Справа № 820/7047/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 р.
№ 820/7047/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання -
Тайцеві А.Л.

за участю:

представника позивача - Онопрієнко Л.М.

представника відповідача - Мосійчука
Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-технічне
підприємство "Котлоенергопром" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-технічне
підприємство "Котлоенергопром",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області в
якому просив скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 08.04.2014 року .

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з висновками Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області не
погоджується та вважає оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 08.04.2014 року не заснованим на
належних нормах Податкового кодексу
України, фактичних обставинах та
матеріалах справи і без урахування
всіх обставин, що мають істотне
значення. Позивач вважає, що податкове
повідомлення - рішення, прийняте
відповідачем за результатами
проведення перевірки слід скасувати,
оскільки акт перевірки, на підставі
якого було прийнято податкове
повідомлення - рішення, ґрунтується на
висновках, які суперечать діючому
законодавству України, оскільки доводи
відповідача щодо порушення позивачем
вимог п. 198.2 , п.198.3, п.198.6 ст. 198 п.п. 200.1, 200.2
ст.200 Податкового Кодексу України є
необґрунтованими та безпідставними.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначивши, що порушення,
встановлені в ході перевірки позивача,
зафіксовані належним чином в акті
перевірки, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте на
законних підставах та відповідає
чинному законодавству. Відповідач
наголошує, що діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, а тому позовні
вимоги є необґрунтованими, та такими,
що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
суперечність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
фактичним обставинам та вимогам
чинного законодавства.

Представник відповідача в судове
засідання прибув, підтримав доводи,
викладені в запереченні, просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-технічне
підприємство "Котлоенергопром" (далі -
ТОВ "НТП "Котлоенергопром")
зареєстроване виконавчим комітетом
Харківської міської ради 12.06.2007 р.,
перебуває на обліку в Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, є
платником податку на додану вартість.

Видами діяльності за КВЕД є: діяльність
у сфері інжинірінгу, геології та
геодезії, надання послуг технічного
консультування в цих сферах,
виробництво духових шаф, печей і пічних
пальників, монтаж водопровідних мереж,
систем опалення та кондиціонування,
установлення та монтаж машин і
устаткування, виробництво парових
котлів, крім котлів центрального
опалення, оптова торгівля іншими
машинами й устаткованням.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що фахівцями
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ "НТП "Котлоенергопром" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Мега-Проект» 9податковий номер
38748806, за жовтень 2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
№ 994/20-30-33-03/35072985 від 25.03.2014 р. (т.1 а.с. 29-44).

Згідно висновків вказаного акту
перевірки за твердженням перевіряючих
в діяльності ТОВ "НТП "Котлоенергопром"
встановлено порушення: вимог п. 198.2 ,
п.198.3, п.198.6 ст. 198 п.п. 200.1, 200.2 ст.200
Податкового Кодексу України, внаслідок
чого підприємством завищено
податковий кредит на суму 368333 грн., в .т.
ч. : жовтні 2013 року - у сумі 333333 грн., у
грудні 2013 року - у сумі 35000 грн., що
призвело до заниження податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на суму 368333 грн., в т.ч.: у жовтні
2013 року - у сумі 333333 грн., у грудні 2013
року- у сумі 35000 грн.

На підставі висновків Акту перевірки №
994/20-30-33-03/35072985 від 25.03.2014 р. ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області винесено
податкове повідомлення - рішення
№ від 08.04.2014 року.

З дослідженого акту перевірки слідує,
що фактичною підставою для прийняття
контролюючим органом податкового
повідомлення - рішення, слугував акт
перевірки контрагента позивача,
господарські операції з якими мали
безпосередній вплив на вказані
порушення, а саме: акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Мега-Проект" складений ДПІ у
Печерському районі м. Києва щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за жовтень 2013
року.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Суд зазначає, що правила формування
податкового кредиту, обчислення та
сплата податку на додану вартість
врегульовані розділом V Податкового
кодексу України. Відповідно до п. 198.3 ст.
198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

При цьому, згідно п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Отже, право платника податку на
податковий кредит пов'язано з
виникненням визначеної законом події
та наявністю належним чином
оформленого документа, який засвідчує
суму сплаченого (нарахованого) податку
на додану вартість по дійсній операції,
пов'язаній з господарською діяльністю
платника податку.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для зменшення
платником об'єкта оподаткування
(податкових зобов'язань) з податку на
додану вартість - на суму цього податку,
нараховану на вартість придбаних
товарів (послуг), є факт реального
придбання товарів та безпосередній
зв'язок витрат на оплату цих товарів з
господарською діяльністю платника
податків, що передбачає використання у
власній господарській діяльності
придбаних товарів або ж призначення
останніх для такого використання та
підтверджено відповідними первинними
документами.

Судом встановлено, що між ТОВ "НТП
"Котлоенергопром" (замовник) та ТОВ
"Мега-проект" ( виконавець ) 17.07.2013р. був
укладений договір №02114, відповідно до
якого замовник доручає, а виконавець
розробляє виконавчу документацію
монтажних робіт по котлам ПК-20№№6,7 та
деаераторам №№1,2, проект виробництва
робіт.

Вартість робіт у відповідності до
протоколу узгодження договірної ціни (
додаток 1) складає 790000,0 грн.

ТОВ «Мега-проект» на адресу позивача
була виписана податкова накладна №525
від 31.10.2013 р. на суму 790000,0 грн., в т.ч ПДВ
131666,67 грн.

У відповідності до вищезазначеного
договору, виконавцем були виконані
відповідні роботи, що підтверджується
наявним у матеріалах справи актом
виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4 договору
допускається вексельна форма
розрахунків за виконання робіт.
Відповідно до додаткової угоди від
18.11.2013 р. до договору №02114 від 17.07.2013 р.
виконавець приймає, а замовник передає
в оплату за послуги згідно договору
№02114 прості векселя серії АА 0892925 на
суму 790000,0 грн. зі строком платежу 18.11.2016
р.

Матеріалами справи підтверджено, що
сторонами підписаний акт
приймання-передачі векселів від 18.11.2013
р., відповідно до якого ТОВ
«Мега-проект» приймає, ТОВ «НТП
«Котлоенергопром» передає свої
належним чином оформлені прості
векселя серії АА 0892925 на суму 790000,0 грн.
зі строком платежу 18.11.2016 р.

Крім того, між ТОВ "НТП
"Котлоенергопром" (замовник ) та ТОВ
"Мега-проект" ( виконавець ) 19.07.2013р. був
укладений договір №02115, відповідно до
якого замовник доручає, а виконавець
розробляє деталіровочні креслення,
технологічні карти зборки, виконавчу
документацію 9сертифікати, свідоцтва
якості, паспорти, акти якості
виготовлення) на виконання комплексу
обладнання та ремонт пароперегрівача
для реконструкції котлів ПК-20 №№6,7.

Вартість робіт у відповідності до
протоколу узгодження договірної ціни (
додаток 1) складає 1210000,0 грн.

ТОВ «Мега-проект» на адресу позивача
була виписана податкова накладна №527
від 31.10.2013 р. на суму 1210000,0 грн., в т.ч ПДВ
201666,67 грн.

У відповідності до вищезазначеного
договору, виконавцем були виконані
відповідні роботи, що підтверджується
наявним у матеріалах справи актом
виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4 договору
допускається вексельна форма
розрахунків за виконання робіт.
Відповідно до додаткової угоди від
18.11.2013 р. до договору №02115 від 19.07.2013 р.
виконавець приймає, а замовник передає
в оплату за послуги згідно договору
№02115 прості векселя серії АА 0892926 на
суму 1210000,0 грн. зі строком платежу 18.11.2016
р.

Матеріалами справи підтверджено, що
сторонами підписаний акт
приймання-передачі векселів від 18.11.2013
р., відповідно до якого ТОВ
«Мега-проект» приймає, ТОВ «НТП
«Котлоенергопром» передає свої
належним чином оформлені прості
векселя серії АА 0892926 на суму 1210000,0 грн.
зі строком платежу 18.11.2016 р.

Між ТОВ "НТП "Котлоенергопром"
(замовник) та ТОВ "Мега-проект"
(виконавець) 01.09.2013р. був укладений
договір №02116, відповідно до якого
замовник доручає, а виконавець виконає
коригування трубопроводів масло
постачання ОПМ №№3,7-9 після монтажу.

Вартість робіт у відповідності до
протоколу узгодження договірної ціни (
додаток 1) складає 210000,0 грн.

ТОВ «Мега-проет»на адресу позивача
була виписана податкова накладна №526
від 31.10.2013 р. на суму 210000,0 грн., в т.ч ПДВ
35000,0 грн.

У відповідності до вищезазначеного
договору, виконавцем були виконані
відповідні роботи, що підтверджується
наявним у матеріалах справи актом
виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4 договору
допускається вексельна форма
розрахунків за виконання робіт.
Відповідно до додаткової угоди від
18.11.2013 р. до договору №02116 від 01.09.2013 р.
виконавець приймає, а замовник передає
в оплату за послуги згідно договору
№02116 прості векселя серії АА 0892927 на
суму 210000,0 грн. зі строком платежу 18.11.2016
р.

Матеріалами справи підтверджено, що
сторонами підписаний акт
приймання-передачі векселів від 18.11.2013
р., відповідно до якого ТОВ
«Мега-проект» приймає, ТОВ «НТП
«Котлоенергопром» передає свої
належним чином оформлені прості
векселя серії АА 0892927 на суму 210000,0 грн.
зі строком платежу 18.11.2016 р.

Суми ПДВ по вищезазначеним податковим
накладним включені до податкового
кредиту жовтня та грудня 2013 р., що
відображено у реєстрі отриманих
податкових накладних та відповідають
даним податкових декларацій з податку
на додану вартість за відповідні
періоди.

На час здійснення господарських
операцій ТОВ «Мега-проект» було
зареєстроване як юридична особа та
було платником податку на додану
вартість, що підтверджується наявними
у матеріалах справи Свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість та Випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців .

Суд зазначає, що зміст наданих
документів містить назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; особистий підпис особи, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції; первинні
документи виписані реально існуючими
суб'єктами права.

За викладених обставин, суд вважає, що
вказані документи не мають дефектів
форми або змісту, котрі в силу ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
тому є належними та допустимими
доказами реальності вчинення
господарських операцій.

Окрім цього, на підтвердження
виконання умов спірних договорів
позивачем були надані копії
розробленої ТОВ «Мега-проект»
документації: "розробка виконавчої
документації монтажних робіт по котлам
ПК -20 №№6,7 та деаераторам №№1,2",
"розробка деталізованих креслень,
технологічних карт сборки, виконавчої
документації ( сертифікати, свідоцтва
якості, паспорта, акти якості
виготовлення) на вироблення комплекса
обладнання та ремонт пороперегрівача
для реконструкції котлів ПК-20 №№6,7.

Стосовно обставин проведення
позивачем розрахунку за отримані
роботи у вексельній формі суд зазначає,
що правовідносини з приводу обігу
векселів унормовані Законом України
"Про обіг векселів в Україні",
відповідно до ст.4 якого видавати
переказні і прості векселі можна лише
для оформлення грошового боргу за
фактично поставлені товари, виконані
роботи, надані послуги (крім фінансових
векселів) (ч.1 ст.4); на момент видачі
переказного векселя особа, зазначена у
векселі як трасат, або векселедавець
простого векселя повинні мати перед
трасантом та/або особою, якій чи за
наказом якої повинен бути здійснений
платіж, зобов'язання, сума якого має
бути не меншою, ніж сума платежу за
векселем (ч.2 ст.4).

За правилами ст.13-1 Закону України "Про
обіг векселів в Україні" за видачу
векселя без наявності грошового боргу
за фактично поставлені товари,
виконані роботи, надані послуги або без
визначення у відповідному договорі
умови проведення розрахунків із
застосуванням векселів чи із
зазначенням суми платежу за векселем,
що є більшою від суми зобов'язань
трасата перед трасантом або
векселедавця (за переказним векселем -
трасанта) перед особою, якій чи за
наказом якої має бути здійснений
платіж, на юридичну особу -
векселедавця (за переказним векселем -
трасанта) накладається штраф у розмірі
від чотирьохсот до п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (ч.1 ст.13-1); розгляд справ та
складання протоколів за порушення умов
видачі векселя здійснюються
уповноваженими особами органів
державної податкової служби,
державного фінансового контролю,
Національного банку України,
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку в порядку,
встановленому законом (ч.2 ст.13-1).

Суд встановив, що матеріали справи не
містять документів, що були у спірних
правовідносинах складені податковим
органом згідно з ст.13-1 Закону України
"Про обіг векселів в Україні", хоча в
разі існування таких документів
суб'єкт владних повноважень повинен
був обов'язково подати їх до суду в силу
приписів ст.71 КАС України.

Відсутність таких документів свідчить
про те, що податковий орган у
визначеному законом порядку не
заперечував наявності у платника
податків грошового боргу саме за
фактично виконані роботи, а відтак, не
заперечував і реальності спірних
господарських операцій.

Натомість, на підтвердження оплати
вартості отриманих робіт позивачем
було надано документи про видачу
простих векселів серії АА 0892927 на суму
210000,0 грн., АА 0892925 на суму 790000,00 грн., АА
0892926 на суму 1210000,0 грн. зі строком
платежу 18.11.2016 р., а також акти
приймання-передачі векселів.

Наявні у справі документи засвідчують,
що безготівкові кошти були списані з
рахунків позивача, тобто вибули з його
власності. Доказів повернення цих
коштів до позивача, наявності у
позивача та вказаного в акті перевірки
контрагента позивача спільного
інтересу щодо їх отримання (що могло б
мати місце в разі пов'язаності цих
осіб), в матеріалах справи немає. За
правилами Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" операція по
списанню коштів з банківських рахунків
платника податку призводить до зміни
стану та структури активів і
зобов'язань такого платника. Отже,
приєднані до справи документи про рух
безготівкових коштів є належними та
допустимими доказами реальності
вчинених між позивачем та контрагентом
позивача господарських операцій.

Крім того, як встановлено з письмових
пояснень представника позивача та
підтверджується матеріалами справи,
отримання робіт за договорами було
необхідно позивачеві для використання
в подальшій господарській діяльності,
а саме: для виконання зобов'язань
підрядника по взаємовідносинами з ТОВ
«Краматорський феросплавний завод» за
договором №695/04-12 від 30.07.2012 р.,
відповідно до якого підрядник (позивач)
зобов'язується виконати роботи по
ремонту на реконструкції (робоча
документація, авторський надзор,
пусконалагоджувальні робот із видачі й
режимних карт та технічних звітів,
узгодження режимних карт з інспекцією
енергозберігання, оформлення паспорту
на ПК-7, узгодження документації по ПК -6
та ПК-7 з контролюючими органами) з
переводом на середній тиск: котла
парового №6 інв. №410-99, котла №7 інв.
№100-117, допоміжного обладнання
колельного участу ТЕЦ; з ПАТ
"Словянські шпалери - КФТБ" за договором
№20110 від 12.06.2013 р., відповідно до якого
підрядник зобов'язується виконати за
дорученням замовника роботи по
реконструкції системи маслопостачання
цеху по виробництву шпалер згідно
Додатку1 до існуючого договору.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позивачем та його контрагентом ТОВ
«Мега-проект» фактично виконано умови
договорів, результати яких використані
позивачем в межах власної
господарської діяльності, а отже
позивачем було повністю дотримано всіх
вимог ПК України з реалізації права
формування податкового кредиту по
операціях з ТОВ «Мега-проект».

В обґрунтування правомірності свого
висновку відсутності реального
здійснення укладених позивачем угод з
ТОВ «Мега-проект», відповідач
посилається на акт перевірки
контрагента позивача, господарські
операції з якими мали безпосередній
вплив на вказані порушення, а саме: акт
перевірки ТОВ "Мега-Проект" складений
ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за жовтень 2013
року.

Проте згідно приписів ст. 234 Цивільного
кодексу України правочин, який вчинено
без наміру створення правових
наслідків, є фіктивним. Фіктивний
правочин визнається недійсним судом.
Відповідач не навів посилання на
судові рішення щодо недійсності
вчинених позивачем правочинів як
фіктивних або інших доказів щодо
фіктивності здійснюваної позивачем
діяльності. Таким чином, податковий
орган, перекручуючи норми чинного
законодавства України, невірно їх
застосовує в частині кваліфікації
вчинених позивачем правочинів. За
відсутності фактів, що відповідно до
законодавства свідчили б про
нікчемність укладених угод, інших
доказів та обґрунтувань недійсності
укладених позивачем правочинів, а тим
більш, їх нікчемності відповідачем не
надано.

Також, суд вважає за необхідне
зазначити, що обмеження права
сумлінного платника податку на
формування податкового кредиту у
зв'язку з порушенням його
контрагентами порядку обліку та
звітування по податкам суперечать
практиці Європейського суду з прав
людини. Так, відповідно п. 57 Рішення
Європейського суду з прав людини по
справі "Булвес" АД проти Болгарії від
22.01.09 р судом було зазначено, що
оскільки компанія-заявник у повному
обсязі та вчасно виконала обов'язки з
дотримання встановлених
Державою-членом Конвенції норм
стосовно ПДВ та не мала засобів для
забезпечення виконання податкових
зобов'язань постачальником і не знала
про невиконання останнім своїх
обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням
відповідних сум до складу податкового
кредиту та проведення податковими
органами зустрічної перевірки
постачальника могло бути встановлено,
чи виконав постачальник свій обов'язок
подання звітності з ПДВ у повному
обсязі. Відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами. Отже,
позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, на думку зазначеного рішення
Європейського суду з прав людини, є
надмірним тягарем для платника
податку, що порушує справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту прав власності.

Виходячи з вищенаведеного суд доходить
висновку, що фактичні обставини справи
об'єктивно засвідчують реальність
здійснення господарських операцій
позивача з ТОВ "Мега-Проект" та
правомірність формування податкового
кредиту, відповідно до первинних
бухгалтерських документів складених
під час здійснення таких господарських
операцій.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
висновки, і не довів правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення. За таких умов,
оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення № від 08.04.2014
року не відповідає вимогам закону, що є
підставою для їх скасування.

Враховуючи зазначене суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи, що рішення приймається на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
документально підтверджених судових
витрат з держбюджету на користь
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-технічне підприємство
"Котлоенергопром" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№ від 08.04.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-технічне
підприємство "Котлоенергопром" ( ) судовий збір у розмірі 487,20
грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
16.05.2014 року.