Справа № 872/9788/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 185/3845/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - Зюбан О.Б.
(дов.від 08.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 травня 2013 р. у справі №
185/3845/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"05" квітня 2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області в
якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо не призначення та не
нарахування ОСОБА_3 на пільгових умовах
з 01.02.2013 року відповідно до ст. 14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
як особі, що має право на пенсію за
віком не залежно від віку на пільгових
умовах, що була зайнята на підземних
роботах по видобутку вугілля за
Списком №1 не менше 25 років;

- зобов'язати відповідачі зарахувати до
страхового та пільгового стажу
позивача час відбування ОСОБА_3
покарання у вигляді виправних робіт
без позбавлення волі згідно вироку
Павлоградського міськрайонного суду
від 29.04.1990 року роботи на шахті
«Благодатна» м. Павлоград з 01.08.1990 року
по 31.07.1992 року;

- зобов'язати відповідача провести
призначення та нарахування пенсії на
пільгових умовах з 01.02.2013 року
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», як особі, що
має право на пенсію за віком не залежно
від віку на пільгових умовах, що була
зайнята на підземних роботах по
видобутку вугілля за Списком №1 не
менше 25 років;

- зобов'язати відповідача після
проведення призначення та нарахування
пенсії ОСОБА_3 виплатити
заборгованість з 01.02.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю виключення з
пільгового стажу періоду роботи на
видобутку вугілля пі час відбування
покарання у вигляді виправних робіт.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 травня 2013 р. у справі №
185/3845/13-а адміністративний позов ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій -
задоволено частково. Зобов'язано УПФУ
зарахувати до страхового та пільгового
стажу роботи ОСОБА_3 стаж роботи за час
відбування покарання у вигляді
виправних робіт без позбавлення волі
згідно до вироку Павлоградського
міськрайооного суду Дніпропетровської
області від 29.04.1990 року на шахті
«Благодатна» виробничого об'єднання
«Павлоградвугілля» з 01.08.1990 року по
31.07.1992 року. В решті позову відмовлено.

Постанову суду в частині задоволених
позовних вимог мотивовано тим, що з
набрання законної сили
Кримінально-виконавчим кодексом
України, відпала необхідність у
судовому порядку включення стажу
роботи часу відбування виправних
робіт.

В решті позову відмовлено через те, що
позивачем при зверненні до Пенсійного
фонду не надано необхідних документів
щодо підтвердження іншого крім часу
виправних робіт пільгового стажу.

Не погодившись з постановою суду,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
подано апеляційну скаргу, згідно якої
особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08 травня
2013 р. у справі № 185/3845/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не вірно визначив норми
матеріального права, які підлягали
застосуванню під час вирішення справи.
Скаржник зазначає, що на час виникнення
спірних правовідносин діяв
Виправно-трудовий кодекс УРСР,
положеннями якого зарахування часу
відбування виправних робіт до
трудового стажу відбувалось лише на
підставі рішення суду при умові
сумлінної праці та зразкової поведінки
особи у даний час. Крім того, позивачем
не надано доказів, які б свідчили про
зразкову поведінку та сумлінну працю в
спірний період.

Позивачем до суду надіслані письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких останні наполягає на відмові у
задоволенні апеляційної скарги,
посилаючись на безпідставність та
необґрунтованість її вимог та на
правомірність оскаржуваного судового
рішення.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники позивача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників позивача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників позивача не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_3 13.02.1987 року - прийнятий учнем
підземного горноробочого з повним
робочим днем у шахті "Благодатна"
виробничого об'єднання
"Павлоградвугілля", з 13.02.1987 року -
направлений на курси горнорабочих
очисного вибою з відривом від
виробництва, з 02.07.1987 року - після
закінчення навчання направлений
підземним горнорабочим першого
розряду з повним робочим днем у шахті, з
05.10.1987 року - направлений на курси
машиністів підземних установок з
відривом від виробництва, з 20.11.1987 року -
після закінчення навчання направлений
машиністом підземних установок
третього розряду з повним робочим днем
у шахті, з 01.08.1990р. по 31.07.1992р. відбував
покарання у вигляді виправних робот
згідно вироку Павлоградського
міського народного суду
Дніпропетровської області від 29.04.1990 р.,
про що внесений запис - «період
відбування виправних робіт в загальний
та безперервний стаж не
зараховується». З 19.07.2012 року позивач
був звільнений з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку із невідповідністю
стану здоров'я працівника роботі, що
ним виконується. Дані обставини
підтверджені записами трудової книжки
позивача (а.с. 7-9)

01.03.2013 року позивач звернувся до УПФУ м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області з заявою про
призначення пільгової пенсії.

Відповідач листом від 27.03.2013 року
№3424/05/08 відмовив у призначенні
пільгової пенсії у зв'язку з
відсутністю необхідного трудового
стажу. Так, в обґрунтування відмови,
пенсійним органом зазначено, що час
відбування покарання у вигляді
виправних робіт не зараховується до
загального трудового стажу. Також не
зараховано період навчання ОСОБА_3 у
професійно-технічному навчальному
закладі через те, що перерва між днем
закінчення навчального закладу та днем
зарахування на роботу за набутою
професією перевищив три місяці, що у
розумінні ст. 38 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» є
підставою для відмови у включенні
даного часу до загального трудового
часу.

Не погодившись з відмовою позивач
звернувся до суду за захистом
порушеного права.

Як вбачається з оскарженого судового
рішення та доводів апеляційної скарги,
спірним є питання щодо врахування до
загального трудового стажу періоду
відбування позивачем покарання у
вигляді виправних робіт.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції щодо задоволення даної
частини позовних вимог з наступних
підстав.

Відмовляючи у призначенні пенсії на
пільгових умовах, відповідач посилався
на те, що відповідно до ст. 95
Виправно-трудового кодексу України,
який діяв під час відбування позивачем
покарання, час відбування покарання у
виді виправних робіт може бути
включений до загального трудового
стажу засудженого тільки за рішенням
суду, з дотриманням підстав та умов,
передбачених ст. 414-1
Кримінально-процесуального кодексу
України (в редакції 1960 року).

Колегія суддів вважає помилковими
такий висновок відповідача з огляду на
наступне.

Положеннями ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зазначено, що періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності даним Законом, зараховуються
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло раніше, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Згідно ст. 42 Кримінально-виконавчого
кодексу України час відбуття
засудженим покарання у виді виправних
робіт зараховується в загальний стаж
роботи.

Відповідно до приписів ст. 95
Виправно-трудового кодексу України від
23 грудня 1970 року, якими регулювався
порядок і умови виконання покарання у
виді виправних робіт втратили чинність
на підставі прийняття на набрання
чинності з 01.01.2004 року Кримінально
виконавчого кодексу України.

Згідно ст. 42 Кримінально-виконавчого
кодексу України час відбуття
засудженим покарання у виді виправних
робіт зараховується в загальний стаж
роботи.

Колегія суддів вважає невірним,
посилання скаржника на положення ст.
414-1 Кримінально-процесуального кодексу
України, яка передбачала порядок
розгляду клопотань про включення
часу відбування виправних робіт до
загального трудового стажу, оскільки
дану норму також скасовано Законом
України від 20.01.2005 р "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України".

Положеннями п. 3 Прикінцевих положень
Кримінально-виконавчого кодексу
України визначається, що Закони
України та інші нормативно-правові
акти до приведення у відповідність з
цим Кодексом застосовуються у частині,
що не суперечить даному Кодексу.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що позивачу необґрунтовано
відмовлено у зарахуванні при
призначенні пенсії до загального стажу
роботи на шахті "Благодатна"
виробничого об'єднання
"Павлоградвугілля", під час відбування
покарання у вигляді виправних робіт у
період з 01.08.1990 р. по 31.07.1992р.

Згідно ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років,
а працівники провідних професій на цих
роботах: робітники очисного вибою,
прохідники, вибійники на відбійних
молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничо-рятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років.

При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків і
менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний
повний рік цих робіт пенсійний вік,
передбачений статтею 12 цього Закону,
знижується на 1 рік.

Згідно ст.6 Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій, які полягають
у не врахуванні та не включенні до
загального трудового стажу періоду
відбування покарання позивачем у
вигляді виправних робіт.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог, прийняв
законне та обґрунтоване рішення.
Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, цього висновку не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області на
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 травня 2013 р. у справі №
185/3845/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 травня 2013 р. у справі №
185/3845/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко