погашений повністю
і не списаний, тому нова податкова
вимога відповідачу не надсилалася.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
стягнення з відповідача податкового
боргу з орендної плати за землю у
загальному розмірі 7470,21грн., яка станом
на час розгляду справи є не погашеною.

Так, відповідно до ст.67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
кодексу України, встановлено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
- задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на
користь державного бюджету податковий
борг з орендної плати за землю у
розмірі 7470грн. 21коп. (сім тисяч
чотириста сімдесят гривень двадцять
одна копійка).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова