Справа № 2-а-2287/12
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-2287/12
Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко К.М.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
04 квітня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
компенсації у разі втрати
годувальника,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
компенсації у разі втрати годувальника
у розмірах, визначених ст. 52 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 29.02.2011 року без обмеження будь-яким
строком.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 04 квітня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язав його
провести перерахунок та виплачувати
позивачу щомісячну компенсацію в разі
втрати годувальника у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з 01 березня 2011
року, з урахуванням фактично
виплачених сум. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є дружиною померлого
громадянина із числа осіб категорії 1,
смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою. Позивач
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію по втраті годувальника,
яка призначена відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до чинної на час
правовідносин ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до членів сім`ї померлого
годувальника, призначається щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
на кожного непрацездатного члена сім`ї,
який був на утриманні в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Отже, суд дійшов правильного висновку,
що щомісячна компенсація позивачу за
втрату годувальника, відповідно до ст.
52, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», повинна становити 50%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМУ, на яку
посилається відповідач. Отже, суд
вважає, що дії відповідача щодо відмови
у проведенні перерахунку щомісячної
компенсації за втрату годувальника,
відповідно до ст. 52, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є неправомірними.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з висновком Тальнівського
районного суду Черкаської області щодо
не зазначення в резолютивній частині
кінцевої дати періоду, за який
необхідно буде провести перерахунок та
виплату щомісячної компенсації у разі
втрати годувальника, з огляду на
наступне.

Так, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011 рік
доповнено п. 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Із аналізу наведеної правової
норми випливає, що визначення порядку
та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка
з однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

Водночас необхідно звернути
увагу, що на момент набрання чинності
зазначеним Законом, Кабінетом
Міністрів України не встановлено
нового порядку та розміру виплат
окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», застосуванню
підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Аналогічна правова позиція
викладена в листі ВАСУ від 22.07.2011 року №
1091/11/13-11.

В свою чергу, на виконання п.
7 Закону України від 14 червня 2011 р. «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою встановлено
конкретний розмір щомісячної
компенсації в разі втрати
годувальника.

Оскільки ні положення
Закону «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», ні постанови КМУ від 06.07.2011
року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» не
скасовані та не визнані
неконституційними, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу щомісячної
компенсації в разі втрати
годувальника, а саме, 22.07.2011 року, так як
вказана постанова Уряду набула
чинності з 23.07.2011 року, тобто на момент
прийняття судом першої інстанції
оскаржуваної постанови вже була чинна.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами
для зміни постанови суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга - підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні в частині визначення
періоду перерахунку та виплати
щомісячної компенсації у разі втрати
годувальника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області - задовольнити частково.

Змінити постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
04 квітня 2012 року, виклавши третій абзац
її резолютивної частини наступним
чином:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до статті 52, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно з урахуванням виплачених сум».

В решті постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
04 квітня 2012 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.