Справа № 812/2790/14
Суддя: О.П. Островська
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2790/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Островської О.П.,

при секретарі: Тельдековій Н.В.,

за участю:

представник позивача: не прибув,

представник відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мале підприємство
«ТИМ» про стягнення недоїмки по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1432,61 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мале підприємство
«ТИМ» про стягнення недоїмки по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1432,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 24.03.2000 року ТОВ «Мале
підприємство «ТИМ» зареєстровано
Виконавчим комітетом Алчевської
міської ради Луганської області.

В управлінні Пенсійного фонду України
в м. Алчевську Луганської області ТОВ
«Мале підприємство «ТИМ»
зареєстровано як платник страхових
внесків з 17.05.2000, що підтверджується
відомостями з реєстраційної картки
страхувальника.

ТОВ «Мале підприємство «ТИМ» надано
звіт до УПФУ в м. Алчевську з
нарахуванням встановленого
фіксованого розміру страхових внесків
за серпень, липень 2007 року на загальну
суму 1494,90 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування сума
боргу відповідачем сплачена 25.01.2013 року
в розмірі 62,29 грн.

Загальна сума несплаченої
заборгованості по Пенсійного фонду на
10.01.2014 року, що виникла за період з 20.08.2007
року по 25.01.2013 року склала 1432,61 грн.

На підставі викладеного позивач просив
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мале підприємство
«ТИМ» на користь управління Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області заборгованість о страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
виникла за період з 20.08.2007 року по 25.01.2013
року в сумі 1432,61 грн. та станом на 10.01.2014
року не сплачена в повному обсязі.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, надав на адресу суду
клопотання про розгляд справи за
відсутністю представника управління.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Фіксування судового засідання
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та подані
документи, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Мале
підприємство «ТИМ» є юридичною особою,
зареєстровано виконавчим комітетом
Алчевської міської ради Луганської
області та перебуває на обліку в УПФУ в
м. Алчевську Луганської області, як
платник страхових внесків (арк. справи
6).

Станом на 10.01.2014 відповідач має
заборгованість по внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період 20.08.2007 по 25.01.2013 у
сумі 1432,61 грн., що підтверджується
розрахунком зростання заборгованості
(арк. справи 7), карткою особового
рахунку страхувальника (арк. справи 8),
розрахунками суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за
липень, серпень 2007 року (арк. справи 9-10).

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України №
2464-VI суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

До 01 січня 2011 року діяв порядок,
передбачений Законом України від 09.07.2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України від
09.07.2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058-IV страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст. 106 Закону України №
1058-IV:

- суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із
дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З картки особового рахунку вбачається,
що відповідачем у порушення вимог
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не сплачено страхові
внески за період з 20.08.2007 по 25.01.2013.

На виконання вказаних норм Закону
України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» управлінням ПФУ в м.
Алчевську Луганської області
направлена відповідачу вимога про
сплату боргу від 05.08.2008 року № Ю-68у для
сплати заборгованості у добровільному
порядку, яку отримано директором 10.02.2008
(арк. справи 11).

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
відповідач суму недоїмки не сплатив,
вимоги про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

З огляду на те, що відповідач у
добровільному порядку заборгованість
із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не сплатив, позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мале
підприємство «ТИМ» про стягнення
недоїмки по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1432,61 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мале підприємство
«ТИМ» на користь управління Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області заборгованість по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
виникла за період з 20.08.2007 року по 25.01.2013
року в сумі 1432,61 грн. (одна тисяча
чотириста тридцять дві гривні 61
копійка) та станом на 10.01.2014 року не
сплачена в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова у повному обсязі складена та
підписана 14 травня 2014 року.

Суддя
О.П. Островська