Справа № 820/1744/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.Справа № 820/1744/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко
І.М.

представника позивача
Кулаковського О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Індустріальної об`єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014р.
по справі № 820/1744/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "РТІ-трейд"

до Індустріальної об`єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

27 лютого 2014 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РТІ-трейд" -
задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 30.09.2013 року № ,
прийняте щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "РТІ-трейд".

У апеляційній скарзі Індустріальна
об`єднана державна податкова інспекція
м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі. На думку
заявника, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки
обставинам справи та порушено норми
матеріального права, а саме: п.п.138.1.1
п.138.1 ст.138, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України. Заявник вважає, що
право на формування податкового
кредиту у позивача за наслідком
взаємовідносин із контрагентом у
період, що перевірявся, не виникло у
зв'язку з відсутністю реального
(товарного) характеру проведених
господарських операцій, що
підтверджується також наявною
податковою інформацією стосовно
відсутності необхідних основних
засобів та трудових ресурсів у
контрагента позивача. Крім того, до
перевірки ТОВ "РТІ-трейд" не було надано
товарно-транспортні накладні, які є
належним підтвердженням переміщення
придбаних товарів у просторі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "РТІ-трейд" у
запереченнях на апеляційну скаргу
просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
27.02.2014 року залишити без змін з огляду
на відповідність оскаржуваного
судового рішення нормам матеріального
права, повне та об'єктивне дослідження
судом обставин, що мають значення для
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
безсумнівним є факт реального вчинення
позивачем господарських операцій у
періоді, що перевірявся, з огляду на
наявні первинні документи
бухгалтерського обліку та податкової
звітності, податковий кредит
сформований за наявності всіх
необхідних правових підстав.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідно до висновків Акту від 08.08.2013
року №321/20-36-22-03-07/32136019 "Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "РТІ-трейд"
(податковий номер 32136019) з питання
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ "Трейдайленд" (податковий номер
38347763) за період грудень 2012р."
встановлено порушення позивачем п. 198.3,
п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження до
сплати в бюджет суми податку на додану
вартість у сумі 94461,71 грн. за грудень 2012
р. (а.с.8-18).

За наслідками вказаного акту перевірки
30.09.2013 року відповідачем стосовно
позивача було прийняте податкове
повідомлення-рішення № на
загальну суму грошового зобов'язання 141
690,00 грн. (а.с.19).

В основу висновків податкового органу
про допущене позивачем порушення
покладено висновки акту "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайдайленд" () щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.09.2012 року по
31.03.2013 року" від 13.05.2013 року №1616/22-9/38347763.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України (ПК
України) встановлено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ "РТІ-трейд" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трейдайленд"
(виконавець) укладено договір від 01.10.2012
року №6/10-2012 про надання комплексу
послуг (а.с.21-23). За умовами зазначеного
договору, виконавець зобов'язується за
завданням замовника протягом
установленого договором строку
надавати за плату наступні послуги:
послуги по завантаженню та
розвантаженню; послуги зберігання на
складах; послуги розрізу та пакування
товару відповідно до критеріїв,
визначених в замовленні; послуги
маркування товарно-матеріальних
цінностей (п.1.1 договору). Оплата послуг
здійснюється замовником протягом п'яти
банківських днів з моменту підписання
Акта приймання-передачі послуг, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок виконавця (п.2.2 договору).
Сторонами складено прайс-лист до
договору від 01.10.2012 року №6/10-2012, який є
невід'ємною його частиною (а.с.24).

Також 01.10.2012 року між ТОВ "РТІ-трейд"
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трейдайленд"
(продавець) укладено договір
купівлі-продажу товару
(освітлювального обладнання) №4/10-2012
(а.с.25-27).

Позивачем до складу податкового
кредиту звітного періоду грудня 2012
року включено суми податку на додану
вартість, сплаченого в ціні товарів та
послуг, отриманих від контрагента ТОВ
"Трейдайленд".

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
передбачено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Згідно п.201.10 ПК України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України , датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Вимоги щодо оформлення податкової
накладної передбачено п.201.1 ст. 201 ПК
України.

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

По договору від 01.10.2012 року №6/10-2012 ТОВ
"Трейдайленд" виконано послуги з
пакування гумово-технічних виробів та
з виконання
розвантажувально-навантажувальних
робіт, що підтверджується Актами про
надання послуг №18 від 01.11.2012р., №76 від
02.11.2012р., №288 від 13.11.2012р., №438 від 20.11.2012р.,
№439 від 20.11.2012р., №463 від 21.11.2012р., №648 від
29.11.2012р., №201 від 10.12.2012р., №202 від 10.12.2012р.,
№80 від 18.12.2012р., №434 від 20.12.2012р., №525 від
25.12.2012р., №646 від 28.12.2012р., №647 від 28.12.2012р.,
№804 від 31.12.2012р., №803 від 31.12.2012р., №802 від
31.12.2012р., №801 від 31.12.2012р., №800 від 31.12.2012р.
(а.с.67-85).

Згідно з Актом заліку взаємних вимог
від 19.04.2013 року між позивачем та ТОВ
"Трейдайленд" взаємні вимоги сторін
погашені на суму 474537 грн. 05 коп., яка
складала заборгованість ТОВ "РТІ-трейд"
перед контрагентом по договору від
01.10.2012р. №6/10-2012 (а.с.38).

ТОВ "Трейдайленд" виписано позивачу
податкові накладні №18 від 01.11.2012 року,
№76 від 02.11.2012 року, №288 від 13.11.2012 року, №
438 від 20.11.2012 року, №439 від 20.11.2012 року,
№463 від 21.11.2012 року, №648 від 29.11.2012 року,
№202 від 10.12.2012 року, №201 від 10.12.2012 року,
№375 від 18.12.2012 року, №434 від 20.12.2012
року,№525 від 25.12.2012 року, №646 від 28.12.2012
року, №647 від 28.12.2012 року, №802 від 31.12.2012
року, №801 від 31.12.2012 року, №800 від 31.12.2012
року, №804 від 31.12.2012 року, №803 від 31.12.2012
року (а.с.39, 42, 48-52, 54-64, 66).

На виконання умов договору від 01.10.2012р.
№4/10-2012 до матеріалів справи надано
видаткові накладні №66 від 02.10.2012р., №254
від 12.11.2012р., №163 від 07.12.2012р., (а.с.86, 92-93)
податкові накладні №66 від 02.10.2012р., №254
від 12.11.2012р., №163 від 07.12.2012р.(а.с.40, 47, 53).
Оплата за освітлювальне обладнання
позивачем проведена, що
підтверджується виписками по рахунку
(а.с.95-96).

Колегія суддів, дослідивши наявні у
матеріалах справи первинні документи
бухгалтерського обліку, вважає, що усі
витрати позивача з придбання товарів
та оплати послуг у ТОВ "Трейдайленд"
підтверджені належним чином, первинні
документи складені у відповідності до
вимог щодо їх форми та змісту, порушень
приписів ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" від 16 липня 1999 року N 996-XIV, а
також Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. N 88, не виявлено.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими посилання
відповідача у акті перевірки
підприємства позивача на акт "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайдайленд" () щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.09.2012 року по
31.03.2013 року" від 13.05.2013 року №1616/22-9/38347763,
яким, на його думку, підтверджується
протиправний характер дій позивача в
частині формування податкового
кредиту у грудні 2012 року по
взаємовідносинам із зазначеним
контрагентом.

Фактично, дані проведених перевірок чи
звірок контрагента позивача
податковими органами не можуть бути
підставою для висновку про
неправомірність віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту. Доказами
порушення правил формування
податкового кредиту можуть слугувати
лише досліджені первинні
бухгалтерські документи ТОВ
"РТІ-трейд".

Крім того, чинне податкове
законодавство не пов'язує право
платника на податковий кредит з
повнотою відображення постачальником
у своїй податковій звітності
відповідних господарських операцій, з
фактичною сплатою постачальником ПДВ
до бюджету. Тим більше, протиправним є
встановлення зв'язку між правомірністю
формування податкової звітності з ПДВ
позивачем та обставинами неможливості
підтвердження реальності
господарської діяльності його
контрагента. Враховуючи
конституційний принцип особистого
характеру юридичної відповідальності,
порушення контрагентом ТОВ "РТІ-трейд"
умов провадження господарської
діяльності, не дає підстави
застосовувати до підприємства
позивача, як добросовісного платника
податку на додану вартість, фінансові
санкції за збільшення суми податкового
кредиту по операціям з таким
контрагентом.

Відсутність товарно-транспортних
накладних на час проведення перевірки,
на думку колегії суддів, не може
спростовувати факт реальності
проведених господарських операцій з
купівлі-продажу товарів за договором
від 01.10.2012р. №4/10-2012, оскільки
товарно-транспортні накладні не є
документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару та не є єдиним та
безумовним документом, що підтверджує
факт придбання або продажу
товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної
об`єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014р. по
справі № 820/1744/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 12.05.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.