Справа № 2а-0770/2706/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/69991/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівКобилянського
М.Г., Ліпського Д.В.,

секретар судового засідання Малина
Л.В.,

за участю позивача та представника
відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної
митної служби (далі - ДМС) України,
Чопської митниці про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що
проходив службу в органах митної
служби на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 4 (пункту
пропуску «Вилок») митного поста
«Виноградів» Чопської митниці. Через
порушення вимог нормативно-правових
актів з питань митної справи та
несумлінне виконання основних
обов'язків державного службовця
наказом голови ДМС України від 25 червня
2011 року № 1317-к припинено його
перебування на державній службі в
митних органах за порушення Присяги
державного службовця відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII). Вважаючи своє звільнення
неправомірним, просив суд визнати
протиправним і скасувати наказ ДМС
України від 25 червня 2011 року № 1317-к в
частині припинення позивачем служби в
митних органах, поновити на посаді та
стягнути заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалення нового судового рішення про
задоволення позовних вимог. Зазначає,
що судами порушено норми матеріального
права, зокрема, неправильно
застосовано Закон № 3723-XII, норми Закону
України «Про митний тариф України», не
взято до уваги Дисциплінарний статут
митної служби України, затверджений
Законом України від 06 вересня 2005 року №
2805-IV (далі - Дисциплінарний статут), який
є спеціальним законом, що визначає
сутність дисциплінарного
правопорушення, види та порядок
застосування дисциплінарних стягнень.
Вказує, що якщо діяння може бути
кваліфіковане як дисциплінарне
правопорушення, то до порушника може
застосовуватись лише один захід
дисциплінарної відповідальності, що
відповідає тяжкості вчиненого
дисциплінарного проступку та ступеню
вини особи. При цьому керівник митного
органу не має права замість
застосування дисциплінарного
стягнення припиняти державну службу за
порушення Присяги. Зазначає, що
службове розслідування по факту
вчинення ним протиправних дій не
призначалось та не проводилось, отже
жодних підстав для обвинувачення його
у вчиненні діянь, пов'язаних з
порушенням Присяги, немає.

Чопська митниця в запереченнях на
касаційну скаргу посилається на те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Просять
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 25 вересня 1989
року проходив державну службу у митних
органах України на різних посадах, а з
жовтня 2010 року на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 4 (пункту пропуску «Вилок») митного
поста «Виноградів» Чопської митниці.

Наказом ДМС України від 25 червня 2011
року № 1317-к з 01 липня 2011 року припинено
перебування позивача на державній
службі в митних органах за порушення
Присяги державного службовця,
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону № 3723-XII.

Наказ № 1317-к видано за результатами
комплексної перевірки службової
діяльності Чопської митниці за період
роботи з 01 червня 2008 року по 07 червня 2011
року, проведеної відповідно до наказу
ДМС України від 03 червня 2011 року № 461
«Про проведення комплексної перевірки
Чопської митниці», про що 23 червня 2011
року складено відповідний акт.

В цьому акті зазначено, що в ході
проведення вибіркової перевірки та
аналізу митних оформлень товарів
виявлено, що при митному оформленні
позивачем вантажних митних декларацій
від 23 квітня 2010 року № 302050904, від 29
травня 2010 року № 302050901, від 17 вересня 2010
року № 302050902 та від 23 грудня 2010 року №
305071706 останнім неправильно
класифіковано товар «сітка для садів
та городів, що використовується в
агрономії для підтримки рослин, в
рулонах» згідно з УКТЗЕД, що призвело
до недоборів платежів до Держбюджету
України. Крім того, у пакеті документів
щодо митного оформлення товару,
перевірку якого здійснював ОСОБА_4,
відсутній інвойс (документ, що
підтверджує вартість товару).

Згідно із службовими обов'язками
контроль правильності класифікації
товарів здійснював позивач.

Цією ж перевіркою встановлено, що при
складанні протоколу про порушення
митних правил від 14 квітня 2011 року №
1080/30507/11 ОСОБА_4 неправильно зазначив
відомості про особу, яка притягується
до відповідальності за порушення
митних правил, правопорушника
громадянина Угорщини ОСОБА_7, що є
недотриманням вимог пункту З частини 2
статті 363 Митного кодексу України.

За таких обставин, комісією
держмитслужби запропоновано
розглянути питання припинення
перебування позивача на державній
службі в митних органах за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону № 3723-XII, через встановлення
перевіркою фактів неналежного та
несумлінного виконання посадовими
особами Чопської митниці службових
обов'язків, невиконання вимог Митного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів з питань
митної справи.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що наказ ДМС України
від 25 червня 2011 року № 1317-к в частині
припинення державної служби ОСОБА_4 з
підстав порушення Присяги державного
службовця є правомірним, так як
матеріалами справи підтверджено факт
неналежного виконання позивачем
службових обов'язків, що призвело до
заподіяння матеріальних збитків
державі.

Проте з такими висновками погодитись
неможливо.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України, чинного на час існування
спірних правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом № 3723-XII.

Крім того, у митній службі України діє
Дисциплінарний статут, який
затверджується законом (частина 2
статті 410 Митного кодексу України).

Отже, порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом № 3723-XII та
Дисциплінарним статутом.

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України (пункт 1,2 статті 22
Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Судами встановлено, що 05 червня 1995 року
ОСОБА_4 прийняв Присягу державного
службовця.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону 3723-XII
визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1. якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно із абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13) за
позовом ОСОБА_8 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Держмитслужби про скасування наказу та
поновлення на роботі.

В матеріалах справи відсутня
інформація про проведення
відповідачами службового
розслідування по факту несумлінного
виконання ОСОБА_4 своїх службових
обов'язків, в наслідок чого державі
нанесені матеріальні збитки.

В наказі голови ДМС України від 25
червня 2011 року № 1317-к «По особовому
складу Чопської митниці» вказано про
незадовільний стан дотримання
посадовими особами Чопської митниці
вимог законодавства України при
здійсненні митної справи, у тому числі,
з питань тарифного й нетарифного
регулювання, визначення митної
вартості й країни походження товарів,
організації боротьби з контрабандою та
порушенням митних правил. Проте,
оскаржуваний наказ № 1317-к не містить
інформації щодо порушень, допущених
позивачем, які перешкоджають
перебуванню його на службі в митних
органах, а в тексті наказу відсутнє
обґрунтування обставин, які свідчать
про порушення ОСОБА_4 Присяги.

Крім того, кваліфікуючи дії позивача як
порушення Присяги, відповідачем не
наведено відповідні мотиви, за яких
такий проступок можна кваліфікувати
саме як порушення Присяги, а не як
дисциплінарне правопорушення.

Таким чином, вирішуючи спір та оцінюючи
правомірність дій відповідача, суди
зазначили, що ОСОБА_4 під час виконання
ним службових обов'язків старшого
інспектора митниці було вчинено дії,
які не сумісні з подальшим його
перебуванням на державній службі,
проте не звернули уваги на відсутність
інформації про проведення службового
розслідування, висновки якого є
передумовою звільнення та не дали
належної оцінки обставинам, за яких
приймався наказ про припинення
державної служби.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні.

Згідно із частиною 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий розгляд є порушення
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

За таких обставин, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову окружного адміністративного
суду від 21 травня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук Судді
М.Г. Кобилянський Д.В. Ліпський