Справа № 802/1585/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/4129/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року у справі № 802/1585/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Немирівської районної
державної адміністрації Вінницької
області, третя особа ОСОБА_1 про
визнання протиправним та скасування
розпорядження, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Немирівської районної
державної адміністрації Вінницької
області, третя особа ОСОБА_1, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати розпорядження №619 від 14.11.2012
р. "Про надання ОСОБА_1 дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок 56,7 га на
території Кудлаївської сільської ради
для створення фермерського
господарства".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
розпорядження Немирівської РДА №619 від
14.11.2012 р. про надання дозволу гр. ОСОБА_1
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення в
користування на умовах оренди
орієнтовною площею 56,7 га за рахунок
земель запасу (рілля) на території
Кудлаївської сільської ради для
ведення фермерського господарства є
неправомірним, оскільки порушує право
позивача на володіння та користування
земельною ділянкою що виникло на
підставі договору оренди землі від
01.03.2007 року визнаного рішенням
адміністративного суду, що набрало
законну силу, поновленим.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року скасоване рішення суду першої
інстанції, позовні вимоги задоволені.
Визнане протиправним та скасоване
розпорядження голови Немирівської
райдержадміністрації №619 від 14.11.2012
року "Про надання ОСОБА_1 дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок 56,7 га на
території Кудлаївської сільської ради
для створення фермерського
господарства".

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням апеляційного суду ОСОБА_1
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судового рішення, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 1 березня 2007 року між
Немирівською районною державною
адміністрацією та гр. ОСОБА_2 укладений
договір оренди землі, відповідно до
умов пункту 2 якого, в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 56,7 га, із земель
запасу Кудлаївської сільської ради, у
тому числі: 56,7 га ріллі.

Вказаний правочин укладений терміном
на 5 років та відповідно до пункту 43
набирає чинності після підписання
сторонами та його державної
реєстрації, яка проведена 15.06.2007р., про
що в Державному реєстрі вчинений запис
за № 44.

В зв'язку зі збігом строку дії договору
ОСОБА_2 28 травня 2012 року звернувся до
Немирівської районної державної
адміністрації з заявою, якою просив
продовжити термін дії договору оренди
земельної ділянки 56,7 га із земель
запасу розташованих на території
Кудлаївської сільської ради терміном
на 10 років (для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва).
Однак, відповіді, у строк передбачений
чинним законодавством, не отримав.

Немирівська районна державна
адміністрація Вінницької області 14
листопада 2012 року прийняла
розпорядження за №619, яким надала
дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення в
користування на умовах оренди
орієнтовною площею 56,7 га за рахунок
земель запасу (рілля) на території
Кудлаївської сільської ради для
ведення фермерського господарства.

Також встановлено, що рішенням
Немирівського районного суду
Вінницької області від 07.05.2013 року по
справі № 2/140/357/13, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 19.08.2013 року, договір оренди
землі від 01.03.2007 року укладений між
орендодавцем Немирівською районною
державною адміністрацією і орендарем
ОСОБА_2 та зареєстрований у Вінницікій
регіональній філії "Центр ДЗК" 15.06.2007
року за № 44 визнаний поновленим з
15.06.2012 року на той самий термін і на тих
самих умовах, що передбачені договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 не додержані вимоги
Закону України "Про оренду землі",
оскільки він звернувся з заявою про
продовження терміну дії договору
оренди земельної ділянки не за 30 днів, а
за 19. При цьому, до відповідної заяви не
додав проект додаткової угоди. Крім
того, рішення суду яким договір оренди
землі від 01.03.2007 року визнаний
поновленим є невиконаним, оскільки
позивачем не здійснені дії стосовно
державної реєстрації прав на нерухоме
майно.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги суд апеляційної інстанції
виходив з того, що спірним
розпорядженням порушене переважне
право позивача на укладення договору
оренди землі на новий строк.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 № 2768-III передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Судами встановлено, що 1 березня 2007 року
між Немирівською районною державною
адміністрацією та гр. ОСОБА_2 укладений
договір оренди землі, згідно якого, в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 56,7 га, із земель
запасу Кудлаївської сільської ради.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України
від 25.10.2001 № 2768-III право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.20 Закону України "Про оренду
землі" від 06.10.1998 №161-XIV укладений
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації. Право оренди
земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Також судами встановлено, що державна
реєстрація вищезазначеного договору
проведена 15.06.2007р., що підтверджується
записом в Державному реєстрі за №
44.

Згідно ст.33 Закону (чинного на момент
спірних правовідносин) додаткова угода
до договору оренди землі про його
поновлення має бути укладена сторонами
у місячний строк в обов'язковому
порядку.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

Згідно ч.1 ст.764 Кодекс Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Слід зазначити, що до закінчення
терміну дії договору про оренду землі
укладеного між позивачем та
відповідачем від 1 березня 2007 року,
Законом України від 17.02.2011 р. № 3038-VI ст.
33 Закону України "Про оренду землі" від
06.10.1998 р. № 161-XIV була викладена у новій
редакції, згідно якої у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором.

Із встановлених судами обставин
вбачається, що у зв'язку зі збігом
строку дії договору ОСОБА_2 28 травня 2012
року звернувся до Немирівської
районної державної адміністрації з
заявою, якою просив продовжити термін
дії договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, Немирівська
райдержадміністрація після закінчення
строку договору оренди землі від 01.03.2007
року не направила ОСОБА_2 лист -
повідомлення про заперечення у
поновленні договору оренди землі. При
цьому, ОСОБА_2, в подальшому продовжував
використовувати дану земельну ділянку.

Зазначені обставини свідчать про те, що
договір оренди землі від 01.03.2007 року
продовжував діяти і на час прийняття
спірного розпорядження.

Крім того, згідно рішенням
Немирівського районного суду
Вінницької області від 07.05.2013 року по
справі № 2/140/357/13, договір оренди землі
від 01.03.2007 року укладений між
орендодавцем Немирівською районною
державною адміністрацією і орендарем
ОСОБА_2 визнаний поновленим з 15.06.2012
року на той самий термін і на тих самих
умовах, що передбачені договором.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням Немирівського
районного суду Вінницької області від
07.05.2013 року договір оренди землі від
01.03.2007 року визнаний поновленим,
відповідно не підлягає доказуванню і
те, що на момент прийняття
розпорядження Немирівської районної
державної адміністрації Вінницької
області №619 від 14.11.2012 р. "Про надання
ОСОБА_1 дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок 56,7 га на території
Кудлаївської сільської ради для
створення фермерського господарства"
ОСОБА_2 користувався земельною
ділянкою на правах оренди на законних
підставах.

Однак, 14 листопада 2012 року Немирівська
районна державна адміністрація
Вінницької області винесла
розпорядження за № 619, яким надала
дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення в
користування на умовах оренди
орієнтовною площею 56,7 га за рахунок
земель запасу (рілля) на території
Кудлаївської сільської ради для
ведення фермерського господарства.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов до вірного висновку
стосовно того, що розпорядженням
Немирівської районної державної
адміністрації Вінницької області від 14
листопада 2012 року №619 порушене право
ОСОБА_2 на володіння та користування
земельної ділянки на підставі
поновленого договору оренди землі від
01.03.2007 року.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас