Справа № 816/223/13-а
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/223/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Іванюк
Є.В.,

представника позивача - Смольський Ю.С.,

представника відповідача - Чайка М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відкритого акціонерного
товариства " Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат "
до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2013 року Відкрите акціонерне
товариство " Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"
(надалі по тексту - Полтавський ГЗК)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
(надалі по тексту - Кременчуцька ОДПІ)
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позивач просив визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень:

- №/148 від 19.09.2012р., яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування липня 2012 року на 2 538 887
грн. та нарахована штрафна фінансова
санкція в сумі 1 269 443,50 грн.;

- №/249 від 10.12.2012р., яким було
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування у липні 2012 року на суму у
28 741 163,45 грн.;

- №/248 від 10.12.2012 року, яким
товариству зменшено суму від'ємного
значення за липень 2012 року на 6 570 762 грн.

17.03.2014 року представником позивача
подано до суду заяву про зменшення
позовних вимог, у якій позивач просив
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції №/148 від
19.09.2012 року, №/248 від 10.12.2012 року, а
податкове повідомлення-рішення
№/249 від 10.12.2012 року просив визнати
протиправним та скасувати в частині
відмови у наданні бюджетного
відшкодування з ПДВ за липень 2012 р. в
сумі 28 283 747,45 грн., таким чином
відмовившись від вимог про скасування
податкового повідомлення -рішення
№/249 від 10.12.2012 року в частині
зменшення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 457 416 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2014 року було
здійснено заміну відповідача -
Кременчуцької ОДПІ Державної
податкової служби в Полтавській
області, на правонаступника -
Кременчуцьку ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що не погоджується із
висновками Акту перевірки та
прийнятими на підставі цих висновків
податковими повідомленнями-рішеннями,
оскільки не порушив норм податкового
законодавства.

При цьому вказував на відсутність у
податкового органу компетенції
встановлювати нікчемність правочинів,
а також стверджував про реальність та
легальність господарських операцій,
які відповідач вважав нікчемними;
неможливість покладення на платника
відповідальності за можливу
протиправну поведінку його
контрагентів, зокрема, недекларування
ними податкових зобов'язань.

По окремих порушеннях, на підставі
висновків про вчинення яких були
прийняті оскаржувані рішення, позивач
стверджував про правомірність
формування сум бюджетного
відшкодування ВАТ "Полтавський ГЗК" по
взаємовідносинам з ТОВ «Восток-Руда»,
оскільки у відповідності зі ст.192.1 ПКУ
постачальником (ТОВ «Восток-Руда») було
проведено коригування кількісних та
вартісних показників до зменшення по
податкових накладних з одночасним
оформленням податкових накладних по
фактичних вартісних і кількісних
показниках. Разом з тим, контролюючий
орган залишив без уваги податкові
накладні, виписані по фактичних
вартісних і кількісних показниках.

Крім того, позивач наполягав на тому, що
має право на подання заяви про бюджетне
відшкодування протягом 1095 днів з
моменту виникнення такого права, що
встановлено пунктом 102.5 статті 102 ПКУ,
але проігноровано відповідачем.

Також, представник позивача зазначав
про наявність судових рішень, які мають
преюдиційне значення щодо предмету
даної адміністративної справи, а саме
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду №816/224/13-а від
12.07.2013 року та ухвали Вищого
адміністративного суду України
№К/800/59702/13 від 12.03.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позову,
просила відмовити в його задоволенні.
Письмові заперечення відповідача були
обґрунтовані тим, що в ході проведення
перевірки встановлено нікчемний
характер господарських операцій
позивача та його контрагентів,
внаслідок чого неправомірно
сформовано суми до бюджетного
відшкодування та від'ємне значення ПДВ
за липень 2012 року. Відповідач, крім
того, вказував на добровільну відмову
платника від отримання суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, трактуючи як таку той факт, що
платник заявив до бюджетного
відшкодування суми, раніше
задекларовані в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
податкових періодів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
встановив наступне.

ВАТ "Полтавський ГЗК" ()
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Комсомольської
міської ради Полтавської області 05.01.1995
року. Перебуває на податковому обліку в
Комсомольському відділенні
Кременчуцької ОДПІ 05.01.1995 року.

Згідно свідоцтва від 28.06.1997 року №23517488,
виданого Комсомольським відділенням
Кременчуцької ОДПІ, ВАТ "Полтавський
ГЗК" є платником ПДВ.

З 30.08.2012р. по 31.08.2012р. Кременчуцькою
об'єднаною Державною податковою
інспекцією проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
Відкритого акціонерного товариства
«Полтавський гірничо - збагачувальний
комбінат» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за липень
2012 року, яке виникло за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось у серпні 2010р., травні,
червні 2012р.

За результатами перевірки
Кременчуцькою ОДПІ складено Акт від
31.08.2012 р. №3373/15-507/00191282 (надалі Акт від
31.08.2012 року), у висновках якого було
встановлено порушення позивачем:

- п.п.1.2 ст.215, п.п.1.5 ст.203, ст.228 Цивільного
кодексу України, п.п.1.6, п.п.1.7 ст.1, п.п.7.4.1,
п.п.7.4.4, п.п.7.4.5, п.7.4, п.п.7.2.4., п.п.7.2.6, п.7.2,
п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року
№168/97-ВР (із змінами та доповненнями),
п.п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, абз. 8 п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р., п.6.1, п.6.3 ст.6 Наказу
Міністерства фінансів України №1379 від
01.11.2011р. зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 22.11.2011р. за №1333/20071, в
результаті чого завищено суму
бюджетного відшкодування ПДВ за липень
2012р. в розмірі 2 538 887грн.

- п.п.7.8.2, п.7.8, ст.7 наказу Державної
податкової служби України від 19.06.2012р.
№522 «Про затвердження Регламенту
опрацювання податкових декларацій з
податку на додану вартість, за якими
задекларовано від'ємне значення та/або
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість» та п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого ВАТ «Полтавський ГЗК»
завищено:

- суму від'ємного значення за липень
2012р. - на суму 120 998 327грн.

- суму бюджетного відшкодування ПДВ за
липень 2012р. в розмірі 145 090 287грн. (т. 1
а.с.31-48).

06.09.2012 року ВАТ «Полтавський ГЗК»
подано заперечення на акт податкової
перевірки. Листом Кременчуцької ОДПІ
від 14.09.2012 року ці заперечення залишені
без задоволення.

На підставі вищевказаного Акту
перевірки 19.09.2013 року Кременчуцька ОДПІ
прийняла податкові
повідомлення-рішення:

1. № 147, яким ВАТ «Полтавський
ГЗК» відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування з ПДВ на суму 145 090 287 грн;

2. №148, яким товариству
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ на 2 538 887 грн., та
нарахована штрафна фінансова санкція в
сумі 1 269 443,50 грн.;

3. №149, яким платнику зменшено
суму від'ємного значення ПДВ за липень
2012 року на 120 998 327 грн. (т.1 а.с.21-26).

Не погоджуючись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку до ДПС у
Полтавській області (а.с. 52-56 т.1).

За наслідками розгляду скарги ДПС у
Полтавській області зобов'язано
Кременчуцьку ОДПІ призначити та
провести додаткову позапланову
документальну перевірку ВАТ
"Полтавський ГЗК" з усіх оскаржених
питань.

У період з 21.11.2012 року по 27.11.2012 року
посадовими особами Кременчуцької ОДПІ
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ВАТ
"Полтавський ГЗК" з усіх питань
оскарження по декларації за липень 2012
року.

За наслідками перевірки складено акт
від 28.11.2012 року №5035/15-507/00191282, за
висновками якого в ході перевірки
встановлено порушення:

- п.п.1.2 ст.215, п.п.1.5 ст.203, ст.228 Цивільного
кодексу України, п.п.1.6, п.п.1.7 ст.1, п.п.7.4.1,
п.п.7.4.4, п.п.7.4.5, п.7.4, п.п.7.2.4., п.п.7.2.6, п.7.2,
п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року
№168/97-ВР (із змінами та доповненнями),
п.п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, абз. 8 п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України, п.6.1,
п.6.3 ст.6 Наказу Міністерства фінансів
України №1379 від 01.11.2011р.
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 22.11.2011р. за №1333/20071, що
виразилося у завищенні суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за липень 2012р. в
розмірі 2 538 887 грн.

- п.198.6 ст. 198, п.201.4, п.201.6, ст.201
Податкового кодексу України, що
виразилося у завищенні суми від'ємного
значення з ПДВ за липень 2012р. на суму 6 570
762 грн.

- п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України
від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та
доповненнями), що виразилося у
завищенні суми бюджетного
відшкодування ПДВ за липень 2012р. в
розмірі 93 609 204 грн.

- п.198.1, 198.3 ст.198, п.200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, що виразилося у
завищенні суми бюджетного
відшкодування ПДВ за липень 2012р. в
розмірі 51 478 941 грн. ( т.1 а.с. 61-95)

На даний Акт платником теж було подано
заперечення від 06.12.2012 року, яке листом
Кременчуцької ОДПІ від 14.12.2012 року
залишено без урахування з посиланням
на прийняття рішення ДПС у Полтавській
області про часткове скасування
попередньо прийнятих податкових
повідомлень-рішень.

На підставі акту перевірки
Кременчуцької ОДПІ від 28.11.2012 року ДПС у
Полтавській області 29.11.2012 року
прийнято рішення №10/10-215 ( т. 1 а.с.103-111)
яким:

- залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2012 р.
№/148, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування в розмірі 2 538
887,00 грн. та нараховано штрафну
(фінансову) санкцію в сумі 1 269 443,50грн.;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2012р.
№/149 в частині зменшення суми
від'ємного значення за липень 2012 року
на 114 427 565 грн., а в іншій частині
залишено без змін;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2012 р.
№/147 в частині відмовленої в
наданні бюджетного відшкодування суми
ПДВ в розмірі 116 349 123,55 грн., а в іншій
частині залишено без змін.

У зв'язку із рішенням ДПС у Полтавській
області про результати розгляду скарги
платника Кременчуцькою ОДПІ 10.12.2012 року
прийнято нові податкові
повідомлення-рішення: №/248, яким
зменшено розмір від'ємного значення
ПДВ липня 2012 року на суму 6 570 762 грн.; та
№/249, яким відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з ПДВ за
липень 2012 року на суму 28 741 163,45 грн. ( т. 1
а.с.19-20).

17.12.2012 року ВАТ «Полтавський ГЗК»
звернулося до ДПС України зі скаргою на
вищезгадані податкові
повідомлення-рішення. Рішенням від
08.01.13р. №106/0/61-12/10-2115 «Про результати
розгляду повторної скарги» Державна
податкова служба України залишила
скаргу ВАТ «Полтавський ГЗК» без
задоволення.

Позивач не погодився із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
у зв'язку із чим оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи оскаржувані податкові
повідомлення-рішення з точки зору
відповідності їх вищенаведеним
критеріям, суд приходить до таких
висновків.

Податкове повідомлення - рішення №
/148 від 19.09.2012 року, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за липень 2012р. в
розмірі 2 538 887 грн., застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 1 269 443,50 грн.

Дана частина суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за липень 2012 року в
розмірі 2 538 887 грн., що підлягає
відшкодуванню на рахунок платника у
банку, була сформована за рахунок
від'ємного значення з ПДВ в розмірі 2 538
887 грн., що декларувалось ВАТ
"Полтавський ГЗК" у червні 2012 року.

Судом з'ясовано, що згідно акту
перевірки від 31.08.2012 року № 3372/15-507/00191282,
складеного за наслідками проведеної
позапланової виїзної перевірки ВАТ
"Полтавський ГЗК", встановлено, крім
іншого, порушення пункту 198.6 статті 198,
пунктів 201.1, 201.4, 201.6, абзацу 8 пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України,
в результаті чого завищено суму
від'ємного значення за червень 2012 року
на суму 2 538 887 грн.

На підставі акту перевірки від 31.08.2012
року №3372/15-507/00191282 Кременчуцькою ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.09.2012 року
№/1429, яким зменшено позивачу
розмір від'ємного значення суми ПДВ в
розмірі 2 538 887 грн.

Позивач не погодився із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його до Полтавського
окружного адміністративного суду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
у справі № 2а-1670/224/13-а позовні вимоги
ВАТ "Полтавський ГЗК" до Кременчуцької
ОДПІ про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено
частково, зокрема, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ від 06.09.2012 року №/1429, яким
зменшено позивачу розмір від'ємного
значення суми ПДВ в розмірі 2 538 887 грн.

11 листопада 2013 року Харківським
апеляційним адміністративним судом
прийнято постанову у даній справі, якою
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
скасовано та відмовлено ВАТ
«Полтавський ГЗК» у задоволенні
позову.

Однак, 12.03.2014 року Вищий
адміністративний суд України
постановив ухвалу по справі №816/224/13-а,
якою постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.11.2013 року скасовано, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
залишено в силі ( т. 4 а.с. 178).

Постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
у справі №2а-1670/224/13-а набрала законної
сили 12.03.2014 року, згідно з частиною 5
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, у справі №2а-1670/224/13-а за
позовом ВАТ "Полтавський ГЗК" до
Кременчуцької ОДПІ про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
06.09.2012 року № /140 наявне судове
рішення, що набрало законної сили.

Даним рішенням надано правову оцінку
правомірності податкового
повідомлення-рішення про зменшення
розміру від'ємного значення з ПДВ за
червень 2012 року на 2 538 887 грн. та визнано
його протиправним.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на висновок судового рішення
про правомірність формування
платником суми від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ за червень 2012 року на суму
2 538 887 грн. безперечним є висновок про
те, що платником правомірно заявлено цю
ж суму бюджетного відшкодування з ПДВ
за липень 2012 року. Обґрунтування
податкового органу про зворотне -
спростовано судовим рішенням, що
набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку про наявність підстав
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 19.09.2012 року
№/148.

Податковим повідомленням - рішенням
№/248 від 10.12.2012 року позивачу було
зменшено розмір від'ємного значення
ПДВ за липень 2012 року на суму 6 570 762 грн.

Підставою для коригування від'ємного
значення ПДВ платника, згідно
матеріалів справи, стали висновки
податкового органу за операціями з ПАТ
«Технологічне і спеціальне
обладнання» та ВАТ
«Укрзакордонгеологія».

Так, податковим органом зменшено
позивачу розмір від'ємного значення
ПДВ на суму 17 500 грн. з тих підстав, що
контрагент позивача, ПАТ «Технологічне
і спеціальне обладнання», не включило
до своїх податкових зобов'язань
вищенаведену суму за липень 2012 р.
згідно податкової накладної №12 від
16.07.2012р. на загальну суму 105 000,00 грн. в
т.ч. ПДВ 17 500,00 грн. в той час як ВАТ
«Полтавський ГЗК» відніс до
податкового кредиту липня 2012 року
вказану суму. Таким чином, виникла
розбіжність між задекларованими
обсягами податкового кредиту та
податкових зобов'язань контрагентів.

Пунктами 200.1 - 200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України визначено, що сума
податку, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

У свою чергу, за приписами ст.ст. 187, 198
Податкового кодексу України
правомірність віднесення платником
податків до складу податкового
зобов'язання та податкового кредиту
сум податку на додану вартість має бути
підтверджена відповідними
бухгалтерськими документами, що
свідчитимуть про фактичне отримання
таким платником товарів (послуг),
оплату їх вартості, а також наявність
мети щодо використання таких товарів
(послуг) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
платника податку.

Судом встановлено, що відповідно до
додатку №5 до декларації з ПДВ за
липень 2012 року ВАТ «Полтавський ГЗК»
включив до податкового кредиту
податкову накладну №12 від 16.07.2012р. на
загальну суму 105 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 17 500,00
грн., виписану ПАТ «Технологічне і
спеціальне обладнання».

Вказана податкова накладна виписана
внаслідок виконання договору
постачання №542/463, укладеного 17.02.2010
року між ВАТ «Полтавський ГЗК» та ПАТ
«Технологічне і спеціальне
обладнання».

Так, відповідно до долученої позивачем
до матеріалів справи копії договору
поставки від 17.02.2010 року №542/4638, ПАТ
«Технологічне і спеціальне
обладнання» зобов'язувалося
виготовити та здійснити поставку ВАТ
"Полтавський ГЗК" продукції у
відповідності до специфікації.

На виконання умов даного договору ПАТ
«Технологічне і спеціальне
обладнання» у липні 2012 року
реалізовано ВАТ "Полтавський ГЗК"
«основа дробилки «Бармак» вартістю 210
000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 35 000,00 грн.)
відповідно до специфікації від 17.02.2010
року №16.

У підтвердження вказаної
господарської операції позивачем
надано:

- податкові накладні від 16.07.2012 року №12
на суму 105 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 7500 грн.) та
від 13.01.2012 року №18 на суму 105 000 грн. (в
т.ч. ПДВ - 17 500 грн.);

- накладна №Н12/01/254 від 16.07.2012;

- прибутковий ордер №1000 від 16.07.2012 року;

- платіжне доручення №1969 від 13.01.2012;

- рахунок - фактура №С12-01/254 від 16.07.2012
року;

- товарно-транспортна накладна від
16.07.2012 року.

Суд зазначає, що зауваження до форми та
змісту зазначених первинних
документів бухгалтерського обліку в
Акті перевірки та під час розгляду
справи відсутні.

Таким чином, в ході судового розгляду
справи в повному обсязі доведено
реальність (товарність) вищевказаної
господарської операції, встановлено
факт сплати позивачем у ціні придбаних
товарів податку на додану вартість в
розмірі 17 500 грн. та підтверджено
використання придбаних товарів у
власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Вищевикладене в своїй сукупності дає
підстави стверджувати, що позивачем
правомірно на підставі виписаної ПАТ
«Технологічне і спеціальне
обладнання» податкової накладної від
16.07.2012 року №12 на суму 105 000 грн. (в т.ч.
ПДВ - 17 500 грн.) віднесено до складу
податкового кредиту за липня 2012 року
суму 17 500,00 грн.

Покладення податковим органом
відповідальності на позивача за
недекларування зустрічного
податкового зобов'язання його
контрагентом, тим паче за відсутності
перевірки зустрічної та за відсутності
перевірки реальності й товарності
виконаної угоди, суперечить принципу
індивідуальної юридичної
відповідальності, нормам Конституції
України та Податкового кодексу
України.

За операціями з контрагентом ВАТ
«Укрзакордонгеологія» податковим
органом позивачу зменшено розмір
від'ємного значення ПДВ за липень 2012 на
суму 6 553 262 грн.

Податковий орган з цього приводу
зазначав у Акті та своїх запереченнях,
що Податковим кодексом України
передбачено право платника на
включення сум ПДВ по податковій
накладній протягом 12 звітних
(податкових) періодів (365 календарних
днів). В даному випадку відповідач
вважав, що по ряду податкових накладних
позивач пропустив вказаний строк
включення їх до податкового кредиту
станом на липень 2012 року.

За правилами абзацу 3 пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України, у разі,
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Судом встановлено, що позивач включив,
з-поміж іншого, до складу податкового
кредиту за липень 2012 року суму 6 553 262
грн. на підставі податкових накладних
ВАТ «Укрзакордонгеологія» №1 від 04.07.2011
року, №23 від 11.07.2011 року, №5 від 05.07.2011
року, №53 від 22.07.2011 року.

Відповідач, стверджуючи про дане
порушення, визнав втраченим право
платника податку на формування
податкового кредиту на підставі
вищенаведених податкових накладних,
відраховуючи передбачені строки 365
днів + 1 день з дати їх виписки.

Спірні податкові накладні виписані у
липні 2011 року. Відповідно 365 днів, на
протязі яких платник мав право
використати їх для формування
податкового кредиту, закінчуються у
липні 2012 року.

Разом з тим, згідно із п. 202.1 ст. 202
Податкового кодексу України, для
платників ПДВ звітним (податковим)
періодом є один календарний місяць.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 та ст. 203 ПКУ,
податкові декларації подаються за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює: календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Платник ПДВ звітується кожного місяця
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Таким чином, формування за рахунок
спірних податкових накладних
податкового кредиту липня 2012 року
могло відбутися у декларації з ПДВ,
поданій за липень - відповідно у серпні
2012 року.

Ця правова позиція відповідає і
правовій позиції Державної податкової
служби України в цілому, що викладена в
Узагальнюючій податковій
консультації, затвердженій наказом ДПС
України №127 від 16.02.2012 року ( т. 3 а.с.157-160).

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позивач
правомірно, в межах закону, звітував за
липень 2012 року саме 19.08.2012 року і
відповідно правомірно сформував
податковий кредит в сумі 6 553 262 грн. на
підставі податкових накладних ВАТ
«Укрзакордонгеологія» №1 від 04.07.2011
року, №23 від 11.07.2011 року, №5 від 05.07.2011
року, №53 від 22.07.2011 року.

Крім того, суд зауважує, що представник
відповідача не зміг пояснити, чому його
правова позиція при встановленні
даного порушення є протилежною
податковій консультації, якою
керувався позивач при поданні
податкової звітності.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що податкове повідомлення-рішення
№/248 від 10.12.2012 року, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
ПДВ за липень 2012 року на суму 6 570 762 грн.,
прийняте протиправно та підлягає
скасуванню.

Надаючи правову оцінку податковому
повідомленню - рішенню №/249 від
10.12.2012 р., яким позивачу відмовлено у
наданні бюджетного відшкодування з ПДВ
за липень 2012 року на суму у 28 283 747,45 грн.
(з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 17.03.2014 року), суд
приходить до наступних висновків.

Відмовляючи у наданні бюджетного
відшкодування на суму 13 037 524 грн.
контролюючий орган зазначав, що
вказана сума сформована за рахунок
від'ємного значення серпня 2010 року, яка
на думку відповідача, мала бути
заявлена платником до відшкодування в
декларації за вересень 2010 року. А у в
зв'язку із тим, що вказане від'ємне
значення заявлено до відшкодування
лише у липні 2012 року, податковий орган
вважав, що ВАТ «Полтавський ГЗК»
самостійно, добровільно відмовився від
бюджетного відшкодування, не заявивши
його у вересні 2010 року.

Суд не погоджується із такою правовою
позицією відповідача, виходячи з
наступного.

Так, згідно пункту 200.1 статті 200 ПКУ,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Кодексу).

Відповідно до пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Відповідно до положень пункту 102.5
статті 102 Податкового кодексу України,
заява про відшкодування може бути
подана платником не пізніше 1095 дня, що
настає за днем отримання права на таке
відшкодування.

Сума ПДВ у розмірі 13 037 524 грн., сплачена
в ціні товару, повністю
підтверджується наданими позивачем
платіжними дорученнями та заявлена до
бюджетного відшкодування в межах
передбачених вищенаведеними нормами
строків давності, у зв'язку із чим
висновки податкового органу про
неправомірність декларування вказаної
суми до бюджетного відшкодування в
липні 2012 року є безпідставними.

Стосовно порушення в частині завищення
бюджетного відшкодування по
декларації з ПДВ за липень 2012 року на
суму 943 719,00 грн. по взаємовідносинах із
ТОВ "Восток-Руда" (з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від 17.03.2014
року), суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ВАТ "Полтавський
ГЗК" на підставі договору поставки від
10.10.2011 року № 10/11, укладеного із ТОВ
"Восток-Руда", придбав залізорудний
концентрат, поставка якого відбувалась
на умовах передплати по цінах за базову
якість сировини.

Позивач відобразив у складі
податкового кредиту червня 2012 року
податкові накладні, виписані по першій
події (передплата).

Відповідно до положень статті 192
Податкового кодексу України якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

В подальшому після факту поставок, які
здійснювались за рахунок вказаних
передплат, постачальником проведено
коригування кількісних та вартісних
показників до зменшення по
вищевказаних податкових накладних з
одночасним оформленням податкових
накладних по фактичних вартісних і
кількісних показниках.

Таким чином, платіжні доручення на суму
943 719,00 грн. по відкоригованим
податковим накладним можуть брати
участь у розрахунку бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2012 року,
оскільки ревізорами не враховано факт
поставки продукції в рахунок
відкоригованої передплати.

Стосовно порушення в частині завищення
бюджетного відшкодування по
декларації з ПДВ за липень 2012 року на
суму 12 245 251,45 грн. по взаємовідносинах
із ТОВ "Юромаш", суд зазначає наступне.

Дане порушення обґрунтовано
контролюючим органом тією обставиною,
що в переліку контрагентів ТОВ
«Юромаш» є ТОВ «Ельбуд», яке, на думку
відповідача, має ознаки фіктивності,
оскільки актом ДПI у Печерському районі
м.Києва№3362/2209/31662288 від 19.06.2012 року щодо
ТОВ "Ельбуд" встановлено відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій по даному
контрагенту.

Суд не погоджується із тим, що
наведений факт є достатньою підставою
для твердження про порушення
податкового законодавства, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2011 року між
позивачем та ТОВ "Юромаш" укладено
договір купівлі - продажу обладнання №
07/с, відповідно до умов якого ТОВ
"Юромаш" зобов'язується передати, а ВАТ
"Полтавський ГЗК" прийняти, в порядку та
на умовах договору, кар'єрні самоскиди
з жорсткою рамою HITACHI EII 3500 ACII кількістю
6 одиниць на умовах попередньої оплати.

Крім того, 09.12.2011 року між позивачем
(Замовник) та ТОВ "Юромаш" (Виконавець)
укладено договір на технічне
обслуговування та ремонт техніки № 3965.

На підтвердження виконання умов
зазначених договорів позивачем надано
суду належним чином завірені копії
договорів з додатками та додатковими
угодами, рахунків-фактур, актів
виконаних робіт, накладних, податкових
накладних, платіжних доручень,
прибуткових ордерів,
товарно-транспортних накладних.

Дослідивши надані документи, суд
встановив, що позивачем до матеріалів
справи в повному обсязі надані
документи первинного бухгалтерського
обліку, на підставі яких сформований у
відповідній частині податковий кредит
ВАТ "Полтавський ГЗК" за перевіряємий
період. Ці документи повністю
відповідають вимогам Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", при цьому
протилежне податковим органом не
стверджувалось.

Кременчуцькою ОДПІ не встановлено
фактів, які б ставили під сумнів
наявність господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Юромаш", не виявлено
обставин, які б спростовували фактичне
здійснення чи товарність таких
господарських операцій. Кременчуцькою
ОДПІ не надано жодного доказу, який би
спростовував правильність
документального оформлення операцій,
за наслідком проведення яких позивачем
сформований податковий кредит, не
доведено відсутність товарів (робіт,
послуг) чи відсутність об'єктивних
можливостей поставки товарів (робіт,
послуг) постачальниками на користь
позивача.

Суду не надано жодних належних доказів
наявності між позивачем та його
контрагентом при укладенні та
виконанні договору взаємоузгоджених
зловмисних дій, не спрямованих на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Наявності таких
доказів, зокрема вироку суду,
постановленого у кримінальній справі
стосовно посадових осіб ТОВ "Юромаш",
судом не встановлено.

Крім того, представник відповідача не
зміг пояснити, як саме пов'язано ТОВ
«Ельбуд» з господарськими відносинами,
що виникли між ВАТ «Полтавський ГЗК» та
ТОВ «Юромаш».

Матеріалами справи підтверджується, що
на момент здійснення господарських
операцій та складення податкових
накладних ТОВ "Юромаш" мало свідоцтво
платника податку на додану вартість,
яке не було анульовано.

Таким чином, оскільки ТОВ "Юромаш" на
момент виникнення спірних
правовідносин було зареєстроване як
платник ПДВ у встановленому законом
порядку, тому формування позивачем
податкового кредиту від цього
підприємства є правомірним.

Посилання Кременчуцької ОДПІ на
результати перевірки ТОВ «Ельбуд» та
встановлення порушень вимог
податкового законодавства даного
товариства як на підставу для
зменшення ВАТ "Полтавський ГЗК" розміру
суми бюджетного відшкодування ПДВ за
липень 2012 року суд вважає
безпідставними з огляду на приписи ст.
61 Конституції України щодо
індивідуального характеру юридичної
відповідальності.

Також суд зазначає, що позивач виконав
усі необхідні умови, передбачені
Податковим кодексом України, які
надають йому правові підстави для
нарахування податкового кредиту, у
зв'язку із чим формування позивачем
податкового кредиту по
взаємовідносинах із ТОВ "Юромаш" є
правомірним. Тому зменшення суми
бюджетного відшкодування за липень 2012
року по взаємовідносинах ТОВ "Юромаш"
на загальну суму 12 245 251,45 грн. є
безпідставним.

Крім того, позивачем надано реєстр
платіжних доручень, не врахованих
інспектором Кременчуцької ОДПІ при
проведенні позапланової перевірки
бюджетного відшкодування по
декларації за липень 2012 року на суму 2 057
254,12 грн.

В ході розгляду справи позивачем до
матеріалів справи надано платіжні
доручення за березень, квітень, травень
2012 року, що підтверджують факт сплати
ПДВ ВАТ "Полтавський ГЗК" на користь
інших постачальників
товарно-матеріальних цінностей,
надавачам послуг та виконавцям робіт,
митним органам. Загальна сума податку
на додану вартість, яка сплачена у
вартості отриманих
товарно-матеріальних цінностей,
наданих послуг та виконаних робіт
складає 2 057 254,12 грн.

Судом встановлено, що частина ПДВ в
сумі 360 334 грн., по послугам нерезидентів
(ВАТ «ОТП «Банк», Москва, Росія; USB AG,
Цюрих, Швейцарія; Wenco International Mining Systems Ltd,
10271 Richmond, Suite 100, Shellbridge Way, V6X 2W8, ВАТ
«Виогем», Белгород, Росія),
декларувались до податкового кредиту
червня 2012 (рядок.12.4 декларації з ПДВ)
згідно із пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України.

З пояснень представника відповідача
судом встановлено, що вказані платіжні
доручення не приймались до уваги у
зв'язку із їх оплатою не у червні 2012
року, тобто не у попередньому звітному
періоді, який передує липню 2012 (у якому
заявлено спірне бюджетне
відшкодування).

Суд критично ставиться до викладеної
позиції відповідача з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 14.1.18 статті 14
Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
кодексу України.

Так, згідно пункту 200.1 статті 200
вказаного Кодексу, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Кодексу).

Відповідно до пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Виходячи із системного аналізу
наведених норм можна дійти висновку, що
платник податків має право на бюджетне
відшкодування стосовно тієї суми
податку на додану вартість, яку він
фактично сплатив постачальникам
товарів (робіт, послуг) у попередніх
податкових періодах. При цьому,
Податковий кодекс України не обмежує
термін "у попередніх податкових
періодах" лише тим періодом, який
безпосередньо передує звітному
періоду. А тому, будь-який період, який
передує звітному, є попереднім по
відношенню до звітного періоду.

Таким чином, при перевірці розрахунку
бюджетного відшкодування ПДВ за липень
2012 року перевіряючими безпідставно не
враховано право позивача на
відшкодування ПДВ в сумі 2 057 254,12 грн.,
яка входить до від'ємного значення
попередніх податкових періодів 2012
року.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 10.12.2012 року №/249 в
частині відмови у наданні бюджетного
відшкодування з ПДВ за липень 2012 року в
сумі 28 283 747,45 грн.

З огляду на частину 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, суд
приходить до висновку, що відповідачем
не доведено факт наявності порушень
позивачем діючого законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 19.09.2012р. № /148, від
10.12.2012 року №/248 та від 10.12.2012 року
№/249 в частині відмови у наданні
бюджетного відшкодування з ПДВ за
липень 2012 р. в сумі 28 283 747,45 грн.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ
"Полтавський ГЗК" підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ № /249 від 19.09.2012
року та № /248 від 10.12.2012 року
визнати протиправними та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ № /249 від 10.12.2012
року визнати протиправним та скасувати
в частині відмови у наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 28 283 747,45 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ВАТ "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"
витрати зі сплати судового збору у сумі
2 294,0 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков