Справа № 2а-669/12/0970
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа №
147513/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємства
«Ольва» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за його позовом до
головного державного податкового
ревізора-інспектора державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі Івано-
Франківської області Лисюк Марії
Михайлівни про визнання дій
протиправними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року приватне підприємство
«Ольва» (далі - ПП «Ольва») звернулося
до суду з адміністративним позовом, у
якому просило визнати протиправними
дії головного державного податкового
ревізора-інспектора державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області Лисюк М.М.
щодо визнання нікчемними правочинів,
укладених між позивачем та ПП
«Універсалбуд».

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2012 року у справі № 2а-669/12/0970 у
задоволені позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ПП
«Ольва» просило зазначену постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
висновки відповідача щодо нікчемності
правочинів не ґрунтуються на первинних
документах, а є виключно припущеннями.
Зазначає, що відповідачем не
встановлено обставин, які б свідчили
про умисел ПП «Ольва» на укладення
договорів з ПП «Універсалбуд» без
наміру створити наслідки, які
передбачені договорами, а також не
надано таких доказів і під час судового
розгляду справи.

На думку апелянта, податкові органи не
наділені законодавцем компетенцією на
встановлення фактів порушення
платниками податків норм актів
цивільного або господарського
законодавства та не мають повноважень
визнавати правочини нікчемними або
такими, що не відповідають закону.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ПП
«Ольва», суд першої інстанції виходив
із того, що 24.05.2011 року на підставі пп.
20.14 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1
п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України головним державним
податковим ревізором-інспектором
відділу податкового контролю
юридичних осіб ДПІ в Богородчанському
районі Лисюк М.М. було проведено
документальну невиїзну перевірку ПП
«Ольва» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства при здійсненні
взаєморозрахунків даного підприємства
з ПП «Універсалбуд» за період з 01.09.2009
по 30.09.2009 року.

За результатами перевірки складено акт
за № 268/23/20535236 від 24.05.2011 року, в якому
зафіксовано, що всупереч вимогам ч. 5 ст.
203, ч.ч. 1,2 ст. 215, ст. 216 Цивільного кодексу
України ПП «Ольва» укладено з ПП
«Універсалбуд» правочини щодо
придбання будівельних матеріалів та
отримання послуг, які не спрямовані не
реальне настання наслідків,
обумовлених вказаними правочинами. При
цьому всупереч вимогам ст.ст. 656, 662, 665 ЦК
України товар по вказаних правочинах
не був переданий покупцю, послуги не
надані.

Також перевіркою встановлено, що
позивачем внаслідок порушення п. 5.1 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та п. 7.4 та п. 7.5
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» завищені на 1289915 грн.
валові витрати і на 257983 грн. податковий
кредит за вересень 2009 року, та
відповідно занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість.

На підставі вищевказаного акту
перевірки податковим органом прийнято
повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від
06.06.2011 року, згідно якого ПП «Ольва» на
257983 грн. збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість та нараховано штрафні
(фінансові) санкції на суму 64495,75 грн.
Вказане рішення позивачем оскаржено в
судовому порядку. Дані обставині
згідно положень ч. З ст. 72 КАС України
доказування не потребують, як такі, що
визнаються сторонами та в суду не
виникає сумніву щодо достовірності та
добровільності їх визнання.

При цьому суд дійшов висновку, що
оскільки за результатами перевірки ПП
«Ольва» головним державним податковим
ревізором-інспектором ДПІ в
Богородчанському районі Лисюк М.М. на
її думку виявлено порушення позивачем
вимог чинного законодавства, то
останні правомірно зафіксовані нею в
акті від 24.05.2011 року. Крім того, жодних
дій, якими відповідач визнав чи
намагався визнати вищевказані
договори нікчемними чи які призвели до
порушення суб'єктивного права позивача
або змінили б обсяг прав і обов'язків ПП
«Ольва», як платника податків, судом не
встановлено. А тому, на думку суду
першої інстанції, позовні вимоги є
необґрунтованими та в їх задоволенні
слід відмовити.

Даючи правову оцінку постанові суду
першої інстанції та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
такого.

Відповідно до п. п. 1, 8 ст. 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції виконують такі
функції: здійснюють контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів);
проводять перевірки фактів
приховування і заниження сум податків
та зборів (обов'язкових платежів) у
порядку, встановленому цим Законом та
іншими законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року №
984, зареєстрованим в міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772,
затверджено Порядок оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства.

Відповідно до п. З розділу І цього
Порядку результати документальних
перевірок оформлюються у формі акта
або довідки. У разі встановлення під
час перевірки порушень складається
акт, а у разі відсутності порушень -
довідка.

Акт - це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт (довідка) документальної перевірки
складається у двох примірниках та
підписується посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби, які проводили перевірку, а
також посадовими особами платника
податків або його законними
представниками.

Згідно з п. п. 4-6 розділу І Порядку акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Оскільки під час проведення перевірки,
на думку відповідача, було встановлено
порушення ПП «Ольва» вимог окремих
положень Податкового кодексу України,
то такі висновки було викладено у акт
перевірки. При цьому відповідач,
складаючи акт документальної
перевірки та зазначаючи у ньому певні
висновки з питань, що були предметом
перевірки, реалізовував свої
повноваження щодо контролю за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків у
спосіб, що встановлений Законом, а саме
шляхом проведення перевірки з метою
встановлення правильності визначення
об'єкта оподаткування, а отже дії
відповідача щодо складання акту
перевірки є правомірними.

Відповідності до п. 86.7 ст. 86 Податкового
кодексу України та п. 6 розділу IV даного
Порядку у разі незгоди платника
податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами та даними, викладеними в
акті (довідці) документальної
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення протягом п'яти робочих
днів з дня отримання акта (довідки), які,
у випадку їх подання, є невід'ємною
частиною (додатком) до акта (довідки)
перевірки.

Таким чином, висновки працівника
податкового органу, викладені у акті
перевірки, не є остаточними, оскільки
платник податків має право надати свої
зауваження, які у подальшому
враховуються під час вирішення питання
про здійснення нарахування грошових
зобов'язань за результатами перевірки.

При цьому питання щодо визначення
грошового зобов'язання платникові
податків за результатами перевірок
вирішує контролюючий орган, а не
посадові особи, що здійснювали
перевірку.

Відповідно до наведеного діяльність зі
складання актів документальних
перевірок є службовою діяльністю
працівників контролюючого органу на
виконання своїх посадових обов'язків
із збирання доказової інформації щодо
дотримання платником податків
податкової дисципліни. Акт перевірки і
дії посадових осіб контролюючого
органу зі складання цього акта не
створюють жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни чи
припинення будь-яких прав платника
податків, крім права на надання
зауважень до акта перевірки. Водночас
таке право виникає у зв'язку із самим
фактом складення акта безвідносно до
його конкретного змісту.

Питання правомірності та
обґрунтованості певних висновків,
вказаних в акті перевірки, може
досліджуватись і таким висновкам суд
може надавати правову оцінку лише у
справі про оскарження рішень
контролюючого органу, прийнятих на
підставі акта перевірки та висновків,
викладених в ньому.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний
суд дійшов висновку, що зазначені вище
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу приватного
підприємства «Ольва» залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі № 2а-669/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Т.В.Онишкевич

Судді
В.П.Дякович

Л.П.Іщук