Справа № 820/5717/14
Суддя: Ізовітова-Вакім О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/5717/14
Харківський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді -
Ізовітової - Вакім О.В.,
при секретарі судового засідання -
за участю: представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Борівського комунального
підприємства теплових мереж про
наданння дозволу на погашення суми
податкового боргу, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд надати
дозвіл на погашення суми податкового
боргу за рахунок майна платника
податків, що перебуває в податковій
В обґрунтування позову вказав, що
відповідач має податкову
заборгованість у розмірі 180 952,00 грн. З
метою погашення зазначеної
заборгованості позивачем здійсненні
заходи щодо стягнення коштів, які
перебувають у власності відповідача,
однак на рахунках останнього кошти
відсутні. На підставі ст.95 Податкового
кодексу України позивач просить суд
надати дозвіл на погашення податкового
боргу відповідача за рахунок майна, що
перебуває у податковій заставі.
Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причин неявки до суду
не повідомив, надав до суду клопотання
про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечувала,
вказала на необґрунтованість позовних
вимог та просила суд відмовити у
Враховуючи положення ч.4 ст.122 КАС
України суд вважає за можливе
розглянути адміністративну справу без
участі представника позивача.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши подані
сторонами документи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
З облікових карток платника податків
вбачається, що відповідач дійсно має
заборгованість перед бюджетом України
з податку на додану вартість на суму
180952,00 грн. Зазначена заборгованість
виникла внаслідок несплати самостійно
визначених платником податків
платежів на підставі декларацій
Суд зазначає, що згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст.
16 ПК України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Підпунктом 57.1 ст. 57 ПК України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України,
грошове зобов'язання самостійно
визначене платником податків не
підлягає оскарженню.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.
Статтею 59 ПК України передбачено, що у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).
З матеріалів справи вбачається, що у
порядку Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" позивачем на адресу
відповідача направлено податкові
вимоги №1/21 від 01.07.2005р. (отримано
05.07.2005р.) та №2/30 від 26.08.2005р. (отримано
У позовній заяві контролюючий орган
посилається на приписи ст.95 ПК України,
якими передбачено, що контролюючий
орган здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
Позивач з метою погашення
заборгованості звернувся до суду з
вимогами про стягнення грошових коштів
за податковим боргом з розрахункових
рахунків. Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
02.04.2013р. у справі №820/2569/13-а позовні
вимоги задоволено в повному обсязі.
Зазначене рішення суду першої
інстанції залишено без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2013р. На
виконання судового рішення позивачем
направлялися інкасові доручення до
банківських установ, але на рахунках
платника податків кошти для погашення
податкового боргу були відсутні .
Відповідно до п.87.2. ст.87 ПК України,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.
Згідно п.88.1. ст.88 ПК України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
Позивачем на підставі положень
Податкового кодексу України прийнято
рішення №1/32468926 від 17.10.2011р. про опис
майна у податкову заставу, що перебуває
у власності відповідача.

На підставі вказаного рішення,
податковим керуючим складено акт опису
майна відповідача №1/32468926 від 17.10.2011р.,
відповідно до якого проведено опис
майна відповідача на загальну суму
1229495,16 грн.

Вказані в акті опису майна №1/32468926 від
17.10.2011р. активи платника податків
зареєстровані у податковій заставі, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна (а.с.7).

Таким чином, позивач вважає, що ним були
здійснено усі заходи по стягненню
податкового боргу платника податків,
передбачені діючим законодавством,
однак вони не призвели до погашення в
повному обсязі податкового боргу. На
підставі викладених обставин справи
контролюючий орган вважає, що наявні
підстави для звернення до суду з
позовом про надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Проте, з цього приводу суд зазначає
наступне.

Згідно п. 1.2. Статуту Борівського
комунального підприємства теплових
мереж - Борівське комунальне
підприємство теплових мереж
Борівського району є комунальним
унітарним підприємством. Борівське
комунальне підприємство теплових
мереж у відповідності з розпорядженням
Харківської обласної державної
адміністрації №116 від 18.04.2003 року та на
підставі рішення Х сесії Харківської
обласної ради ХХIV скликання від 3 липня
2003 року "Про передачу зі спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області цілісних майнових
комплексів підприємств теплових мереж
у спільну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст
Близнюківського, Борівського,
Валківського, Вовчанського,
Дворічанського, Дергачівського,
Красноградського, Краснокутського,
Новодолазького, Шевченківського
районів та у комунальну власність
територіальних громад міст Богодухова,
Ізюма, Лозової, селищаВеликий Бурлук"
та рішень Борівської районної ради - VII
сесії XXIV скликання від 14 травня 2003 року
"Про прийому у спільну власність
територіальної громади району філії
обласного комунального підприємства
теплових мереж "Борівське підприємство
теплових мереж" та IX сесії XXIV скликання
від 16 вересня 2003 року "Про затвердження
Акту приймання-передачі майнового
комплексу Борівського підприємства
теплових мереж" передано цілісним
майновим комплексом із спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області до спільної
власності територіальних громад сіл,
селища Борівського району.

Крім того, з п.2.3 Статуту відповідача
вбачається, що по формі власності
Борівське комунальне підприємство
теплових мереж є спільною власністю
територіальних громад сіл, селища
Борівського району Харківської
області.

Згідно положень ч.1-3 ст.78 ГК України,
комунальне унітарне підприємство
утворюється компетентним органом
місцевого самоврядування в
розпорядчому порядку на базі
відокремленої частини комунальної
власності і входить до сфери його
управління. Орган, до сфери управління
якого входить комунальне унітарне
підприємство, є представником власника
- відповідної територіальної громади і
виконує його функції у межах,
визначених цим Кодексом та іншими
законодавчими актами. Майно
комунального унітарного підприємства
перебуває у комунальній власності і
закріплюється за таким підприємством
на праві господарського відання
(комунальне комерційне підприємство)
або на праві оперативного управління
(комунальне некомерційне
підприємство).

Відповідно до ч.4 ст.78 ГК України,
статутний капітал комунального
унітарного підприємства утворюється
органом, до сфери управління якого воно
належить. Розмір статутного капіталу
комунального унітарного підприємства
визначається відповідною місцевою
радою.

Для забезпечення діяльності
комунального підприємства Власником -
територіальною громадою селища Борова,
Харківської області, передано до
Статутного капіталу основних фондів на
суму 1320509,10 грн., які були внесені до
статутного капіталу відповідно до
рішення 9 сесії 24 скликання Борівської
районної ради від 16 вересня 2003 року "Про
затвердження Акту приймання-передачі
майнового комплексу Борівського
підприємства теплових мереж".
Зазначене підтверджується статутом
відповідача та актом приймання -
передачі від 29.08.2003р. (а.с.54-82)

Таким чином, основні засоби - майно
(активи) відповідача є комунальною
власністю територіальної громади
селища Борова Харківської області та
використовується у
виробничо-господарській діяльності
відповідача.

Враховуючи вище викладене суд
зазначає, що для погашення
заборгованості комунальних
підприємств існує особливий порядок
передбачений ст.96 ПК України.

Відповідно до положень ст.96 ПК України,
у разі якщо сума коштів, отримана від
продажу внесеного в податкову заставу
майна комунального підприємства, не
покриває суму його податкового боргу і
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, контролюючий орган
зобов'язаний звернутися до органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади, до сфери управління
якого належить майно такого платника
податків, з поданням щодо прийняття
рішення про: виділення коштів
місцевого бюджету на сплату
податкового боргу такого платника
податків. Рішення про фінансування
таких витрат розглядається на
найближчій сесії відповідної ради;
затвердження плану досудової санації
такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; прийняття сесією відповідної
ради рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.

Матеріалами справи підтверджено, що у
відповідача, як унітарного
комунального підприємства, відсутнє
власне майно, яке відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено. Зазначене підтверджується
безпосередньо актом опису майна
відповідача №1/32468926 від 17.10.2011р.,
оскільки у п.2 зазначеного акту
податковим керуючим вказано про
відсутність на день складання акта
майна, що може бути описано у податкову
заставу.

Таким чином, контролюючий орган
переконавшись, що у боржника відсутнє
майно яке може бути передано у
податкову заставу чи відчужене,
зобов'язаний був, у порядку ст.96 ПК
України, звернутися до Борівської
сільської ради, як до органу місцевого
самоврядування до сфери управління
якого належить майно відповідача, з
поданням щодо прийняття рішення про
виділення коштів місцевого бюджету на
сплату податкового боргу такого
платника податків.

Враховуючи викладене вище
контролюючим органом не дотримано
особливого порядку стягнення
податкової заборгованості з
комунального підприємства,
передбаченого ст.96 ПК України, що
унеможливлює задоволення позовних
вимог.

Розподіл судових витрати здійснюється
відповідно до ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Борівського комунального
підприємства теплових мереж про
наданння дозволу на погашення суми
податкового боргу - відмовити в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20.05.2014
року.

Суддя
Ізовітова-Вакім О.В.