Справа № 809/1329/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 809/1329/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача:
Комарницького Е.Г.,

представника відповідача: не
з"явився,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі звернулося в суд з
адміністративним позовом до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та суду пояснив, що
відповідачем протиправно, всупереч
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
стягнення виконавчого збору, яку
направлено та доведено до відома
боржника. Зазначив, що дана постанова
винесена протиправно, завчасно,
оскільки рішення суду було виконане в
строк наданий для добровільного
виконання. Державний виконавець
повинен був перевірити виконання
рішення в добровільному порядку, цим
правом не скористався. Окрім того,
виконавчий збір не стягується у разі
виконання рішень у порядку,
встановленому Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Просив позов
задовольнити, постанову про стягнення
виконавчого збору скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
подав письмове заперечення та просив у
задоволенні позову відмовити і розгляд
справи проводити без його участі.
Зазначив, що постанова про стягнення з
позивача (боржника) виконавчого збору
винесена законно, оскільки рішення
суду щодо проведення перерахунку
пенсії та її виплати не виконане у
строк, наданий боржнику для
добровільного виконання.

Вислухавши пояснення
представника позивача, взявши до уваги
письмове заперечення представника
відповідача та додані документи,
розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши та
оцінивши докази, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутих в судовому
засіданні матеріалів справи, судом
встановлено, що за постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області 04.04.2014 року
відкрито виконавче провадження щодо
виконання рішення Долинського
районного суду №2а-03438151/13 від 31.03.2014
року про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у Долинському
районі Івано-Франківської області
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 за фактично відпрацьований час
за дні роботи у зоні відчуження по
ліквідації аварії на ЧАЕС, з 01.11.2013 року
з урахуванням виплачених сум (а.с.30-31,33).

Боржнику постановлено
добровільно виконати рішення суду в
строк до семи днів з моменту винесення
постанови.

Постанова про відкриття
виконавчого провадження направлена
боржнику 04.04.2014 року за адресою, що
вказана в даних виконавчого документу,
про що свідчить супровідний лист (а.с.32).
Отримана боржником 08.04.2014 року, про що
свідчить відмітка вхідного штампу
боржника на супровідному листі (а.с.8).

16.04.2014 року відповідачем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору на суму 1 360 грн., у
зв'язку з тим, що рішення суду у наданий
строк не виконано (а.с.35). Постанову
направлено боржнику супровідним
листом від 16.04.2014 року за вих. №04.1.12/1849
(а.с.34).

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються спеціальним Законом «Про
виконавче провадження» із змінами та
доповненнями.

Згідно ст.1 Закону, чинного в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин, виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За ст.2 даного Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Загальні умови та порядок
здійснення виконавчого провадження
передбачено Главою 3 даного Закону.

За вимогами ст.19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

Стаття 17 Закону зазначає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом та
перелічує такі виконавчі документи.

Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зазначені у ст.17 даного
Закону, в тому числі і рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Стаття 25 Закону визначає обов'язок
державного виконавця прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що із
постановою про відкриття виконавчого
провадження позивач ознайомлений
08.04.2014 року, що визнає самостійно.
Отримавши постанову про відкриття
виконавчого провадження останній
повинен був здійснити повне виконання
рішення суду в семиденний термін, тобто
до 15.04.2014 року.

У зв'язку з не наданням
документального підтвердження
відповідачу щодо повного виконання
рішення суду, як того вимагає норма ст.27
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідач 16.04.2014 року
приступив до примусового виконання і
відповідно правомірно виніс постанову
про стягнення виконавчого збору з
боржника саме 16.04.2014 року.

Посилання представника позивача
при цьому на винесення розпорядження
підтверджує суду тільки частковість
виконання рішення суду в частині
здійснення перерахунку, натомість
рішенням суду було зобов'язано
боржника здійснити перерахунок та
виплатити пенсію ОСОБА_2(а.с.31).

Станом на 15.04.2014 року виплату
пенсіонеру не проведено. Рішення суду у
повному обсязі не виконано. Будь-яких
доказів суду не представлено.

Суд не бере до уваги посилання
представника позивача на норми Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та
відсутності у зв'язку з цим підстав для
стягнення виконавчого збору, оскільки
в даному випадку виконавчий документ
позивачем пред'явлено до органу
державної виконавчої служби, а не до
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, прийнятий до
виконання, тобто виконується відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області, та не з
особливостями виконання, вказаними у
Законі України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень». Тому
підстав для скасування постанови про
стягнення виконавчого збору судом не
встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить
до висновку що постанова про стягнення
з позивача виконавчого збору винесена
законно.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86,
158-163, ст. 167, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
19.05.2014 року.

Суддя
Мигалюк Ю.В.