Справа № 819/794/14-а
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/794/14-a

12 травня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі
головуючої судді Мірінович У.А. при
секретарі судового засідання Хребетко
І.І.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Зварича Р.М.,

представника третіх осіб які не
заявляють самостійних вимог на предмет
позову на стороні відповідача
(Тернопільська міська рада, виконавчий
комітет Тернопільської міської ради) -
Ярош О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_5 до другого відділу
Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Тернопільська
міська рада, виконавчий комітет
Тернопільської міської ради про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася у Тернопільський
окружний адміністративний суд з
адміністративним позовом до Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Тернопільська
міська рада, виконавчий комітет
Тернопільської міської ради про
скасування постанови ВП № 41331405 від
04.04.2014 року про накладення штрафу в
розмірі 170 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, суду пояснила, що 19.12.2013
року Тернопільським міськрайонним
судом видано виконавчий лист №
1915/16439/2012, згідно якого ОСОБА_6, ОСОБА_5
зобов'язано не чинити виконавчому
комітету Тернопільської міської ради
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, шляхом вивільнення квартири
АДРЕСА_1

04.04.2014 року державним виконавцем
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції винесено постанову
про накладення на позивача штрафу у
розмірі 170,00 грн., у зв'язку з тим, що
ОСОБА_5 не надала доступу державному
виконавцеві до квартири АДРЕСА_1

Однак, представник позивача вважає, що
винесена вищевказана постанова є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки 18 березня 2014 року
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області відмовлено у
задоволенні подання державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції про
примусове входження до квартири
АДРЕСА_1.

Крім того зазначила, що ОСОБА_5 не
чинить перешкод виконавчому комітету
Тернопільської міської ради в
користуванні квартирою АДРЕСА_1
Вищевказана квартира є власністю
Тернопільської міської ради та прав
останньому щодо володіння,
користування та розпорядження
квартирою позивач не порушує.

Таким чином, представник позивача
вважає, що рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 30 вересня 2013
року на підставі якого видано
виконавчий лист ОСОБА_5 виконала в
повному обсязі, а тому підстав для
винесення оскаржуваної постанови у
відповідача не має.

На запитання суду з приводу
вивільнення боржником (позивачем у
даній справі) квартири АДРЕСА_1,
представник позивача повідомила, що
станом на час вчинення відповідачем
виконавчих дій, як і на час розгляду
даної справи судом, ОСОБА_5 квартира
АДРЕСА_1 не вивільнена, та поважні
причини які унеможливлювали виконання
боржником згадуваного рішення суду
відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
суду пояснив, що постанова про
накладення штрафу від 04.04.2014 року
винесена на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України.

Додатково відмітив, що 25.12.2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії якої надіслано
боржнику до виконання, стягувачеві до
відома. Боржнику (позивачу) надано
строк для самостійного виконання
рішення до 31.12.2013 року. 18.03.2014 року
позивачу надіслано вимогу виконати
рішення суду, а саме не чинити перешкод
виконавчому комітету Тернопільської
міської ради у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язано боржника бути
присутнім за даною адресою 02.04.2014 року о
10 год. 00 хв. для перевірки виконання
рішення суду.

01.04.2014 року на адресу відділу ДВС
надійшла заява від боржника, в якій
останній повідомив, що вищевказану
вимогу державного виконавця він
отримав та перешкод виконавчому
комітету Тернопільської міської ради у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 не
чинить.

Однак, 02.04.2014 року о 10 год. 00 хв. та 19 год.
00 хв. виходом державного виконавця за
місцем проведення перевірки рішення
суду встановлено, що боржник - ОСОБА_5 на
місце проведення виконавчих дій не
з'явилася, доступу до квартири не
надала, про що відповідачем складені
відповідні акти державного виконавця.

Таким чином, за невиконання рішення
суду № 1915/16439/2012 державним виконавцем
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції Зваричем Р.М.
винесено постанову ВП № 41331405 від 04.04.2014
року про накладення штрафу в розмірі 170
грн. на боржника ОСОБА_5

Ухвалою Тернопільського окружного
адміністративного суду, в якості
третіх осіб які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача залучені
Тернопільська міська рада та
виконавчий комітет Тернопільської
міської ради.

Представник третіх осіб в судовому
засіданні підтримав позицію
представника відповідача в повному
обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін та третіх
осіб, дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 19.12.2013
року Тернопільським міськрайонним
судом видано виконавчий лист №
1915/16439/2012, згідно якого ОСОБА_6, ОСОБА_5
було зобов'язано не чинити виконавчому
комітету Тернопільської міської
радиперешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, шляхом вивільнення квартири
АДРЕСА_1

25.12.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
боржнику ОСОБА_5 строк для самостійного
виконання рішення до 31.12.2013 року.

18.03.2014 року боржнику надіслано вимогу
виконати рішення суду, та не чинити
перешкод виконавчому комітету
Тернопільської міської ради у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, і
зобов'язано боржника бути присутнім за
даною адресою 02.04.2014 року о 10 год. 00 хв.
для перевірки виконання рішення суду.

Як слідує з матеріалів справи та не
заперечується сторонами по справі,
01.04.2014 року на адресу відділу ДВС
надійшла заява від боржника, в якій
позивач повідомив, що вищевказану
вимогу державного виконавця він
отримав та перешкод виконавчому
комітету Тернопільської міської ради у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 не
чинить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV)
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частиною першою ст. 25 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, що зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за №
489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) ця
Інструкція розроблена відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження», інших законодавчих актів
України та нормативно-правових актів
Міністерства юстиції України і
визначає окремі питання організації
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) (далі -
рішення), що відповідно до Закону
підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1.5 Інструкції № 512/5
передбачено, що під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1.5.2. Інструкції № 512/5
акт - документ, що підтверджує певні
встановлені факти або події.

Як підтверджується матеріалів справи
та не заперечувалось позивачем, 02.04.2014
року о 10 год. 00 хв. та 19 год. 00 хв. виходом
державного виконавця за місцем
проведення перевірки рішення суду
встановлено, що боржник - ОСОБА_5 на
місце проведення виконавчих дій не
з'явилася, доступу до квартири не
надала, про що відповідачем були
складені відповідні акти державного
виконавця.

Також, як визнано у судовому засіданні
представником позивача, станом на час
вчинення відповідачем виконавчих дій
(02.04.2014р.), як і на час розгляду даної
справи судом, ОСОБА_5 квартира АДРЕСА_1
не вивільнена, та поважні причини які
унеможливлювали виконання боржником
згадуваного рішення суду відсутні.

Пунктом 1.7. Інструкції № 512/5
передбачено, що вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів, установ,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 89 Закону № 606-ХІV у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Щодо тверджень позивача з приводу
наявності ухвали від 18 березня 2014 року
апеляційного суду Тернопільської
області якою відмовлено у задоволенні
подання державного виконавця Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про примусове входження до
квартири АДРЕСА_1, то така судом до
уваги не приймається, оскільки, остання
не змінює та не скасовує обов'язку
позивачки у даній справ (боржника у
виконавчому проваджені 41331405) виконати
рішення суду у справі № 1915/16439/2012, яким
ОСОБА_6, ОСОБА_5 зобов'язано не чинити
виконавчому комітету Тернопільської
міської ради перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, шляхом вивільнення
квартири АДРЕСА_1

З аналогічних підстав судом не
приймається до уваги і посилання
позивачки на наявність іншого, раніше
прийнятого судового рішення у справі
за позовом Тернопільської міської ради
до позивачки про виселення з квартири
АДРЕСА_1 (справа №2-9169/11 рішення
апеляційного Тернопільської області
від 31 травня 2012р.). Також, суд звертає
увагу на те, що сторони у справах у
справі №2-9169/11 та № 1915/16439/2012 є різними.
Так, у першій справі сторонами є ОСОБА_5
та Тернопільська міська рада, а у іншій
справі сторонами є ОСОБА_5 і виконавчий
комітет Тернопільської міської ради.
Відповідно, сторонами у виконавчому
провадженні у межах якого винесено
оскаржуване рішення є: боржник -
ОСОБА_5, стягувач - виконавчий комітет
Тернопільської міської ради.

Крім того, слід відмітити, що судове
рішення Тернопільського
міськрайонного суду у справі №607/1080/14-ц
від 03 квітня 2014р. на яке посилався
представник позивача у судовому
засіданні в обґрунтування заявленого
позову, ні на час винесення
оскаржуваного рішення, ні станом на час
розгляду справи судом не набрало
законної сили, а отже не приймається
судом як належна підстава для
скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що за не виконання рішення суду №
1915/16439/2012 від 19.12.2012 року відповідачем
правомірно винесено постанову ВП №
41331405 від 04.04.2014 року про накладення на
ОСОБА_5 штрафу в розмірі 170 грн., а тому
позовні вимоги позивача є
безпідставними й задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_5 до другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції, треті
особи які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Тернопільська міська рада,
виконавчий комітет Тернопільської
міської ради про скасування постанови
ВП № 41331405 від 04.04.2014 року про накладення
штрафу в розмірі 170 грн., - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя
Мірінович У.А.