Справа № 817/464/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2014 р.
Справа № 817/464/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "25" березня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області, третя особа -
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" про визнання
рішення протиправним та скасування,
зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом та просила
визнати протиправним та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області від 13.02.2014
року № 10872922 про зупинення розгляду
заяви щодо державної реєстрації права
власності позивача на 1/2 ідеальної
частки у квартирі АДРЕСА_1 та
зобов'язання здійснити державну
реєстрацію цієї квартири.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року відмовлено ОСОБА_3 у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивачка звернулася з апеляційною
скаргою в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове - про задоволення позовних вимог.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції не врахував
обставини, встановлених судовим
рішенням, яке набрало законної сили та
прийшов до помилкового висновку про
правомірність дій державного
реєстратора.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
11 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції для
реєстрації права спільної часткової
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Рівненського міського суду від 23
вересня 2013 року (а.с.21-31).

Державним реєстратором Жилінською О.М.
під час вивчення отриманих документів
та їх перевірки було встановлено, що
відповідно до даних з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с.35-37) квартира
АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці та
забороні на відчуження згідно
іпотечного договору № 1280 від 06 квітня
2006 року, іпотекодавцем та власником
майна є ОСОБА_7, іпотекодержателем - ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль».

Однак, всупереч вимогам п. 40 Порядку №
868 позивачем, для реєстрації права
власності на зазначену квартиру, не
було надано документ, що підтверджує
факт надання іпотекодержателем ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» згоди на
відчуження або передачу на іншому
речовому праві такого майна.

У зв'язку з викладеним, державним
реєстратором згідно з ч.1 ст.22 Закону №
1952 було прийнято рішення від 13.02.2014 року
№ 10872922 про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію права
власності позивача на 1/2 ідеальної
частки у квартирі АДРЕСА_1 та надано
строк - 5 робочих днів для подання
зазначеного документу (а.с.40).

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесеного рішення
прийшов до висновку, що дії державного
реєстратора при його винесенні
узгоджуються з вимогами Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 №1952 та з вимогами Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, зареєстрованого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 № 868.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаними висновками,
виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно переліку правовстановлюючих
документів на об'єкти нерухомості
відповідно до частини 1 статті 19 Закону
№ 1952, входить і рішення суду, що набрало
законної сили. Проте, згідно з частиною
2 статті 15 Закону № 1952, перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
№ 868.

Так само, підпунктом 10 пункту 27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень №868 документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є,
зокрема, рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до зазначених правових норм
у позивача виникло право на звернення
до реєстраційної служби про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, яке
виникло на підставі судового рішення,
яке набрало законної сили. Однак, таке
право має бути реалізовано шляхом
надання усіх необхідних документів,
передбачених Порядком №868.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується позивачем,
квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці
та забороні на відчуження згідно
іпотечного договору № 1280 від 06 квітня
2006 року, іпотекодавцем та власником
майна є ОСОБА_7, іпотекодержателем - ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль».

Пунктом 40 Порядку № 868 визначено, що для
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно, яке
перебуває в іпотеці або податковій
заставі, заявник, крім документа, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає документ, що підтверджує
факт надання іпотекодержателем або
контролюючим органом згоди на
відчуження або передачу на іншому
речовому праві такого майна.

Саме, у зв»язку з тим, що позивачем не
було надано документ, що підтверджує
факт надання іпотекодержателем - ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» згоди на
відчуження зазначеної квартири,
відповідачем було винесено рішення про
зупинення розгляду заяви щодо
реєстрації права власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції вірно відхилено
доводи представника позивача про те,
що п.40 Порядку суперечить вимогам
Закону №1952, яким забороняється
державному реєстратору вимагати від
заявника будь-які додаткові документи,
крім тих, які необхідні для реєстрації
і визначені в цьому Законі.

Так, відповідно до змісту частини 2
статті 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлено, що
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України, а саме у Порядку № 868.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
п.40 Порядку застосовується саме у
випадках виникнення, переходу та
припинення речових прав на нерухоме
майно.

Як убачається з матеріалів справи,
право власності на 1/2 частину квартири
виникло у ОСОБА_3 на підставі рішення
суду, а тому, застосування відповідачем
положень пункту 40 Порядку, є цілком
обґрунтованим.

Доводи апелянта про те, що при
ухваленні судового рішення суд не
врахував обставини, які встановлено
судовим рішенням, яке набрало законної
сили є безпідставними та не впливають
на обґрунтованість висновків суду по
вказаній справі.

Так, з матеріалів справи убачається, що
при розгляді справи №569/10418/13-ц за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ
спільного майна подружжя в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
основною речово-правовою ознакою
іпотеки (застави) є право слідування
заставленого майна до припинення
забезпечення зобов»язаня за кожним
новим набувачем, а тому застава
(іпотека) як забезпечення зобов»язання
не втрачає свого юридичного змісту при
переході права власності до обох
сторін.

Проте, судом апеляційної інстанції в
ухвалі від 21.11.2013 року встановлені
обставини, щодо перебування майна в
іпотеці та правових наслідків такого
перебування при розподілі спільного
сумісного майна відповідно до вимог
Сімейного кодексу України.

Отже, встановлені обставини не можуть
впливати на порядок реєстрації прав на
нерухоме майно, який визначено Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 №1952 та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, зареєстрованого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 № 868.

Також, є безпідставним посилання
апелянта на те, що судове рішення по
вказаній справі ставить під сумнів
правомірність винесених судових
рішень у попередніх справах та
унеможливлює його виконання, оскільки
вимога державного реєстратора
документів, передбачених п.40 Порядку
№868, не спростовує прав позивачка на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Окрім того, в суді першої інстанції,
представник третьої особи ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» пояснила, що у
разі звернення позивача до банку за
відповідним дозволом він може бути
наданий після повного погашення суми
отриманого кредиту або укладення
додаткових угод з позивачем, а тому,
посилання ОСОБА_3 на те, що такий дозвіл
неможливо отримати, є безпідставним.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, не містять фактів невірного
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, а тому колегія
суддів не вбачає підстав, визначених
ст. 202 КАС України, для скасування
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "25" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу Реєстраційна служба
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області вул.
Шевченка,45,м.Рівне,33013

4-третій особі: Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль" -
вул.Лєскова, 9,м.Київ,Центральна Частина
Києва, Київ,01011,

5 - представник позивача ОСОБА_9 АДРЕСА_4
- ,