Справа № 808/2355/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року 11:45Справа № 808/2355/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Татаринов Д.В. при
секретарі судового засідання Білоусі
А.О., розглянувши в залі суду у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовною
заявою Вільнянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у розмірі 1 628,44 грн.,

за участю представників: від позивача -
не з'явився, від відповідача - не
з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Вільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - позивач, Вільнянська
ОДПІ ГУ Міндоходів) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_1, у якому позивач
просить суд стягнути з відповідача
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1 628,44 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без участі його
представника, на задоволенні позову
наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином. Поштова кореспонденція
суду, направлена відповідачу,
повернулась до суду 22 квітня 2014 року з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються: юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців; фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Згідно частини 11 статті 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд під час судового
розгляду адміністративної справи
здійснює повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 4 статті 128 КАС України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Отже, оскільки відповідач не прибув у
судове засідання без поважних причин, а
представник позивача заявив
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, суд не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи та вважає
можливим розглянути справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 21 липня 2008 року
(НОМЕР_2), взята на облік податкового
органу 22 липня 2008 року № НОМЕР_3.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачений обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

18 січня 2012 року відповідачем подано до
Вільнянської МДПІ заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01 січня 2012 року, по виду
діяльності - роздрібна торгівля іншими
непродовольчими товарами не
віднесеними до інших групувань,
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого
асортименту(код згідно з КВЕД 52.48.9 та
52.12.0). У заяві обрано другу групу
єдиного податку зі ставкою 20 % до
розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідача на картці обліковувалась
переплата у розмірі 206,76 грн.

Станом на 01.01.2013 розмір мінімальної
заробітної плати становив 1 147 грн.
(відповідно до Законe України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» №
5515-VІ від 06.12.2012). Сума єдиного податку на
місяць, відповідно, складала 229,40 грн.
Таким чином, сума податкового боргу за 8
місяців 2013 року, з урахуванням наявної
переплати становить 1 628,44 грн.

У відповідності до підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, сума податкової
заборгованості відповідача по єдиному
податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб нараховані позивачем
вірно, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 293.1, 293.2 ст. 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що відповідач
відноситься до другої групи платників
податку.

Платники єдиного податку другої групи,
згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу
України, сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового
кодексу України нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
другої групи здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку.

Згідно п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України,у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Вільнянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Запорізької області ДПС
направлено відповідачу податкову
вимогу форми «Ф» № 379-19/64 від 23 липня 2013
року на суму 481,44 грн.

Податкова вимога направлена на адресу
відповідача 19 вересня 2013 року, проте
повернута до податкового органу 24
жовтня 2013 року, з відміткою відділення
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання», що
підтверджується актом № 112-058/9 від 24
жовтня 2013 року.

На час розгляду справи податковий борг
у сумі 1 628,44 грн. відповідачем не
сплачений.

Згідно з підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до пп. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд вважає наявними обставини, які
дають підставу для висновку щодо
правомірності звернення до суду із
позовом про стягнення податкового
боргу, а саме: наявність податкового
боргу та настання строку для сплати
узгодженого податкового зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що заявлені Вільнянською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у розмірі 1 628,44 грн.,
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно частини 4 статті 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
суму податкового боргу по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 1 628,44
(одна тисяча шістсот двадцять вісім
гривень сорок чотири копійки) грн., які
перерахувати на р/р 0080, одержувач
УК у Вільнянському районі (м.
Вільнянськ), код одержувача 37997149, банк
ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015,
код б/к 18050400.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з
(дня отримання копії постанови),
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Д.В. Татаринов