Справа № 2а-6390/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Київ К/9991/74192/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Ланченко Л.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Банг і
Бонсомер» на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2012 року у справі № 2а-6390/12/2670 за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Банг і Бонсомер» до
Київської регіональної митниці про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Банг і Бонсомер» звернулось до суду з
позовною заявою до Київської
регіональної митниці про скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № 63 від 16.03.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
серпня 2012 року адміністративний позов
задоволений.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Київською регіональною
митницею була проведена невиїзна
документальна перевірка ПАТ «Банг і
Бонсомер» з питань дотримання вимог
законодавства України з питань митної
справи при декларуванні товару.

Під час перевірки відповідачем
встановлено порушення вимоги щодо
класифікації згідно УКТЗЕД товарів та
зроблений висновок, що декларантом
допущено методологічну помилку -
невірно визначено код УКТЗЕД товарів
та невірно зазначено його в графах 33
ВМД, які подавались для митного
оформлення за період з 12.03.2009 року по
04.11.2011 року, що призвело до порушення
Закону України «Про митний тариф
України» та неповної сплати податкових
зобов'язань товариством по сплаті мита
та по сплаті ПДВ.

На підставі висновків перевірки
Київською регіональною митницею було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» № 63 від
16.03.2012 року, яким визначено позивачу
суму мита на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, у розмірі
280125,71 грн., у т.ч. 239494,20 грн. основного
платежу, 40631,51 грн. штрафних санкцій

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 12 статті 1 Митного кодексу
України визначено, що митна декларація
- це письмова заява встановленої форми,
яка подається митному органу і містить
відомості щодо товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, необхідні для їх
митного оформлення або переоформлення.
При цьому, згідно з п.14 ст.1 Митного
кодексу України митне оформлення - це
виконання митним органом дій
(процедур), які пов'язані із
закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів.

Статтею 86 Митного кодексу України
встановлено, що митна декларація
приймається та реєструється митним
органом у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України, або
уповноваженим ним органом. Митним
органом митна декларація приймається,
якщо встановлено, що в ній містяться
всі необхідні відомості і до неї додані
всі необхідні документи.

Згідно із ст. 78 Митного кодексу України
митне оформлення вважається
завершеним після виконання митним
органом митних процедур, визначених
ним на підставами цього Кодексу
відповідно до заявленого митного
режиму.

Наслідком завершення митного
оформлення є пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України (ст. 1 Митного кодексу
України).

Відповідно до ст.88 Митного кодексу
України на декларанта покладено
обов'язок надати митному органу
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних процедур.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажну митну декларацію,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
товар на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому вони не мають правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
класифікації товару, за виключенням
випадку коли така помилка була
наслідком протиправних дій імпортера,
зокрема, зазначення у вантажній митній
декларації недостовірних відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що за
наслідками перевірок було встановлено
факти невірної класифікації коду
УКТЗЕД товарів та невірно зазначено
його в графах 33 ВМД, які подавались для
митного оформлення за період з 12.03.2009
року по 04.11.2011 року, що призвело до
порушення Закону України «Про митний
тариф України» та неповної сплати
податкових зобов'язань Товариством по
сплаті мита та по сплаті ПДВ.

Наведене свідчить, що оспорюване
податкове повідомлення митниця
прийняла у зв'язку із виявленням
методологічної помилки визначення
коду товарної номенклатури через
зазначення у ВМД недостовірних
відомостей щодо технічних
характеристик ввезеного позивачем на
митну територію України товару.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що посадові особи Київської
регіональної митниці при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення діяли у спосіб і порядок,
передбачений чинним законодавством
України, у зв'язку з чим відсутні
підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Банг і
Бонсомер» відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2012 року у справі № 2а-6390/12/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписЛанченко Л.В. підписРибченко А.О.