Справа № 2а-2267/12/0212
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2267/12/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Гонтарук В. М.

судді: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову Ленінського
районного суду м.Вінниці від 28 лютого
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуся до суду з
адміністративним позовом про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 28 лютого 2012 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції позивач перебуваючи на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м.Вінниці 25.08.2011 року
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії з урахуванням
суми матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати на
підставі довідки Міністерства
фінансів України Управління
державного казначейства у м.Вінниці
від 16.08.2011 року вих.№1486 про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед звернення за пенсією).

30.12.2011 року позивач отримав відповідь
про відмову врахувати при призначенні
його пенсії суми матеріальної допомоги
та індексації заробітної плати,
оскільки зазначені виплати не
враховуються при обчисленні пенсії
державного службовця, що стало
підставою для подання позову.

При цьому відповідачем не було
враховано положення ст. 33 Зкону України
"Про державну службу", відповідно до
якої заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок може
надаватись матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а згідно ст. 35 цього Закону передбачено,
що державним службовцям одночасно з
наданням щорічної відпустки
виплачується матеріальна допомога на
оздоровлення.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» визначено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їхньої заробітної
плати, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
задоволеню.

Колегія суддів погоджується в
вищевикладеним висновком суду першої
інстанції та вважає, що останній
обгрунтовано прийшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»№ 1788-ХІІ від 05.11.
1991 року, встановлено, що до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які, відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Окрім цього Верховний Суд України в
постанові від 20.02.2012 року зазначив, що
ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 року
№ 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.12.2010р. № 1170 надано вичерпний
перелік видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії. При цьому матеріальна допомога,
індексація і компенсація за
невикористану відпустку не входить до
зазначеного переліку.

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, компенсації за невикористану
відпустку, а також суми індексації
необхідно включити до складових
заробітної плати із якої здійсюється
перерахунок пенсії є вірним та
обгрунтованим.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, та повністю
спростовуються встановленими у справі
обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
постанову Ленінського районного суду
м.Вінниці від 28 лютого 2012 року слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, -залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду
м.Вінниці від 28 лютого 2012 року, -без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.