Справа № 2а-15584/12/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року 11:30
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:
головуючого судді Шулежка В.П., судді
Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Етрекс» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
архітектурно-будівельної інспекції
України про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Етрекс» (далі -
позивач, ТОВ «Етрекс») до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві (далі - відповідач 1,
Інспекція ДАБК у м. Києві) про визнання
протиправним та скасування рішення від
дозволу на виконання будівельних робіт
щодо будівництва готелю на
Володимирському узвозі, 6 в м. Києві та
зобов'язання відповідача видати дозвіл
на виконання будівельних робіт щодо
будівництва готелю на Володимирському
узвозі, 6 в м. Києві, на підставі поданої
04.05.2012 р. заяви про надання дозволу на
виконання будівельних робіт та доданих
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.12.2012 р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р., у
задоволенні позову відмовлено
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.02.2014 р. скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.12.2012 р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р., а
справу направлено на новий розгляд.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.03.2014 р. справу
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду.
Позивач подав до суду клопотання від
04.04.2014 р. б/н про уточнення позовних
вимог, відповідно до якого просив
залучити до участі у справі в якості
відповідача - Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України та уточнив позовні вимоги в
частині зобов'язання Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України видати ТОВ «Етрекс» дозвіл на
виконання будівельних робіт щодо
будівництва готелю на Володимирському
узвозі, 6 в м. Києві.
На підставі ч. 2 ст. 53 КАС України, судом
в судовому засіданні, призначеному на
07.04.2014 р., залучено до участі у справі
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України (далі - відповідач 2,
Держархбудінспекція України) як
другого відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивач вважає рішення відповідача 1
про відмову у наданні дозволу таким, що
прийняте без дотримання норм
законодавства та є протиправним.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити повністю.
Представник відповідача 1 проти
позовних вимог заперечив, з підстав
викладених у письмових запереченнях,
зазначивши, що Інспекція прийняла
рішення з урахуванням всіх обставин, у
межах повноважень й у відповідності до
вимог чинного на той момент
законодавства, а томі відсутні
підстави для його скасування.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не прибув, хоча про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, подав до
суду письмові заперечення, в яких
просив у задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128
КАС України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог статті 128 КАС
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Етрекс» звернулося із заявою від
04.05.2012 р. до Інспекції ДАБК у м. Києві про
надання дозволу на виконання
будівельних робіт щодо будівництва
готелю на Володимирському узвозі, 6 в
місті Києві.

До вказаної заяви позивач надав
наступні документи:

- заява згідно постанови КМ України від
07.12.2005р. №1176;

- заява про надання дозволу на
виконання будівельних робіт;

- копія документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою;

- проектна документація на будівництво:
1. перший розділ проекту; 2. будівельний
генеральний план в складі ПОБ; 3.
паспорт опорядження фасаду; 4.
результати експертизи, видані в
установленому порядку;

- копії документів про призначення: 1.
відповідальний за виконання робіт; 2.
осіб, які здійснюють авторський нагляд;
3. осіб, які здійснюють технічний
нагляд;

- копії кваліфікаційних сертифікатів,
засвідчені в встановленому порядку;

- копія ліцензії, яка дає право на
виконання будівельних робіт,
засвідченому в установленому порядку;

- доручення на уповноважену особу;

- інші документи.

Інспекція ДАБК у м. Києві листом
№7/26-4198/07 від 17.05.2012 р. відмовила
позивачу у наданні дозволу на
виконання будівельних робіт від 15.05.2012
р. № KB 7, у зв'язку з тим, що
позивачем не надано погоджену та
затверджену в установленому порядку
проектну документацію та термін дії
позитивного висновку комплексної
державної експертизи від 22.01.2004 р. та
термін дії вихідних даних на
проектування закінчився.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим
рішенням, звернувся з відповідним
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали,
суд прийшов до висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» від 20.05.1999 р.
№687-XIV для забезпечення під час
забудови територій, розміщення і
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011р. № 549 утворено
територіальний орган - Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві та наказом
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 02.06.2011 р. № 22
затверджено Положення про Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві.

Обов'язок Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві щодо контролю за забудовою
та використанням територій направлено
на захист інтересів держави, а саме
перевіряти відповідність будівельних
робіт вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил та технічним
умовам.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року №3038-VI визначено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Питання видачі дозволу на виконання
будівельних робіт регулюється ст. 7
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядком
виконання будівельних робіт,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466
(далі - Порядок № 466).

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», дозвіл на
виконання будівельних робіт видається
відповідними інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом десяти
робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання
будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається.

Форма дозволу на виконання будівельних
робіт, форма заяви, що подається для
його отримання, перелік документів, що
додаються до заяви, форма відмови у
видачі дозволу на виконання
будівельних робіт, порядок видачі,
переоформлення та анулювання дозволу
на виконання будівельних робіт
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 17-18 Порядку № 466 визначено, що
дозвіл на виконання будівельних робіт
щодо об'єкта, проект якого затверджено
Кабінетом Міністрів України, який
розміщено на території кількох
регіонів або вплив (відповідно до
проектної документації) від діяльності
якого після прийняття в експлуатацію
буде поширюватися на два і більше
регіони (Автономна Республіка Крим,
області, м. Київ та Севастополь),
видається Держархбудінспекцією, а щодо
іншого об'єкта - її територіальним
органом за місцезнаходженням об'єкта
за формою згідно з додатком 4 на
безоплатній основі.

Документи для отримання дозволу, що
видається Інспекцією, приймаються в
дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Для отримання дозволу замовник (його
уповноважена особа) має право подати
особисто або надіслати рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
за місцезнаходженням об'єкта заяву про
отримання дозволу за формою згідно з
додатком 5.

До заяви додаються: копія документа, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
копія договору суперфіцію; проектна
документація на будівництво,
розроблена та затверджена в
установленому законодавством порядку;
копія документа, що посвідчує право
власності на будинок чи споруду, або
письмова згода його власника на
проведення будівельних робіт у разі
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єкта; копія
ліцензії, яка дає право на виконання
будівельних робіт, засвідчена в
установленому порядку (подається у
разі потреби); копії документів про
призначення осіб, відповідальних за
виконання будівельних робіт, осіб, які
здійснюють авторський і технічний
нагляд; копії кваліфікаційних
сертифікатів, засвідчені в
установленому порядку, подаються з 1
червня 2012 р. (крім сертифікатів
інженерів технічного нагляду, які
подаються з дня набрання чинності цим
Порядком).

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, ТОВ «Етрекс» подало 07.05.2012 р. до
Інспекції ДАБК у м. Києві заяву про
надання дозволу на виконання
будівельних робіт з будівництва готелю
на Володимирському узвозі, 6 у
Печерському районі м. Києва з
документами, що перелічені в описі.

Під час розгляду поданих ТОВ «Етрекс»
документів, Інспекцією встановлено, що
до заяви про видачу дозволу на
виконання будівельних робіт не було
додано розпорядчого документа, яким
затверджена проектна документація на
будівництво.

Крім того, з наданих замовником - ТОВ
«Етрекс» документів встановлено, що
термін дії позитивного висновку
комплексної державної експертизи від
22.01.2004 р. та термін дії вихідних даних на
проектування закінчився.

Судом встановлено, що на час звернення
позивача із заявою від 04.05.2012 р. до
Інспекції ДАБК у м. Києві про надання
дозволу на виконання будівельних
робіт, відносини у сфері містобудівної
діяльності регулювались Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин), управління
у сфері містобудівної діяльності
здійснюється шляхом:

1) планування територій на державному,
регіональному та місцевому рівнях;

2) моніторингу стану розроблення
містобудівної документації на всіх
рівнях;

3) визначення державних інтересів для
їх врахування під час розроблення
містобудівної документації;

4) проведення ліцензування і
професійної атестації;

5) розроблення і затвердження
будівельних норм, державних стандартів
і правил, запровадження одночасної дії
міжнародних кодів та стандартів;

6) контролю за дотриманням
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Фізична або юридична особа, яка подала
до виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради заяву про намір
щодо забудови земельної ділянки, що
перебуває у власності або користуванні
такої особи, повинна одержати вихідні
дані для проектування об'єкта
будівництва (ч. 1 ст. 29 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»).

Згідно ч. 2, 3 вказаної статті визначено,
що вихідні дані повинні міститися у
повному обсязі в загальнодоступній
містобудівній документації на
місцевому рівні.

Основними складовими вихідних даних є:

містобудівні умови та обмеження;

завдання на проектування, що
визначають обґрунтовані вимоги
замовника до планувальних,
архітектурних, інженерних і
технологічних рішень та властивостей
об'єкта містобудування, його основних
параметрів, вартості та організації
його будівництва і складаються з
урахуванням містобудівних умов та
обмежень, технічних умов.

Вихідні дані є чинними до завершення
будівництва об'єкта. Зміни до вихідних
даних можуть вноситися тільки за
згодою замовника.

В той час, як вбачається з матеріалів
справи, до заяви від 04.05.2012 р. позивачем
додано, зокрема, копію документу, що
посвідчує право користування
земельною ділянкою, договір оренди,
проектну документацію на будівництво
виготовлену у 2003 році: перший розділ
проекту, будівельний генеральний план,
паспорт опорядження фасаду, результати
експертизи (Позитивний висновок
комплексної державної експертизи
проекту будівництва готелю на
Володимирському узвозі, 6 у
Подільському районі міста Києва від
22.01.2004 року), видані в установленому
порядку; копії документів про
призначення відповідальних за
виконання будівельних робіт, осіб, що
здійснюють авторський та технічний
нагляд; копію кваліфікаційного
сертифікату.

Згідно п.5 ч.1 Прикінцевих положень
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що вихідні дані для
проектування, експертні висновки до
проектно-кошторисної документації на
будівництво об'єктів, експертні
висновки до проектів містобудівної
документації, отримані до набрання
чинності цим Законом, є чинними
протягом двох років з дня набрання
чинності цим Законом.

Разом з тим, як встановлено судом, на
час отримання позивачем вихідних даних
та надання службою
«Київдержекспертиза» 22.01.2004 року
Позитивного висновку комплексної
державної експертизи проекту
будівництва готелю на Володимирському
узвозі, 6 у Подільському районі міста
Києва, діяв Закон України «Про
планування і забудову територій» від
20.04.2000 року № 1699-III.

Відповідно до статті 29 вказаного
Закону (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
дозвіл на виконання будівельних робіт
надається на підставі:

проектної документації;

документа, що засвідчує право
власності чи користування (в тому числі
на умовах оренди) земельною ділянкою;

угоди про право забудови земельної
ділянки;

рішення виконавчого органу
відповідної ради або місцевої
державної адміністрації про дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування;

комплексного висновку державної
інвестиційної експертизи;

документа про призначення
відповідальних виконавців робіт.

Згідно статті 28 Закону України «Про
планування і забудову територій»
визначено, що проектна документація на
будівництво об'єктів містобудування
розробляється згідно з вихідними
даними на проектування з дотриманням
вимог державних стандартів, норм і
правил, регіональних і місцевих правил
забудови та затверджується замовником
в установленому законом порядку.

Частиною 9 статті 27 Закону України «Про
планування і забудову територій»
(чинного на момент звернення позивача
із заявою до відповідача) передбачено,
що вихідні дані об'єкта містобудування
є чинними до завершення будівництва
цього об'єкта, але не менше двох і не
більше п'яти років.

Тобто, з наведених правових норм
вбачається, що термін дії вихідних
даних зазначений у проектній
документації та Позитивного висновку
комплексної державної експертизи
проекту будівництва готелю на
Володимирському узвозі, 6 у
Подільському районі міста Києва
закінчився ще до набрання чинності
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

У відповідності до ч. 4 ст. 37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», відмова у
видачі дозволу на виконання
будівельних робіт видається заявнику в
письмовому вигляді з відповідним
обґрунтуванням у строк, передбачений
для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу
на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для
прийняття рішення про видачу такого
дозволу;

2) невідповідність поданих документів
вимогам законодавства;

3) виявлення недостовірних відомостей у
поданих документах.

Таким чином, позивачем, всупереч нормам
чинного законодавства, не надано
достатніх документів для отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт, що є підставою для відмови у
видачі такого дозволу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем правомірно
відмовлено позивачу у наданні дозволу
на виконання будівельних робіт, а
відтак, оскаржуване рішення від 15.05.2012
р. №КВ 7 прийнято відповідачем на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачених законодавством
України.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України видати ТОВ «Етрекс»
дозвіл на виконання будівельних робіт
щодо будівництва готелю на
Володимирському узвозі, 6 в м. Києві суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення для фізичної чи юридичної
особи прав, свобод та законних
інтересів останніх.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, завдання
адміністративного судочинства полягає
у захисті саме порушених прав особи у
публічно-правових відносинах.

Позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив зобов'язати Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України видати дозвіл на виконання
будівельних робіт, в той час, позивач із
заявою про видачу вказаного дозволу до
відповідача 2 не звертався, а
відповідачем 2 жодних рішень, дій чи
бездіяльності відносно ТОВ «Етрекс» не
приймались та не вчинялись.

На спростування зазначеного позивач не
надав суду відповідних належних і
допустимих доказів та не довів
порушення своїх прав, свобод та
інтересів з боку відповідача 2, а отже
позовні вимоги заявлені до нього є
необґрунтованими та безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимоги про
зобов'язання Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України видати ТОВ «Етрекс» дозвіл на
виконання будівельних робіт щодо
будівництва готелю на Володимирському
узвозі, 6 в м. Києві.

Частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування
(частина 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи зазначені положення,
відповідачі по справі, як суб'єкти
владних повноважень, виконали
покладений на них обов'язок щодо
доказування правомірності прийняття
рішень, вчинення дій.

Отже, системно проаналізувавши приписи
законодавства України, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, а відтак, адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Етрекс» відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий суддя

В.П.Шулежко

Суддя

І.О.Іщук

Суддя

І.М.Погрібніченко