Справа № 812/3284/14
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

Про залишення позовної заяви без руху

15 травня 2014 рокуЛуганськ№ 812/3284/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Шембелян В.С.,

розглянувши матеріали
адміністративного позову

комунального підприємства «Алчевське
управління механізації»

до сектору у Луганській області
Державної інспекції України з контролю
за цінами

про визнання незаконним рішення від 11
жовтня 2013 року № 40 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
комунального підприємства «Алчевське
управління механізації» до сектору у
Луганській області Державної
інспекції України з контролю за цінами
про визнання незаконним рішення від 11
жовтня 2013 року № 40 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.

Частиною 2 статті 5 КАС України
встановлено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України до позовної заяви додається
документ про сплату судового збору,
крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначає Закон України
від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий
збір».

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону
України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про
судовий збір» судовий збір, зокрема,
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Згідно із частиною 3 статті 6 Закону
України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про
судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру підпунктом 1 пункту 3 частини
2 статті 4 Закону України від 08 липня 2011
року № 3674-VI «Про судовий збір»
встановлена ставка судового збору у
розмірі 1 відсоток розміру майнових
вимог, але не менше 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 2 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Частиною 2 статті 4 Закону України від 08
липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір», серед іншого встановлено, що за
подання адміністративного позову
немайнового характеру встановлена
ставка судового збору у розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України від 16 січня 2014
року № 719-VIІ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» установлено на 2014
рік мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру підпунктом 1 пункту 3 частини
2 статті 4 Закону України від 08 липня 2011
року № 3674-VI «Про судовий збір»
встановлена ставка судового збору у
розмірі 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат.

З огляду на розмір мінімальної
заробітної плати з 01 січня 2014 року,
встановленої статтею 8 Закону України
від 16 січня 2014 року № 719-VIІ «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», за
подання до адміністративного суду у 2014
році позовної заяви майнового
характеру встановлена ставка судового
збору у розмірі 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1827,00 грн. та
не більше 4872,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону
України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про
судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

При визначенні характеру
адміністративного позову як майнового
судом враховується таке.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної чи юридичної
особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України»
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

З огляду на викладене
адміністративними позовами майнового
характеру є вимоги щодо протиправності
рішень про визначення грошових
зобов'язань платників податків, про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги
про скасування рішення відповідача -
суб'єкта владних повноважень,
безпосереднім наслідком яких є зміна
складу майна позивача, є майновими.

Оскільки рішення від 11 жовтня 2013 року №
40 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
впливає на склад майна комунального
підприємства «Алчевське управління
механізації», тому вимога позивача про
визнання незаконним рішення від 11
жовтня 2013 року № 40 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
у загальному розмірі 132839,04 грн. (66419,52
грн. - штраф, 66419,52 грн. - необґрунтовано
одержана виручка), наслідком якого його
скасування, - є майновою.

Враховуючи вищевикладене та у
відповідності до вимог частини 1 та 3
статті 4 Закону України від 08 липня 2011
року № 3674-VI «Про судовий збір» за
подання до суду адміністративного
позову майнового характеру у даному
випадку сума судового збору складає
265,68 грн. - 10 % від загальної суми 2656,78 грн.
(132839,04 грн. х 0,02), в доход Державного
бюджету України.

Судовий збір відповідно до Закону
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку,
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України. При цьому,
документом про сплату судового збору є
квитанція установи банку або
відділення зв'язку, які прийняли платіж
або платіжне доручення, підписане
уповноваженою посадовою особою банку і
скріплене печаткою установи банку з
відміткою про дату виконання
платіжного доручення.

З доданих до адміністративного позову
матеріалів вбачається, що позивачем до
позовної заяви додано документ про
сплату судового збору у розмірі в сумі
73,08 грн. в доход Державного бюджету
України за відповідними банківськими
реквізитами, проте платіжне доручення
від 08 травня 2014 року № 461 не містить
підпису уповноваженої особи банку
скріпленого печаткою установи банку з
відміткою про дату виконання
платіжного доручення, а відтак, надане
платіжне доручення від 08 травня 2014 року
№ 461 не є належним доказом сплати
судового збору.

З огляду на викладене, та як вбачається
з матеріалів адміністративного позову
позивачем, не сплачено судовий збір за
подання позовної заяви майнового
характеру у законодавчо визначеному
розмірі, документ, на підставі якого
позивач звільняється від сплати
судового збору, суду також не надано.

Пунктом 9 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що відповідач - суб'єкт
владних повноважень, а у випадках,
передбачених законом, й інші особи, до
яких звернена вимога позивача.

У відповідності із пунктом 4 частини 1
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України у позовній заяві
зазначається зміст позовних вимог
згідно з частинами четвертою і п'ятою
статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів.

Як вбачається з матеріалів позову, в
тексті адміністративного позову
позивачем, відповідачем визначено -
сектор у Луганській області Державної
інспекції України з контролю за цінами,
при цьому позивачем оскаржується
рішення від 11 жовтня 2013 року № 40
постановлене Державною інспекцією
України з контролю за цінами, тобто,
фактично позивач звернувся не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Копія ухвали про залишення
позовної заяви без руху невідкладно
надсилається особі, що звернулася із
позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов комунального
підприємства «Алчевське управління
механізації» до сектору у Луганській
області Державної інспекції України з
контролю за цінами про визнання
незаконним рішення від 11 жовтня 2013 року
№ 40 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
залишити без руху.

Комунальну підприємству «Алчевське
управління механізації» протягом п'яти
календарних днів з дня отримання даної
ухвали надати належні докази сплати
судового збору у законодавчо
визначеному розмірі, та з метою
економії часу розгляду та вирішення
адміністративної справи запропонувати
позивачу визначити належного
відповідача у справі. У разі ненадання
вищевказаних документів позовна заява
буде вважатися неподаною і підлягатиме
поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно
надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяВ.С. Шембелян