Справа № 2а-6431/11/2120
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 2а-6431/11/2120

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Головко О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на Ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 20 січня 2014 року за заявою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про зміну способу і
порядку виконання рішення по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги „дітям
війни", -

встановиЛА:

Ухвалою Суворовського районного
суду м. Херсона від 20 січня 2014 року
заяву державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про зміну способу і
порядку виконання рішення задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
судового рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 17 жовтня
2011 року № 2а-6431/11 шляхом зміни з
зобов'язання УПФУ в Суворовському
районі м. Херсона здійснити
нарахування та виплату позивачу
щомісячної соціальної допомоги
передбаченої ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
розрахованої відповідно до ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" та вимог ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком за період часу з 19.03.2011
по 23.07.2011 за рахунок коштів Державного
бюджету України з урахуванням фактично
сплачених сум у цей період, на
стягнення виплати в розмірі 738,99 грн.,
які нараховані Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Херсоні відповідно
до рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу суду першої
інстанції та винести нове рішення, яким
відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Відповідач посилається на те, що
ухвала суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою. Крім
того, апелянт зазначає, що зазначене
рішення прийнято з порушенням норми
матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2013 року
залишено без змін Постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 17 жовтня 2011 року, якою позов
ОСОБА_4 задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона здійснити нарахування та
виплату щомісячної соціальної
допомоги ОСОБА_4, передбаченої ст. 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, розрахованої
відповідно до ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" та вимог
ч. 1 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і законодавчо визначеного
розміру мінімальної пенсії за віком за
період з 19.03.2011 по 23.07.2011 за рахунок
коштів Державного бюджету України з
урахуванням фактично сплачених сум у
цей період.

На виконання зазначених рішень
Суворовським районним судом м. Херсона
було видано виконавчий лист № 2а-6431/11
від 26 квітня 2013 року про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
здійснити нарахування та виплату
щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_4,
передбаченої ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
розрахованої відповідно до ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" та вимог ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком за період з 19.03.2011 по
23.07.2011 за рахунок коштів Державного
бюджету України з урахуванням фактично
сплачених сум у цей період.

Постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні ВП № 38077149 від 24.05.2013 року було
відкрито виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2а-6431/11,
виданого 26 квітня 2013 року Суворовським
районним судом м. Херсона.

Листом від 17.06.2013 року управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
повідомило державного виконавця про
те, що ОСОБА_4 була нарахована надбавка
до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" в
порядку встановленому судовим
рішенням, за період з 19.03.2011 року по
23.072011 року з урахуванням виплачених
сум. Допомогу по перерахунку
нараховано загальною сумою 738,99 грн.
Однак доплата по перерахунку за
зазначений період в сумі 738,99 грн. не
була проведена Фондом у зв'язку з
відсутністю коштів в Державному
бюджеті України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Суворовського районного суду м.
Херсона від 17 жовтня 2011 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів
наголошує, що "захист порушеного права
у судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Вказану правову позицію висловив
Вищий адміністративний суд у своїх
Ухвалах по справам № К/800/598/14, К/800/690/14,
К/800/6973/14, К/800/64870/13, К/800/4756/14, К/800/54614/13,
К/800/46359/13, К/800/60532/13, К/800/8908/14.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність відмови в
задоволенні заяви державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні, шляхом зміни способу
виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги „дітям війни".

З огляду на вищевикладене, колегія
судів приходить до висновку, що суд
першої інстанції прийняв Ухвалу від 20
січня 2014 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення із
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 160, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні, -
задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 20 січня 2014 року по справі №
2а-6431/11/2120, - скасувати.

У задоволенні заяви державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні про зміну способу і порядку
виконання рішення по справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги „дітям війни", - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль