Справа № 805/3625/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
Справа № 805/3625/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 година 25
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у місті
Краматорську Донецької області до
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
протиправною бездіяльність державного
виконавця щодо невиконання
примусового стягнення боргу згідно
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 06.10.2011
року № 160 (постанова про відкриття
виконавчого провадження № 29468262 від
26.10.2011 року) на ОСОБА_1 в розмірі 1 360,00
гривень та зобов'язання провести
виконавчі дії з примусового виконання
цієї постанови,

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України у
місті Краматорську Донецької області,
26 лютого 2014 року звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Краматорського міського
управління юстиції Донецької області,
в якій просить суд визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця щодо невиконання
примусового стягнення боргу згідно
постанов позивача про накладення
адміністративних стягнення, а саме: від
9 вересня 2010 року № 187 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 22332054 від 12 жовтня 2010 року); від 12
жовтня 2010 року № 203 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 2231237 від 2 листопада 2010 року); від 8
грудня 2010 року № 232 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 25044945 від 12 березня 2011 року); від 13
січня 2011 року № 2 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 25045185 від 12 березня 2011 року); від 16
лютого 2011 року № 22 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 25417512 від 24 березня 2011 року); від 16
лютого 2011 року № 24 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 25417504 від 24 березня 2011 року); від 21
лютого 2011 року № 29 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 25417526 від 24 березня 2011 року); від 14
квітня 2011 року № 50 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 26781853 від 18 травня 2011 року); від 30
травня 2011 року № 71 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 27246726 від 20 червня 2011 року); від 16
червня 2011 року № 90 (постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 28243275 від 7 липня 2011 року); від 12 липня
2011 року № 101 (постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 30133991 від 2
серпня 2011 року); від 10 серпня 2011 року №
118 (постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 28390987 від 29 серпня 2011
року); від 18 серпня 2011 року № 131
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 28579936 від 6 вересня 2011
року); від 8 вересня 2011 року № 142
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29072728 від 4 жовтня 2011
року); від 6 жовтня 2011 року № 160
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29468262 від 26 жовтня 2011
року); від 19 жовтня 2011 року № 173
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30165186 від 2 грудня 2011
року); від 14 листопада 2011 року № 183
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30165284 від 2 грудня 2011
року); від 28 листопада 2011 року № 189
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30403578 від 16 грудня 2011
року); від 29 грудня 2011 року № 217
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30740711 від 19 січня 2012
року); від 13 лютого 2012 року № 13
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 31694493 від 15 березня 2012
року); від 5 лютого 2013 року № 22
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 36705231 від 22 лютого 2013
року); від 19 лютого 2013 року № 35
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29468262 від 13 березня 2013
року); від 15 липня 2013 року № 109
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 39214392 від 2 серпня 2013
року); від 7 серпня 2013 року № 124
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 39535982 від 29 серпня 2013
року) та зобов'язати провести виконавчі
дії з примусового виконання постанов
про накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 на загальну суму 57
834,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено наступне.

В провадженні державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області знаходяться
постанови Управління Пенсійного фонду
України у місті Краматорську Донецької
області про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
на загальну суму 57 834,00 гривень.
Виконавчі провадження відкриті
відповідними постановами про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно статті 6 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (далі - Закон № 606), державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Відповідно частини 2 статті 30 Закону №
606, державний виконавець зобов'язаний
проводити виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Всупереч вищевказаних статей та
наданих державному виконавцю
повноважень, борг ОСОБА_1 до
теперішнього часу є нестягнутим.

14 лютого 2014 року, при ознайомленні зі
станом реалізації виконавчого
провадження виконання вищевказаних
постанов, представнику управління
стало відомо, що в порушення частини 1
статті 31 Закону № 606 немає
підтвердження отримання ОСОБА_1
постанов про відкриття виконавчого
провадження. Крім того, виявлена
бездіяльність державного виконавця
щодо стягнення суми боргу з ОСОБА_1 Борг
утримується з заробітної плати, однак
сума стягнення є незначною (1 000,00
гривень), у зв'язку з чим сума боргу буде
стягнута лише через 58 місяців.
Державним виконавцем не проводяться
дії щодо прискорення стягнення цього
боргу.

За даних ВРЕР за боржником
зареєстровано автотранспортний засіб
CHEVROLET AVEO SF69Y, номерний знак НОМЕР_1. На
даний транспортний засіб накладено
арешт, але до теперішнього часу
державним виконавцем не проведено
опис, оцінку та реалізацію
автотранспортного засобу боржника.
Крім цього, державним виконавцем не
поновлюються запити до Державного
реєстру прав на рухоме та нерухоме
майно, ДПІ, Держземагенства.

Отже,на думку позивача, в діях
державного виконавця вбачається
неналежне виконання своїх службових
обов'язків та недбале ставлення до них,
несвоєчасно та не в повному обсязі
проведені виконавчі дії з виконання
постанов про накладення
адміністративного стягнення
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" терміни, а саме
в порушення статей 11, 27, 32 Закону № 606, не
поновлено запит до ДПІ щодо наявності
розрахункових рахунків у боржника та
додаткових джерел отримання доходу; не
поновлено запит до Державного реєстру
прав на рухоме та нерухоме майно щодо
встановлення майнового стану боржника;
не поновлено запит до Держземагенства;
не здійснено примусовий привід
боржника; не проведено оцінку та
реалізацію арештованого майна.

Враховуючи вищевикладене позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Справі присвоєно номер 805/2662/14.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.03.2014 року
в справі № 805/2662/14 відкрито провадження
та призначено попереднє судове
засідання.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.03.2014 року
в справі № 805/2662/14 роз'єднано позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у місті Краматорську Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії.

Справі в частині позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України у
місті Краматорську Донецької області
до Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
протиправною бездіяльність державного
виконавця щодо невиконання
примусового стягнення боргу згідно
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 09.09.2010
року № 187 (постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 22332054 від
12.10.2010 року) на ОСОБА_1 у розмірі 3 400,00
гривень та зобов'язання провести
виконавчі дії з примусового виконання
цієї постанови - залишено № 805/2662/14; в
іншій частині позовні вимоги позивача
до Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,
виділені в самостійні провадження.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у місті Краматорську Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльність державного виконавця
щодо невиконання примусового
стягнення боргу згідно постанови про
накладення адміністративного
стягнення від 06.10.2011 року № 160
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29468262 від 26.10.2011 року)
на ОСОБА_1 у розмірі 1 360,00 гривень та
зобов'язання провести виконавчі дії з
примусового виконання цієї постанови
передано на розгляд судді Бабічу С.І.

Позивач у судове засідання не з'явився,
15.04.2014 року, через відділ діловодства та
документообігу Донецького окружного
адміністративного суду, представник
позивача надав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, уповноваженого
представника до суду не направив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі до суду не надав, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся судом належним чином.

07.04.2014 року, через відділ діловодства та
документообігу Донецького окружного
адміністративного суду, представник
відповідача надала письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких зазначила наступне.

Статтею 1 Закону № 606 визначено, що
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у Законі, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно з положенням Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

12 жовтня 2010 року державним виконавцем
отримано постанову Управління
Пенсійного фонду України у місті
Краматорську Донецької області № 187
від 09.09.2010 року про стягнення боргу на
користь управління з ОСОБА_1 в розмірі 3
400,00 гривень.

12 жовтня 2010 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції, керуючись статями 17, 18, 19, 25
Закону № 606 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови направлені сторонам
виконавчого провадження. Також цією
постановою накладено арешт на майно
боржника в межах суми боргу та копію
постанови направлено до органів
реєстрації обтяжень.

Державним виконавцем направлені
запити з метою перевірки майнового
стану боржника - до КП "БТІ", РЕР м.
Краматорська, з метою виявлення
розрахункових рахунків боржника та
джерел отримання ним доходів; зроблено
запит до ДПІ у м. Краматорську.

Згідно пункту 2 статті 68 Закону № 606,
державний виконавець має право
звернути стягнення на заробітну плату,
пенсію, стипендію та інші доходи
боржника без застосування заходів
примусового звернення стягнення на
майно боржника за письмовою заявою
стягувача. Так як у постанові
Управління Пенсійного фонду України у
місті Краматорську було зазначено
місце роботи боржника, державний
виконавець направив відповідне
повідомлення до працедавця боржника
про утримання заборгованості із
заробітної плати.

Відділ РЕР міста Краматорська
повідомив ВДВС, що за боржником
зареєстровано транспортний засіб
СНЕVROLЕТ АVЕО SF № НОМЕР_1, який був
описаний та на який був накладений
арешт та заборона його відчуження.

Державним виконавцем неодноразово
були здійснені виходи за юридичною
адресою підприємства, де працює
боржник (товариство з обмеженою
відповідальністю "Краматорський
друкарський дім", вул. Орджонікідзе 1-б
м. Краматорськ). Згідно актів перевірки
бухгалтерії утримання проводяться із
затримкою, у зв'язку із відсутністю
коштів на розрахунковому рахунку
підприємства та наявної
заборгованості з виплати заробітної
плати.

Державним виконавцем було зроблено
запит до Держземагенства у Донецькій
області. Згідно відповіді БТІ та
Держземагенства у Донецькій області, у
відповідь на які відповідача
повідомлено про те, що за боржником
майно та земельні ділянки не
зареєстровані.

Також державним виконавцем було
направлено подання до суду про
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника. Подання державного
виконавця про обмеження у праві виїзду
за межі України Краматорським міським
судом задоволено.

Крім цього, статтею 30 Закону № 606
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Позивач в адміністративному позові
вказує, що борг більше шести місяців
залишається не стягнутим. Але згідно
вищезазначеної статті строк
здійснення зведеного виконавчого
провадження обчислюється з моменту
приєднання до такого провадження
останнього виконавчого документа.
Тому, на момент подачі
адміністративного позову строк
виконання зведеного виконавчого
провадження не порушено (останнє
приєднано у серпні 2013 року).

Позивач в адміністративному позові
вказує, що не оновлювались запити до
ДПІ та Держреєстру прав на нерухоме
майно на момент ознайомлення (14 лютого
2014 року), але державним виконавцем були
зроблені запити в електронній формі.
Нероздрукування мало місце у зв'язку із
великою завантаженістю та відсутністю
фінансування. Відповіді на запити
надані представнику Пенсійного фонду.

Також позивач вказує на те, що не було
проведено оцінку та реалізацію
арештованого майна. Згідно з пунктом 4
статті 13 Закону № 606, експерт,
спеціаліст і суб'єкт оціночної
діяльності - суб'єкт господарювання
мають право на винагороду за надані
ними послуги. Розмір винагороди
визначається в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Винагорода та інші витрати, зумовлені
проведенням експертизи, наданням
висновку спеціаліста або звіту
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання належать до
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Відповідно до документів транспортний
засіб СНЕVROLЕТ АVЕО SF № НОМЕР_1 є
заставним майном по договору застави
від 8 серпня 2008 року в приватному
акціонерному товаристві "Креді
Агріголь Банк", таким чином є
неможливим проведення оцінки та
реалізацію арештованого майна. У
пункті 1 статті 54 Закону № 606 визначено,
що звернення стягнення на заставне
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Так як
Управління Пенсійного фонду України у
місті Краматорську не є
стягувачем-заставодержувачем, то воно
і не має право на реалізацію іпотечного
майна.

Враховуючи вищевикладене, представник
відповідача просила суд відмовити у
задоволені позовних вимог позивача у
повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача, ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, уповноваженого
представника до суду не направив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі до суду не надав, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся судом належним чином.

Частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначено, що особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до вимог частини 4 статті 128
КАС України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи відсутність потреби
заслухати, свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області (далі - відповідач, ВДВС
Краматорського МУЮ) знаходяться
виконавчі провадження з виконання
рішень Управління Пенсійного фонду
України у місті Краматорську Донецької
області (далі - позивач, УПФУ у м.
Краматорську) про стягнення з ОСОБА_1
адміністративних стягнень за період з
2010 року на загальну суму 57 834,00 гривень,
які об'єднані у зведене виконавче
провадження ВП № 38073669. Серед них є і
виконавче провадження № 29468262 про
примусове виконання постанови УПФУ у м.
Краматорську № 160 від 06.10.2011 року про
стягнення з ОСОБА_1 адміністративного
штрафу в розмірі 1 360,00 гривень.

Виконавче провадження з виконання цієї
постанови було відкрито 26 жовтня 2011
року. Боржнику надано строк протягом 7
днів для добровільного виконання
постанови та зазначено, що у разі
невиконання постанови у добровільному
порядку постанову буде виконано у
примусовому порядку.

Згідно з відповіддю Державної
податкової інспекції № 827141 від 19.03.2013
року, ОСОБА_1 в органах податкової
інспекції на обліку не перебуває.

20 березня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Краматорського МУЮ направлено
лист № 4-20-5889/434 на адресу ПАТ "Креді
Агріколь банк" із зобов'язанням
останнього надати відділу
підтвердження існування зобов'язання,
що забезпечено заставою транспортного
засобу СНЕVROLЕТ АVЕО SF № НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом надання завірених копій
договору застави транспортного засобу
та кредитного договору.

21 березня 2013 року держаним виконавцем
ВДВС Краматорського МУЮ при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження № 38073669 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
стягувача суми боргу у присутності
боржника описано та накладено арешт на
його майно - транспортний засіб СНЕVROLЕТ
АVЕО SF № НОМЕР_1, про що складено Акт
опису та арешту майна. Даний Акт
отримано ОСОБА_1 у день його складання,
про що є відповідна відмітка в акті.

У період з березня 2013 року по квітень 2013
року державним виконавцем ВДВС
проведено перевірку правильності
проведення стягнень бухгалтерією
товариства з обмеженою
відповідальністю "Краматорський
друкарський дім", на якому працює
боржник, по документам, які знаходяться
на виконанні у товариства, зокрема,
постанови УПФУ у м. Краматорську № 160
від 06.10.2011 року. За результатами
перевірки складено акт від 03.04.2013 року,
відповідно до якого на товаристві
проводяться щомісячні стягнення з
боржника (ОСОБА_1) у розмірі не менш ніж
20 відсотків від його заробітку.

15 квітня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Краматорського МУЮ прийнято
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
в рамках виконавчого провадження ВП №
29468262. Відповідно цієї постанови на все
майно ОСОБА_1 накладено арешт у межах
суми звернення стягнення 1 360,00 гривень.

Згідно постанови державного виконавця
ВДВС Краматорського МУЮ від 25.05.2013 року,
виконавче провадження № 29468262 було
приєднане до зведеного виконавчого
провадження № 38073669. Крім цього,
відповідно до матеріалів справи у
зведеному виконавчому проваджені
окрім спірного перебувають й інші
виконавчі провадження: № 22312137, № 22332054,
№ 25044945, № 25045185, № 25070685, № 25070801, № 25417504,
№ 25417512, № 26781467, № 26781853, № 27246726, № 27247750,
№ 28243275, № 28390987, № 28579936, № 29072728, № 29468264,
№ 30133991, № 30165186, № 30165284, № 30403578, № 30740711,
№ 31694493, № 36705231.

3 травня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Краматорського МУЮ до
Краматорського міського суду було
подано Подання про тимчасове обмеження
у праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1 за її межі на строк один рік у
зв'язку із ухиленням останнього від
виконання фінансового зобов'язання
згідно виконавчих документів, виданих
УПФУ у м. Краматорську про стягнення
заборгованості у сумі 56 134,00 гривень,
яке задоволено ухвалою Краматорського
міського суду Донецької області в
справі № 234/6553/13-ц від 24.05.2013 року.

У період з 1 липня 2013 року по 12 серпня 2013
року державним виконавцем ВДВС
Краматорського МУЮ знов було проведено
перевірку правильності проведення
стягнень бухгалтерією товариства з
обмеженою відповідальністю
"Краматорський друкарський дім", на
якому працює боржник, щодо
правильності стягнень за документами,
які знаходяться у товариства, зокрема,
постанови УПФУ у м. Краматорську № 160
від 06.10.2011 року. За результатами
перевірки складено акт від 12.08.2013 року,
відповідно до якого стягнення
заборгованості проводиться щомісячно
у розмірі не менш ніж 20 відсотків від
заробітку ОСОБА_1

14 лютого 2014 року представник УПФУ у м.
Краматорську ознайомився зі станом
реалізації виконавчого провадження. За
результатом ознайомлення по
громадянину ОСОБА_1 наявні 24 виконавчих
провадження (у тому числі спірне) на
загальну суму 57 834,00 гривень. Як
зазначено у протоколі, останні дії з
виконання виконавчого провадження №
29468262 здійснені 12 серпня 2013 року (мав
місце вихід виконавця за юридичною
адресою підприємства, на якому працює
боржник).

15 лютого 2014 року державним виконавцем
відділу направлено до Управління
Держкомземагенства у м. Краматорську
запит про надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки за
ОСОБА_1

Відповідно до відповіді Державної
податкової служби України № від
24.02.2014 року ОСОБА_1 на обліку в органах
ДПС не перебуває.

13 березня 2014 року Управління
Держземагенства у м. Краматорську
надало відповідь № 02-9/1203 на запит
відділу, з якої вбачається, що станом на
1 січня 2013 року земельні ділянки у
власність ОСОБА_1 не передавались.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 статті 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" та Інструкцією
з організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року (далі - Інструкція № 512/5).

Так, відповідно до Закону № 606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів - це сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно статті 2 Закону № 606, примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Частиною 1 статті 6 Закону № 606
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до статей 11, 32 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені Законом заходи
примусового виконання рішень
своєчасно і в повному обсязі.

Статтею 27 цього Закону визначено, що у
випадку невиконання у добровільному
порядку протягом семи днів з дня
відкриття виконавчого провадження
боржником виконавчих документів,
зокрема, у разі ненадання у строки,
встановлені для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно статті 32 Закону № 606, заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Так, статтею 33 Закону № 606 визначено, що
у разі якщо в органі ДВС відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Статтею 52 цього Закону, визначений
порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації; стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів;
готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються; на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт, який поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту; у разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника.
Черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем по справі вжиті наступні
заходи для стягнення з боржника суми
боргу, а саме: здійснені заходи щодо
встановлення рухомого та нерухомого
майна боржника, майнового положення
боржника, накладено арешт на майно
боржника, проводились перевірки дій
бухгалтерії підприємства, на якому
працює боржник, щодо виконання
приписів ВДВС зі стягнення з боржника
суми заборгованості, подано подання до
міського суду про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон боржника, яке
задоволено ухвалою Краматорського
міського суду Донецької області по
справі № 234/6553/13-ц від 24.05.2013 року.

Крім цього, в рамках зведеного
виконавчого провадження державним
виконавцем проводились наступні
виконавчі дії по встановленню
майнового стану боржника: направлялись
запити до ДПІ (09.12.2010 року, 09.03.2011 року,
23.07.2012 року, 18.03.2013 року), на які отримано
відповідні відповіді (05.05.2011 року, 24.07.2012
року, 19.03.2013 року); направлялись запити
до МРЕВ (09.12.2010 року, 09.03.2011 року, 27.02.2013
року) та отримані відповіді (26.05.2011 року,
15.08.2012 року, 12.03.2013 року); направлялись
запити до БТІ (09.03.2011 року, 08.08.2012 року,
27.02.2013 року, 22.05.2013 року) та отримані
відповіді (16.05.2011 року, 27.08.2012 року, 22.05.2013
року); направлялись запити до земельних
ресурсів (09.03.2011 року, 08.08.2012 року, 27.02.2013
року) та отримані відповіді (16.05.2011 року,
27.08.2012 року).

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно частини 5 статті 52 Закону № 606, у
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Серії АНС 215985 від
02.08.2008 року за ОСОБА_1 зареєстрований
транспортний засіб - СНЕVROLЕТ АVЕО SF69Y,
номерний знак - АН6828ЕС, який находиться
у заставі в АО "ІНДЕКС-БАНК" на підставі
кредитного договору.

Частиною 1 статті 54 Закону № 606
встановлено, що звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Як встановлено судом,
застоводержателем транспортного
засобу - СНЕVROLЕТ АVЕО SF69Y, номерний знак -
АН6828ЕС, є АО "ІНДЕКС-БАНК" на підставі
кредитного договору, а не УПФУ у м.
Краматорську.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов
висновку, що посилання УПФУ у м.
Краматорську на те, що державним
виконавцем не було здійснено всіх
необхідних виконавчих дій у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження" стосовно
примусового стягнення з боржника суми
заборгованості - є безпідставними та
такими, що спростовуються відповідними
доказами, наданими відповідачем.

Разом із цим, за приписами статті 30
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної
особи-підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Суд зазначає, що постанова УПФУ у м.
Краматорську № 160 від 06.10.2011 року про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1
360,00 гривень, є виконавчим документом
майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи,
останнє виконавче провадження (№ 39535982
про примусове виконання постанови № 124
УПФУ у м. Краматорську від 07.08.2013 року)
було приєднано до зведеного
виконавчого провадження №
вересня 2013 року.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Докази, надані відповідачем до
заперечень проти позову, є належними
доказами у справі, адже вони містять
вичерпну інформацію, яка об'єктивно
спростовує обґрунтованість позовних
вимог.

Позивачем не доведено неналежне
здійснення відповідачем своїх
обов'язків, з наданих суду відомостей
не вбачається, що виконавчий документ
не виконаний протягом встановленого
законом строку з вини відповідача.

З огляду на досліджені матеріали
виконавчого провадження вбачається, що
невиконання виконавчого документу на
користь позивача пов'язано не з
будь-якими протиправними діями чи
бездіяльністю відповідача, а з
недостатністю грошових коштів та майна
у боржника.

Таким чином, судом не встановлено
обставин, які б свідчили про
незаконність дій відповідача та
порушення прав чи інтересів УПФУ у м.
Краматорську при примусовому
виконанні виконавчого документа, а
тому підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправною
бездіяльності державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції щодо невиконання примусового
стягнення боргу згідно постанови від
06.10.2011 року № 160 про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
в розмірі 1 360,00 гривень - відсутні.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача провести
виконавчі дії з примусового виконання
наведеної вище постанови, суд зазначає
наступне.

ВДВС Краматорського МУЮ здійснює
функції покладені на нього Законами
України "Про державну виконавчу службу"
та "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11
Закону № 606, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, за приписами Закону № 606,
державний виконавець здійснює заходи
щодо примусового виконання рішень
неупереджено, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, а не за рішенням суду.

Суд не вправі втручатись в
повноваження та діяльність суб'єктів
владних повноважень, або ж підміняти
їх.

Така позиція суду повністю
узгоджується з позицією Верховного
суду України, викладеною в постанові
Пленуму Верховного суду України № 13
від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може
підміняти державний орган, рішення
якого оскаржується, приймаючи замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень та
з позицією Європейського суду з прав
людини, який неодноразово зазначав, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.

Враховуючи викладене та відмову в
задоволенні позовних вимог в частині
визнання протиправною бездіяльності
відповідача, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині вимог про
зобов'язання провести виконавчі дії з
примусового виконання постанови від
06.10.2011 року № 160 про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
на суму 1 360,00 гривень. не підлягають
задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України у
місті Краматорську Донецької області
до Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
протиправною бездіяльність державного
виконавця щодо невиконання
примусового стягнення боргу згідно
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 06.10.2011
року № 160 (постанова про відкриття
виконавчого провадження № 29468262 від
26.10.2011 року) на ОСОБА_1 в розмірі 1 360,00
гривень та зобов'язання провести
виконавчі дії з примусового виконання
цієї постанови, є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 1-2, 6, 11, 13, 17-19, 25, 27,
30-33, 49, 52, 54, 68 Закону України «Про
виконавче провадження», статтями 2, 7-11,
17-20, 69-72, 86, 94, 122-154, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України у місті Краматорську Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльність державного виконавця
щодо невиконання примусового
стягнення боргу згідно постанови про
накладення адміністративного
стягнення від 06.10.2011 року № 160
(постанова про відкриття виконавчого
провадження № 29468262 від 26.10.2011 року) на
ОСОБА_1 в розмірі 1 360,00 гривень та
зобов'язання провести виконавчі дії з
примусового виконання цієї постанови -
відмовити повністю.

Постанова прийнята, складена і
підписана в нарадчій кімнаті 13 травня
2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.