Справа № 2-а-133/11/1505
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-133/11/1505

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кравцова А.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді Димирлія
О.О.

суддів: Єщенка О.О.,
Зувой Л.Є.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
на постанову Болградського районного
суду Одеської області від 01 березня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2011 року позивачка звернулася з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Болградському районі
Одеської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної пенсії за період з 01 січня 2010
року по 31 січня 2011 року у розмірі 15846,25
грн. та призначити пенсію з 01 лютого 2011
року.

Постановою Болградського районного
суду Одеської області від 01 березня 2011
року адміністративний позов
задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
провести перерахунок та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з 01 січня
2010 року по 31 січня 2011 року в сумі 15846,25
грн.(п'ятнадцять тисяч вісімсот сорок
шість гривень 25 коп.)

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та винести нову, якою позов
залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу позивачем не надано.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що позивачка за
статусом є постраждалою внаслідок
аварії на ЧАЕС, віднесений до
потерпілих І категорії, інвалідом ІІ
групи, що підтверджено відповідними
посвідченнями.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами II групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів II
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не Постанова КМУ, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Проте, апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції помилково зазначено
кінцевий термін здійснення
перерахунку.

Абзацом дев'ятим статті 1 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі, а
підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, тому суди не вправі обмежувати
виплату громадянам пенсії, а також
передбаченого чинним законодавством
підвищення до неї, встановлюючи для
цього певні граничні строки її
отримання, а тому судом першої
інстанції необґрунтовано зазначено
кінцевий термін перерахунку пенсії
позивача.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції не правильно визначений
період, за який підлягають задоволенню
позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи, що позивач звернувся до
суду 27 січня 2011 року, апеляційний суд
дійшов висновку, що вимоги позивача
можуть бути задоволені в межах
шестимісячного строку, а саме за період
з 27 липня 2010 року.

Також суд апеляційної інстанції
зазначає, що суд першої інстанції
помилково задовольнив вимоги щодо
визначення суми недоплаченого
підвищення до пенсії, оскільки
провівши позивачу перерахунок цього
підвищення суд перебирає на себе
повноваження органу Пенсійного Фонду
України в частині проведення
перерахунку пенсійних виплат.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення,
порушив норми процесуального права, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
частково спростовують правильність
висновків суду.

Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, та порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню, з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 3
ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч.5
ст. 254 КАС України КАС України,
апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
на постанову Болградського районного
суду Одеської області від 01 березня 2011
року - задовольнити частково.

Постанову Болградського районного
суду Одеської області від 01 березня 2011
року - скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1
перерахунку державної і додаткової
пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 27 липня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Болградському районі
Одеської області провести ОСОБА_1
перерахунок державної та додаткової
пенсії, як інваліду ІІ групи,
відповідно до ст.ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком та
виплатити кошти згідно проведеного
перерахунку, з 27 липня 2010 року, з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період 01 січня
2010 року по 26 липня 2010 року залишити без
розгляду.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: суддя
О.О. Димерлій

суддя
О.О. Єщенко

суддя
Л.Є. Зуєва