Справа № 804/2656/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ24 березня 2014 р.
Справа № 804/2656/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса
О.М., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Інгулецький
гірничозбагачувальний комбінат» (далі
- ПАТ «ІГЗК», позивач) до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі - Дніпропетровська митниця,
відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 10.09.2013 р. №
110050004/2013/000099/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 10.09.2013 р. №
110050004/2013/00256;

- скасувати аркуш коригування митної
декларації від 10.09.2013 р.
№ 110050004/2013/201471.

В обґрунтування позову зазначено,
що рішенням відповідача
№ /2013/000099/1 від 10.09.2013 р.
відмовлено позивачу у митному
оформленні товару за заявленою
декларантом митною вартістю та
скориговано митну вартість до рівня
митної вартості ідентичного товару.
Представник позивача зазначав, що
дотримуючись приписів ст. 53 Митного
кодексу України (далі - МК України),
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару. Проте, відповідач не
визнав заявлену позивачем митну
вартість товару з урахуванням наданих
підтверджуючих документів, 10.09.2013 р.
Дніпропетровської митницею було
скориговано митну вартість товару та
прийняті оскаржувані рішення та картка
відмови. Митну вартість визначено із
застосуванням другорядного методу 2а
за ціною договору щодо ідентичних
товарів на рівні 1750 USD за тону. Позивач
вважає, що вказані рішення є
протиправними, оскільки прийняті
суб'єктом владних повноважень всупереч
вимогам чинного законодавства України,
з суттєвим порушенням порядку
здійснення контролю за митною вартістю
товарів і перевищенням повноважень.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив
адміністративний позов задовольнити.

Представником відповідача 06.03.2014
р. надані письмові заперечення проти
адміністративного позову, в яких
зазначено, що при прийнятті рішення про
коригування митної вартості товарів
від 10.09.2013 р. № 110050004/2013/000099/1 відповідач
діяв у межах та у спосіб встановленими
Конституцією та законами України,
зазначене рішення прийняте відповідно
до норм чинного законодавства.
Позивачем не підтверджено заявлені
відомості про митну вартість товарів,
не надано всіх додатково запитаних
відповідачем документів, у митного
органу відсутня інформація щодо
вартості ідентичних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено за
методом визначення митної вартості 2а.
Враховуючи положення ст. 61 Митного
кодексу України (далі - МК України), при
визначенні митної вартості товарів
неможливо застосувати метод 2а згідно
ст. 59 МК України; застосовано
другорядний метод визначення митної
вартості - 2б) - метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, з
урахуванням кількісних характеристик,
відповідно до наявних даних, які
містяться в ВМД № 10050004/2013/200952 від 13.06.2013
р. (ІМ 40) за ціною 1, 75 дол. США/кг. Тому,
відповідач не мав правових підстав для
застосування основного метода
визначення митної вартості, на якому
наполягає позивач. Поряд з цим,
відповідач зазначив, що картка відмови
в прийнятті митної декларації від
10.09.2013 р. № 110050004/2013/00256 видана
відповідачем обґрунтовано, у зв'язку з
тим, що заявлену митну вартість товару
скориговано рішенням про коригування
митної вартості товарів від 10.09.2013 р. №
110050004/2013/000099/1, а отже, посадова особа,
яка приймала картку відмови не мала
правових підстав здійснити митне
оформлення товару за заявленою
позивачем митною вартістю, у зв'язку з
чим картка відмови відповідає вимогам
чинного законодавства. Щодо оскарження
відповідачем аркушу коригування
митної декларації від 10.09.2013 р. №
110050004/2013/201471, відповідачем зазначено, що
аркуш коригування не є рішенням
Дніпропетровської митниці, не породжує
прав та/або обов'язків позивача, а є
документом, згідно з яким вносяться
зміни до митної декларації, а отже, не
може бути оскаржений в порядку
адміністративного судочинства.
Представник відповідача в судовому
засіданні 18.03.2014 р. заперечення проти
позову підтримала, просила в
задоволенні позову відмовити.
Представник відповідача у судове
засідання 24.03.2014 р. не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи позовної
заяви та заперечень проти позову,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що адміністративний позов задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

ПАТ «ІГЗК» (00190905) зареєстроване
Виконавчим комітетом Криворізької
міської ради Дніпропетровської
області 17.01.1997 р. Згідно Виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
виданої 30.08.2013 р., основним видом
діяльності позивача є добування
залізних руд.

Судом встановлено, що 24.04.2012 р. між ПАТ
«ІНГЗК» (Покупець) та компанією Vega
Industries Ltd. (Англія) (Продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт № 3500-09
(далі - Контракт).

Згідно п. 2.1 даного Контракту, Продавець
(Vega Industries Ltd.) зобов'язався здійснити
поставку, а Покупець (ПАТ «Інгулецький
ГЗК») прийняти на умовах DDU відповідно
до правил Інкотермс 2000, мелючі кулі для
кульових млинів Покупця. При цьому,
асортимент, кількість та вартість
товару зазначені у окремому замовленні
на поставку (Додаток № 1 до Контракту).

На умовах Контракту сторонами
погоджено поставку товару, а саме куль
мелючих Vegarock G22, Сг. 19-22%, С. 2,8-3.2%,
твердість 64-68 Нгс у кількості 1090.00 тон
за ціною 1750 USD за 1 тону.

З метою митного оформлення партії
товару ТОВ «БРОК БІЗНЕС ГРУП» в
інтересах і за дорученням ПАТ «ІНГЗК» в
порядку електронного декларування
була подана вантажна митна декларація
(ВМД) № 11050004/2013/201453 від 06.09.2013 р.

Митна вартість товару заявлена ПАТ
«ІНГЗК» за основним методом, тобто за
ціною договору - 1730 USD за тону,
відповідно до Додаткової угоди № 10 від
04.06.2013 р. до Контракту.

ПАТ «ІНГЗК» надало митному органу
разом з митною декларацією наступні
документи:

- зовнішньоекономічний контракт
№ 3500-09 від 24.04.2012 р. із додатковими
угодами № 9 від 03.06.2013 р. та № 10 від 04.06.2013
p.;

- комерційна пропозиція № 4994 RA від
30.05.2013 p.;

- рахунок-фактура (інвойс) № 92400615
від 25.07.2013 p.;

- лист Vega Industries б/н 26.06.2012 p.;

- довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами СДПІ
з ВПП у м. Дніпропетровськ № 6 від
25.07.2013 p.;

- інформація про позитивні
результати здійснення фітосанітарного
контролю товару № 2761 від
01.08.2013 p.;

- інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару № 2761 від 01.08.2013 p.;

- сертифікат про походження
товару загальної форми № 060962/13377 від
03.08.2013 р.;

- сертифікат якості № AIAE/PJSC-G від
22.07.2013 p.;

- екологічна декларація № 72014 від
27.08.2013 p.;

- міжнародна автомобільна
накладна (CMR) № 1459 від 04.09.2013 p.;

- міжнародна автомобільна
накладна (CMR) № 2599 від 04.09.2013 p.;

- міжнародна автомобільна
накладна (CMR) № 2744 від 04.09.2013 p.;

- міжнародна автомобільна
накладна (CMR) № 4808 від 04.09.2013 p.;

- коносамент (Bill of Lading) № JHTH001013 від
01.08.2013 p.;

- коносамент (Bill of Lading) № MARODS-4 від
01.08.2013 p.;

- пакувальний лист б/н від 25.07.2013 p.;

- страховий поліс № 060500/21/13/02/381 від
05.08.2013 p.;

- копія митної декларації країни
відправлення № 6602927 від 24.07.2013 p.;

- копія митної декларації країни
відправлення № 6622308 від 25.07.2013 р.

У відповіданості до положень п. 24 ч. 1 ст.
4 МК України, митний контроль -
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Відповідач не погодився із
задекларованою митною вартістю та
направив на адресу ПАТ «ІНГЗК»
електронне повідомлення № 3387 від 06.09.2013
p., у якому зазначив про наявні
розбіжності у перелічених вище
документах та вимагав надати додаткові
документи.

Із посиланням на ч. 3 ст. 53 МК України,
відповідачем були витребувані: договір
(угода, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та інформація біржових
організацій про вартість товару або
сировини.

У відповідь на запит органу доходів і
зборів позивач надав наступні
додаткові документи: експертний
висновок ДТПП № 3-206 від 02.09.2013 p.;
калькуляція ціни на кулі мелючі від
компанії Vega Industries Ltd від 25.07.2013 p.;
калькуляція ціни на кулі мелючі від
виробника АІА ENGINEERING LTD від 25.07.2013 року;
комерційна пропозиція Vega Industries Ltd № 4994RA
від 30.05.2013 p.; копія митної декларації
країни відправлення № 6602927 від
24.07.2013 р. з перекладом; копія митної
декларації країни відправлення №
6622308 від 25.07.2013 р. з перекладом; лист
контрагента Vega Industries Ltd щодо
ціноутворення на товар з
обґрунтуванням б/н від 25.07.2013 p.; інвойс
АІА ENGINEERING LTD № 92400615 від 25.07.2013 р. з
перекладом; інвойс Vega Industries (Middle East) F.Z.E.
№ 43508284 від 24.07.2013 p. з перекладом; інвойс
Fre/615/13-14 від 01.08.2013 p. на фрахт від
компанії «DAMCO India PVT LTD» до коносаменту
№JHTH001013 від 01.08.2013 p.; виписка з
торгівельного реєстру щодо належності
Vega Industries Ltd до Vega Industries (Middle East) F.Z.E. від
14.04.2013 p. з перекладом; комерційна
ліцензія № 1165 від 22.04.2003 р. з перекладом;
лист про належність компанії Vega Industries
Ltd до компанії АІА ENGINEERING LTD б/н від 16.07.2010
р. з перекладом та організаційна
структура компанії виробника; лист
аудиторської компанії про реалізацію
продукції на території Європи від
21.09.2012р.; бухгалтерська довідка ПАТ
«ІНГЗК» №30/10877 від 09.09.2013 p.; виписка з
бухгалтерської документації, платіжне
доручення № 163 від 09.09.2013 р.

Вказаним повідомленням № 09/09-13/4 від
09.09.2013 р. позивач також надав
відповідачеві свої пояснення з приводу
наданих документів і підстав
визначення митної вартості товару за
ціною контракту. Керуючись частинами 5,
6 статті 55 та частиною 4 статті 57 МК
України, позивач також повідомив про
бажання провести з відповідачем
письмову консультацію з метою
визначення основи митної вартості та
здійснення обміну наявною у нього та
митного органу інформацією.

Відповідач направив позивачу
електронне повідомлення № 3403, у якому
не визнав заявлену позивачем митну
вартість товару із урахуванням наданих
підтверджуючих документів.

10.09.2013 р. Дніпропетровською митницею
було скориговано митну вартість товару
та прийняте оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів
№ 110050004/2013/000099/1,
картку відмови № 110050004/2013/00256 та аркуш
коригування митної декларації №
110050004/2013/201471.

Відповідно до висновків рішення про
коригування митної вартості товарів
№ 110050004/2013/000099/1 від
10.09.2013 р., відповідачем встановлено, що
за результатами формато - логічного
контролю автоматизованою системою
аналізу ризиків по ЕМД 1X50004/2013/201453 від
06.09.2013 р. згенеровано обов'язкову форму
контролю «контроль правильності
митної вартості товарів. Можливе
заниження митної вартості товару.
Здійснити перевірку правильності
митної вартості, звернувши увагу на
вартість ідентичних або подібних
товарів», що відповідає п. 6.4 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур (Закон України від 15.02.2011 №
3018-VІ) - «митна служба застосовує метод
аналізу ризиків для визначення осіб та
товарів, в тому числі «транспортних
засобів, що підлягають перевірці, та
ступеня такої перевірки».

Згідно п. 1 ст. 320 МК України, форми та
обсяги контролю, достатнього для
забезпечення додержання законодавства
з питань державної митної справи та
міжнародних договорів України при
митному оформленні, обираються
митницями (митними постами) на підставі
результатів застосування системи
управління ризиками.

На виконання вимог ст. 54 МК України під
час проведення митного контролю і
митного оформлення здійснено контроль
правильності визначення митної
вартості товарів шляхом перевірки
рахунку, здійсненого декларантом, та
перевірки наявності або відсутності
застережень щодо застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту). Відповідно до п.
4.1. ст. 54 МК України здійснено контроль
наявності в підтверджуючих документах
усіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості. В результаті такого контролю
встановлено, що у наданих для митного
оформлення документах наявні наступні
розбіжності: в електронній копії
митної декларації країни відправлення
№ 6602927 від 24.07.2013 р., робиться посилання
на інвойс № 92400609 від 24.07.2013 р. Однак,
поставка даної партії товару
здійснюється на підставі інвойсу №
92400615 від 25.07.2013 р. Також, в поданих до
митного оформлення копіях митних
декларацій країни відправлення
зазначені умови поставки FOB, а згідно
додатку № 10 від 04.06.2013 р. до
контракту № 3500-09 від 24.04.2012 р. поставка
здійснюється на умовах DAP «Кривий Ріг».
Також, в комерційній пропозицій № 4994 RA
від 30.05.2013 робиться посилання на умови
поставки DDU, тоді як згідно
специфікації від 04.06.2013 № 10 до
контракту № 3500-09 від 24.04.2012 р. поставка
здійснюється на умовах DAP. В страховому
полісі від 05.08.2013 р. № 060500/21/13/02/381
зазначено судно RIO BLANCO V.3326 та робиться
посилання на коносамент від 01.08.2013 р. №
JHTH001013, а фактично товар був доставлений
на судні INGA А, згідно коносаменту від
01.08.2013 р. № MARODS-4.

При здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів повинен
впевнитися, що заявлена декларантом
митна вартість товару ґрунтується на
дійсній вартості, під якою, відповідно
до статті VII Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі 1994 року, згода на
обов'язковість якої надана Верховною
Радою України, розуміється ціна, за
якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції. Примітками
до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для
митних цілей» Генеральної Угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено,
що сумісним зі статтею VII було б
припущення, що «дійсна вартість» може
бути представлена ціною, зазначеною у
рахунку, плюс будь-які не включені до
неї збори за виправдані витрати, які є
звичайними складовими «дійсної
вартості», а також плюс будь-яка
виняткова знижка чи інше зменшення
звичайної конкурентної ціни.

Враховуючи вищезазначені результати
проведеної перевірки наданих до
митного оформлення документів та
відомостей, під час консультацій
декларанта зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та інформація біржових
організацій про вартість товару або
сировини.

Згідно п. 6 ст. 53 МК України, декларант за
власним бажанням може подати додаткові
наявні у нього документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товару.

09.09.2013 р. декларантом ТОВ «БРОК БІЗНЕС
ГРУП», який діяв в інтересах позивача
при митному оформлені товарів, були
надані наступні документи: експертний
висновок ДТПП № Э-206 від 02.09.2013 р.;
калькуляція ціни на кулі мелючі від
компанії Vega Industries Ltd від 25.07.2013 р.;
калькуляція ціни на кулі мелючі від
виробника АІА ENGINEERING LTD від 25.07.2013 р.;
комерційна пропозиція Vega Industries Ltd № 4994
RA від 30.05.2013 p.; копія митної декларації
країни відправлення № 6602927 від 24.07.2013 р.
з перекладом; копія митної декларації
країни відправлення № 6622308 від 25.07.2013р.
з перекладом; лист контрагента Vega Industries
Ltd, щодо ціноутворення на товар з
обгрунтуванням б/н від 25.07.2013р; інвойс
АІА ENGINEERING LTD № 92400615 від 25.07.2013 р. з
перекладом; інвойс Vega industries (Middle East) F.Z.E.
№ 43508284 від 24.07.2013 р. з перекладом; інвойс
Fre/615/13-14 від 01.08.2013 р. на фрахт від
компанії «DAMCO India PVT. LTD» до коносаменту
№JHTH001013 від 01.08.2013 p.; виписка з
торгівельного реєстру щодо належності
Vega Industries Ltd до Vega Industries (Middle East) F.Z.E. від
14.04.2013 р. з перекладом; комерційна
ліцензія № 1165 від 22.04.2003 р. з перекладом;
лист про належність компанії «Vega Industries
Ltd» до компанії «АІА ENGINEERING LTD» б/н від
16.07.2010 р. з перекладом та організаційна
структура компанії виробника; лист
Аудиторської компанії про реалізацію
продукції на території Європи від
21.09.2012 р.; бухгалтерська довідка ПАТ
«Інгулецький ГЗК» № 30/10877 від 09.09.2013 р.;
виписка з бухгалтерської документації
- платіжне доручення № 163 від 09.09.2013 р.

Проаналізувавши надані документи,
відповідачем встановлено наступне.

Надані калькуляція цін на кулі мелючі
від компанії Vega Industries Ltd від 25.07.2013
р., а також калькуляція ціни на кулі
мелючі від виробника АІА ENGINEERING LTD від
25.07.2013 р. не містять відомостей з якої
саме сировини виготовлено товар, що
унеможливлює перевірку формування
вартості товару.

Наданий експертний висновок
Криворізького представництва
Дніпропетровської торгово-промислової
палати від 02.09.2013 р. № Э-206, вказує на
можливу достовірність контрактної
вартості товару, що поставляється «VEGA
INDUSTRIES LTD» (Великобританія) для ПАТ
«Інгулецький гірничозбагачувальний
комбінат» (Україна) за додатковими
угодами № 9 від 03.06.2013 р. та № 10 від 04.06.2013
р. до контракту від 24.04.2012 р. № 3500-09 та
ґрунтується на документах, наданих
імпортером, суб'єктивність даних яких
та розбіжності у відомостях зазначені
раніше.

Інтернет - сайт виробника товару
www.aiaengineering.com, зазначений у висновку,
містить інформацію про продукцію, яку
виробляє фірма «АІА ENGINEERING LTD» під
торгівельною маркою «VEGA», її хімічний
склад та сферу застосування в
залежності від типів гірничого
обладнання. Цінові показники на дану
продукцію на сайті зазначено.

Сайт www.infogeo.ru містить лише ціни на
форохром виробництва США, Росії та
країн Європейського Союзу. Індія,
наряду з країнами Південної Америки та
Казахстану є світовим лідером по
видобутку ферохрома. Наданий
експертний висновок надає дані
офіційного сайту Лондонської біржі
металів на сталь станом на 30.07.2013 - 31.07.2013
р.

Відповідно до вимог п. 3 розділу III
Наказу ДМСУ від 13.07.2012 р. № 362 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України» при
здійсненні аналізу, виявлення та
оцінки ризиків товарів, які є об'єктом
біржової торгівлі, ціну договору щодо
товару, який імпортується (вартість
операції), без урахування витрат на
доставку, комісійних витрат, премії або
знижки за фактичну якість товару і
премії продавцю, необхідно порівнювати
з середнім значенням біржових
котирувань за період 10 днів, що передує
даті складання рахунку-фактури
(інвойсу).

При здійсненні аналізу, виявлення та
оцінки ризиків на підставі сировинних
складових, ураховуються дані про вміст
сировини, що використовується для
виготовлення цього товару.

За відсутності даних про щоденні
біржові котирування для аналізу,
виявлення та оцінки ризиків
використовується інформація про
середні значення біржових котирувань
за календарний місяць, в якому
здійснювалось відвантаження товару.

Враховуючи вищенаведене та враховуючи
те, що поставка товару здійснювалась за
інвойсами від 25.07.2013 р. № 92400615, а
відвантаження товару здійснювалось за
коносаментами № JHTH001013 та № MARODS-4 від
01.08.2013 р., відповідач дійшов висновку, що
інформація наведена у даному
експертному висновку не може бути
використана для підтвердження
відомостей щодо формування вартості
товару.

Враховуючи зазначене, відповідачем
встановлено, що висновок Криворізького
представництва Дніпропетровської
торгово-промислової палати від 02.09.2013 р.
№ 3-206 не містить об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються численню і не може бути
використаний для підтвердження
заявленої декларантом митної вартості.

У зв'язку з вищевказаним, відповідачем
застосовано другорядний метод
визначення митної вартості - 2-а - метод
за ціною договору щодо ідентичних
товарів відповідно до наявної у органу
доходів і зборів інформації щодо
вартості оцінюваного товару раніше
ввезеного, відповідно за ЕМД №
110050004/2013/200952 від 13.06.2013 р. - 1,75 USD/кг,
враховуючи сферу застосування,
маркування, а також сировинні складові
оцінюваного товару.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає
наступне.

Згідно положень ч. 2 статті 52 МК України,
декларант, який заявляє митну вартість
товару, зобов'язаний подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У відповідності до ч. 1 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 ст. 54 МК України
встановлено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Обсяги митного контролю, передбачені
главою 49 розділу XI МК України,
визначаються за результатами аналізу
ризиків відповідно до положень глави 52
розділу XI МК України.

Якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою органом доходів і зборів
встановлено ризик заявлення неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53 МК
України.

В результаті такого контролю
відповідачем було встановлено, що
розбіжності в документах
унеможливлюють ідентифікацію ввезеної
партії товару та містять розбіжності
відповідно до п. 3 ст. 53 МК України
зокрема, документи які підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості, містять
розбіжності та не містять всіх даних на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості, а саме: у наданих для
митного оформлення документах наявні
наступні розбіжності: в електронній
копії митної декларації країни
відправлення № 6602927 від 24.07.2013 р.,
робиться посилання на інвойс № 92400609
від 24.07.2013 р. Однак, поставка даної
партії товару здійснюється на підставі
інвойсу № 92400615 від 25.07.2013 р. Також, в
поданих до митного оформлення копіях
митних декларацій країни відправлення
зазначені умови поставки FOB, а згідно
додатку № 10 від 04.06.2013 р. до контракту №
3500-09 від 24.04.2012 р. поставка здійснюється
на умовах DAP «Кривий Ріг». Також, в
комерційній пропозицій № 4994 RA від
30.05.2013 р. робиться посилання на умови
поставки DDU, тоді як згідно
специфікації від 04.06.2013 р. № 10 до
контракту № 3500-09 від 24.04.2012 р. поставка
здійснюється на умовах DAP. В страховому
полісі від 05.08.2013 р. № 060500/21/13/02/381
зазначено судно RIO BLANCO V.3326 та робиться
посилання на коносамент від 01.08.2013 р. №
JHTH001013, а фактично товар був доставлений
на судні INGA А, згідно коносаменту від
01.08.2013 р. № MARODS-4.

Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 МК України, під
час проведення консультацій 06.09.2013 р.
органом доходів і зборів направлено
електронні повідомлення, якими було
зобов'язано декларанта протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Позивачем запитані документи митниці
надані, але з наданих документів
документально підтверджені дані, що
піддаються обчисленню, відсутні. Так,
надані калькуляція цін на кулі мелючі
від компанії Vega Industries Ltd від 25.07.2013 р., а
також калькуляція ціни на кулі мелючі
від виробника АІА ENGINEERING LTD від 25.07.2013 р.
не містять відомостей, з якої саме
сировини виготовлено товар, що
унеможливлює перевірку формування
вартості товару.

За таких обставин, суд погоджується з
твердженням відповідача про те, що у
зв'язку з тим, що поставка товару
здійснювалась за інвойсами від 25.07.2013 р.
№ 92400615, а відвантаження товару
здійснювалось за коносаментами №
JHTH001013 та № MARODS-4 від 01.08.2013 р., інформація
наведена у даному експертному висновку
не може бути використана для
підтвердження відомостей щодо
формування вартості товару.

Суд погоджується з позицією
відповідача про те, що висновок
Криворізького представництва
Дніпропетровської торгово-промислової
палати від 02.09.2013 р. № 3-206 не містить
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
численню і не може бути використаний
для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 2 ч. 6 ст. 54 МК
України, орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

У відповідності до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 60 МК
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними. Ціна
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів береться за основу для
визначення митної вартості товарів,
якщо ці товари ввезено приблизно в тій
же кількості і на тих же комерційних
рівнях, що й оцінювані товари.

Як було зазначено, у документах,
поданих позивачем виявлено
розбіжності, з огляду на які,
застосування першого методу
визначення митної вартості не могло
бути здійснено.

У зв'язку з вищевказаним, суд дійшов
висновку, що відповідачем правомірно
застосовано другорядний метод
визначення митної вартості - 2-а - метод
за ціною договору щодо ідентичних
товарів відповідно до наявної у органу
доходів і зборів інформації щодо
вартості оцінюваного товару раніше
ввезеного, відповідно за ЕМД №
110050004/2013/200952 від 13.06.2013 р. - 1,75 USD/кг,
враховуючи сферу застосування,
маркування, а також сировинні складові
оцінюваного товару.

Відповідачем було зазначено, що
поставка даної партії товару
здійснюється на підставі інвойсу №
92400615 від 25.07.2013 р. Однак, в електронній
копії митної декларації країни
відправлення № 6602927 від 24.07.2013 р.,
виявлено посилання на інвойс № 924 24.07.2013
р.

Згідно п. 4 додатку № 10 від 04.06.2013 р. до
контракту № 3500-09 від 24.04.2012 р. поставка
здійснюється на умовах DAP - «Кривий
Ріг». Однак, в поданих до митного
оформлення копіях митних декларацій
країни відправлення зазначені умови
поставки FOB.

На підставі Правил використання
внутрішніх та міжнародних торгових
термінів Інкотермс 2010, які були
прийняті Міжнародною торговою палатою
та чинні з 01.01.2011 р., умови поставки FOB
«франко борт» означають, що продавець
здійснив поставку, коли товар перейшов
через поручні судна в порту
відвантаження. Це означає, що з цього
моменту всі витрати (у тому числі
транспортування-вантажу морем до місця
призначення) і ризики втрати або
пошкодження товару покладаються на
покупця. За умовами терміну FOB на
продавця покладаються обов'язки з
митного очищення товару для експорту і
всі витрати до перетину товаром
поручнів борта судна в порту
країни-експортера, а також витрати, із
завантаження товарів на судно. До
складових митної вартості товару
належать фактурна вартість товару,
витрати на страхування, фрахт судна.

Поряд з цим, на умовах DAP (погоджене
місце) продавець зобов'язаний
забезпечити перевезення товару до
погодженого сторонами місця не
розвантажуючи товар - з транспортного
засобу у такому місці. Продавець не має
зобов'язань щодо укладання договору
страхування.

Крім цього, в наданій комерційній
пропозиції № 4994 RA від 30.05.2013 р. в умовах
поставки зазначено DDU Кривий Ріг. Поряд
з цим, згідно п. 4 додатку № 10 від 04.06.2013
року до контракту №3500-09 від 24.,04.2012
поставка здійснюється на умовах DAP
«Кривий Ріг». При цьому, контрактна
вартість товару співпадає з вартістю
комерційної пропозиції і становить - 1730
дол. США/т (незалежно від умов поставки).

На підставі Правил використання
внутрішніх та міжнародних торгових
термінів Інкотермс 2010, умови поставки
DDU продавець надає товар, що не пройшов
митне оформлення - і не розвантажений
із прибулого транспортного засобу у
розпорядження покупця в зазначеному
місці призначення. На продавця,
покладаються всі витрата і ризики,
пов'язані із транспортуванням товару.
Відповідно до даних умов поставки де
фактурної вартості включаються ціна
товару, митні збори та платежі
країні-експорту, навантаження,
транспортні витрати до місця
призначення, вивантаження,
страхування.

Отже, вищезазначені обставини вказують
на можливе не включення всіх складових
митної вартості товару при формуванні
ціни товару для кінцевого споживача.

В страховому полісі від 05.08.2013 р. №
060500/21/1-3/0-2/3'81 зазначено судно RIO BLANKO V.3326
та робиться посилання на коносамент
від 01.08.2013 р. № JHTH001013, а фактично товар
був доставлений на судні INGA А, згідно
коносаменту від 01.08.2013 р. №
MARODS-4.

Таким чином, зазначені обставини
свідчать про те, що мало місце
перевантаження вантажу на інше судно.
Враховуючи вищезазначені розбіжності
в документах щодо умов поставки, назви
судна та місце відвантаження, а також
можливе не включення витрат на
перевантаження мають значення при
перевірці складових заявленої
декларантом митної вартості товару.
Отже, зазначені розбіжності дають
підстави вважати, що при формуванні
митної вартості товару не враховано
витрати на страхування та
розвантаження товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Частиною 3 ст. 337 МК України визначено,
що контроль співставлення - це
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 337 МК
України, посадовою особою органу
доходів і зборів було правомірно
проведено контроль співставлення -
порівняння заявленої митної вартості
товару - 1,73 дол. США/кг (13,83грн/кг) із
даними, які містяться в електронній
копії № 110050004/2013/200952 від 13.06.2013 р.
(ІМ 40), за якою ввозився такий самий
товар за ціною -1,75 дол. США/кг (13,99
грн./кг).

Таким чином, у відповідача при
здійсненні митного контролю були
підстави для запиту додаткових
документів, для підтвердження
заявленої митної вартості товару.
Позивачем подані додаткові документи
на запит відповідача, але інформація
наданих документів не містила
відомостей для застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо імпортованих товарів.

Зокрема, надане позивачем платіжне
доручення в іноземній валюті від 09.09.2013
р. № 163, містить дані про оплату
товару за контрактом від 24.04.2012 р. №
3500-09, проте без зазначення додаткової
угоди.

Положеннями п. 8 додаткової угоди № 10
від 04.06.2013 р. до контракту від 24.04.2012 р.
№ 3500-09, за якою здійснювалась
поставка товару, визначено, що оплата
товару здійснюється шляхом прямого
банківського переказу протягом 30
календарних днів з дати постачання
товару на умовах DAP Кривий Ріг, склад.
ПАТ «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат».

Товар було оформлено 10.09.2013 р. та
випущено у вільний обіг за ЕМД
№ 110050004/2013/201471. Отже, дата
оплати за товар 09.09.2013 р. не
кореспондується з умовами п.8
додаткової угоди № 10 від 04.06.2013 р. до
контракту від 24.04.2012 р.

Електронним повідомленням від 10.09.2013 р.
№ 10/09-13/9 декларант позивача повідомив
про те, що інших додаткових документів
більше надано не буде.

Отже, відповідачем правомірно з
урахуванням наявної в митного органу
інформації щодо раніше визнаної митної
вартості за методом 1 за МД №
110070000/2013/308209 від 15.05.2013 р., з урахуванням
фізичних характеристик цього товару,
відправника і країни виробництва,
прийняті рішення про коригування
митної вартості товару за третім
методом стосовно МД № 110070000/2013/314677 та за
митною декларацією від 04.09.2013 р.
№ 110070000/2013/315020 митну вартість
скориговано за другим методом
визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
при прийнятті рішення про коригування
митної вартості № /2013/000099/1 від
10.09.2013 р. відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб
передбачений Конституцією України та
законами України, у зв'язку з чим
підстави для задоволення позовної
вимоги про визнання протиправним та
скасування зазначеного рішення
відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними та скасування картки
відмови від 10.09.2013 року № /2013/00256 та
аркушу коригування митної декларації
від 10.09.2013 року № /2013/201471, суд
відмовляє у зв'язку з наступним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

В адміністративному суді можуть бути
оскаржені лише ті рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень (тобто правові акти), що
призводять до виникнення юридичних
наслідків у вигляді виникнення, зміни
чи припинення прав та обов'язків у
певних осіб.

При цьому позивач на власний розсуд
визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Водночас,
належний захист прав та інтересів
особи можливий лише в разі існування
спірних правовідносин, тобто, в разі
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень є
такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо відповідні дії
не повинні вчинюватися таким суб'єктом
стосовно цієї особи, виходячи з наданої
йому компетенції.

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень є такою, що порушує права і
свободи особи в тому разі, якщо певні
дії повинні, але не вчиняються
суб'єктом владних повноважень на
реалізацію наданої йому компетенції.

При цьому оскаржувані правові акти
(рішення, дії або бездіяльність)
повинні бути юридично значимими, тобто
мати безпосередній вплив на
суб'єктивні права та обов'язки шляхом
або позбавлення можливості повністю чи
в частині реалізувати належне цій
особі право, або шляхом безпідставного
покладення на цю особу будь - якого
обов'язку.

Отже, в порядку адміністративного
судочинства можуть розглядатися спори
щодо будь - яких рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень без обмежень, але
відповідні вимоги можуть бути
задоволені за умови, що такі рішення,
дії (бездіяльність) є юридично
значимими для позивача, тобто
порушують права та інтереси останнього
шляхом обмежень у реалізації його прав
чи покладення на нього необґрунтованих
обов'язків.

Згідно ст. 17 КАС України, предметом
розгляду по суті в порядку
адміністративного судочинства є не
будь-які рішення, дії або бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, а лише ті,
що породжують права та обов'язки
учасників спірних відносин. Отже,
інформація, викладена картці відмови
від 10.09.2013 р. № /2013/00256 та аркуші
коригування митної декларації від
10.09.2013 р. № /2013/201471, є лише
відображенням фактичних даних та
переліку документів, а тому не
створюють жодних правових наслідків
щодо митного оформлення товару.
Відповідно, картка відмови та аркуш
коригування митної декларації не
порушують права платників податків
безвідносно до змісту таких актів, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позовних вимог щодо їх
протиправності, а так само дії щодо
включення до них будь- яких даних.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М. Неклеса