Справа № 820/1958/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 р.Справа № 820/1958/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Міністерства
внутрішніх справ України та Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Міністерства внутрішніх справ
України про поновлення на посаді, -

Встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області (далі по тексту
ГУ МВС України в Харківській області),
Міністерства внутрішніх справ України
(далі - МВС України), якою, з урахуванням
уточнень позовних вимог (а.с. 69-73),
просить суд:

- визнати протиправними та скасувати
накази МВС України № 1528 від 17.09.2011 року,
від 19.09.2011 року № 1047о/с, наказ ГУ МВС
України в Харківській області № 217о/с
від 29.09.2011 року про його звільнення з
посади начальника Комінтернівського
районного відділу ХМУ ГУМВС України в
Харківській області,

- поновити його на службі в органах
внутрішніх справ на посаді начальника
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачами було
порушено порядок проведення
службового розслідування, накази МВС
України № 1528 від 17.09.2011 року, від 19.09.2011
року № 1047о/с він не отримував та із їх
змістом не був ознайомлений, порушення
службової дисципліни ним допущено не
було, а таким чином і були відсутні
підстави для притягнення його до
дисциплінарної відповідальності.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, в
апеляційній скарзі відповідачі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело, на
їх думку, до неправильного вирішення
справи, просять: ГУ МВС України в
Харківській області - скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року та винести ухвалу про залишення
позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду; МВС
України - скасувати оскаржувану
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року, з прийняттям нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційних скарг
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційних
скарг, дійшла висновку, що апеляційні
скарги відповідачів задоволенню не
підлягають, а оскаржувана постанова,
відповідно до положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), підлягає залишенню
без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ
України з 1998 року.

Наказом МВС України від 14.04.2011 року за №
447о/с підполковника міліції ОСОБА_1
призначено на посаду начальника
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області (а.с. 5).

Відповідно до Наказу МВС України № 1528
від 17.09.2011 року «Про притягнення
окремих керівників ГУ МВС України в
Харківській області до дисциплінарної
відповідальності» за порушення
службової дисципліни, що виразилось в
порушенні вимог п.п. 2.1, 12.1.3 Інструкції
із забезпечення контролю за обліком,
зберіганням, видачею й прийманням
вогнепальної зброї, боєприпасів до неї
та спеціальних засобів у чергових
частинах органів і підрозділів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.03.2008 року № 141, ст. 8
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України на позивача
накладене дисциплінарне стягнення у
виді звільнення з органів внутрішніх
справ (а.с. 30-31).

Наказом МВС України № 1047о/с від 19.09.2011
року підполковника міліції ОСОБА_1
звільнено в порядку дисциплінарного
стягнення за п. 45 «д» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з посади начальника
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління МВС України в
Харківській області на підставі наказу
МВС України від 17.09.2011 року № 1528 (а.с. 29).

Зазначений наказ переоголошений
наказом ГУ МВС України в Харківській
області № 217о/с від 29.09.2011 року (а.с. 6),
відповідно до якого, з посиланням на ст.
64 п. «Є» Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ
України (за порушення дисципліни)
підполковника міліції ОСОБА_1
звільнено в запас Збройних сил України.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачами не доведено належними та
допустимими доказами факт вчинення
позивачем порушень вимог пп. 2.1, 12.1.3
Інструкції із забезпечення контролю за
обліком, зберіганням, видачею й
прийманням вогнепальної зброї,
боєприпасів до неї та спеціальних
засобів у чергових частинах органів та
підрозділів внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС від 27.03.2008
року № 141. Посадовими особами, які
проводили службове розслідування не
було встановлено обов'язкових обставин
задля об'єктивного вирішення питання
про подальше притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності та
визначення його виду.

Крім того, відповідачами, не доведено,
що наказ МВС України № 1528 від 17.09.2011
року «Про притягнення окремих
керівників ГУМВС України в Харківській
області до дисциплінарної
відповідальності» в частині
притягнення до відповідальності
ОСОБА_1 відповідає вимогам діючого
законодавства, є обґрунтованим та
правомірним. Факт порушення відносно
позивача кримінальної справи не є
безумовним доказом порушення їх
службової дисципліни. У зв'язку з чим
суд дійшов висновку про е, що наказ
Міністерства внутрішніх справ № 1528 від
17.09.2011 року «Про притягнення окремих
керівників ГУМВС України в Харківській
області до дисциплінарної
відповідальності» в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 підлягає
скасуванню.

З урахуванням зазначеного висновку,
суд прийняв рішення про скасування
оскаржуваних наказів: МВС України №
1047о/с від 19.09.2011 року в частині
звільнення підполковника міліції
ОСОБА_1 в порядку дисциплінарного
стягнення за п. 45 "д" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з посади начальника
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління МВС України в
Харківській області, та ГУ МВС України
в Харківській області № 217о/с від 29.09.2011
року, відповідно до якого з посиланням
на ст. 64 п. "Є" Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ
України (за порушення дисципліни)
підполковника міліції ОСОБА_1
звільнено в запас Збройних сил України.

Погоджуючись з висновком суд першої
інстанції, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно наказу МВС України № 1528 від
17.09.2011 року (а.с. 30-31, 115-118): підставою для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності було
виявлення під час інвентаризації зброї
та боєприпасів у кімнаті зберігання
зброї Комінтернівського райвідділу
міліції нестачі 23 одиниць вогнепальної
зброї ті 1986 патронів, що сталося,
відповідно до вказаного наказу,
внаслідок невиконання начальником
Комінтернівського РВ ОСОБА_1 своїх
посадових обов'язків у частині
здійснення контролю за наявністю і
дотриманням порядку зберігання та
обліку озброєння.

Статтею 1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006
року № 3460-IV (далі по тексту - Закон № 3460)
визначено поняття «службова
дисципліна», а саме - це дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни (ст. 2 Закону № 3460).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 3460 з
метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України (ч. 4
ст. 14 Закону № 3460).

Згідно п. 10 Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої Наказом МВС України від
06.12.1991 року № 552 (чинної на час
виникнення спірних правовідносин, далі
по тексту - Інструкція № 552) при
проведенні службового розслідування
повному, об'єктивному і всебічному
дослідженню підлягають: подія
порушення (час, місце, спосіб, інші
обставини), наявність вини працівника
органів внутрішніх справ у скоєнні
порушення, мета та мотиви порушення,
обставини, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність, характеристика
особи, яка скоїла порушення (ставлення
до служби, поведінка до порушення),
причини та умови, що сприяли скоєнню
порушення, характер і розмір нанесених
порушенням збитків.

З наявного в матеріалах справи
висновку службового розслідування за
фактом порушення службової дисципліни
працівниками Комінтернівського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 16.09.2011 року, затвердженого
начальником ГУМВС України в
Харківській області (а.с. 133-138) та
висновку Міністерства внутрішніх
справ України, затвердженого 17.09.2011
року (а.с. 120-126) судом першої інстанції
обґрунтовано встановлено, що всупереч
вимог пункту 10 Інструкції № 552, в ньому
не міститься інформації про:

- мотив та мету порушення;

- обставин, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність;

- характеристику особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення);

- наявність такої складової вини, як
причинний зв'язок між неправомірними
діяннями ОСОБА_1 та їх наслідками;

- умови, що сприяли скоєнню порушення;

- обставини, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що посадовими
особами, які проводили службове
розслідування не було встановлено
обов'язкових обставин задля
об'єктивного вирішення питання про
подальше притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності та
визначення його виду, а отже висновки
службового розслідування за фактом
порушення службової дисципліни
працівниками Комінтернівського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 16.09.2011 року, затверджений
начальником ГУМВС України в
Харківській області та Міністерства
внутрішніх справ України, затверджений
17.09.2011 року не можуть вважатися повними,
обґрунтованими та об'єктивними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
п. 15 Інструкції № 552 передбачено, що
особа, відносно якої проводиться
службове розслідування, має право
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
стосовно обставин, що досліджувалися,
заявляти відводи щодо працівника, який
проводить службове розслідування,
подавати скарги на його дії та рішення
(заяви і скарги подаються керівнику,
який призначив розслідування, або
вищому за чином керівнику, який щодо
цього приймає рішення, про що
інформується заявник).

Відповідно до приписів п. 14.7, 14.8
Інструкції № 255, посадова особа при
проведенні службового розслідування
зобов'язана: скласти за результатами
службового розслідування висновок і
подати його на розгляд і затвердження
керівнику органу внутрішніх справ або
його заступнику; ознайомити із
затвердженим висновком службового
розслідування особу, стосовно якої
воно проводилося, якщо це не суперечить
вимогам дотримання державної або
службової таємниці.

З наявної в матеріалах справи
постанови Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 19 вересня
2011 року (а.с. 61) вбачається, що ОСОБА_1 з
16.09.2011 року перебував під вартою.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону № 3460
визначено, що перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що при проведенні
17.09.2011 року комісією МВС України
службового розслідування за фактом
надзвичайної події за участю
працівників Комінтернівського РВ
Харківського МУ ГУМВС України в
Харківській області пропозицій від
зазначеної комісії до позивача ОСОБА_1
щодо надання пояснень по суті,
встановлених комісією порушень, не
надходило (а.с. 120-125).

Як вбачається із висновку зазначеного
службового розслідування, це службове
розслідування фактично проводилось за
матеріалами службового розслідування
від 16.09.2011 року, що проведено ГУМВС
України в Харківській області (а.с. 133-138)
також за відсутності пояснень особи, по
відношенню до якої проводиться таке
розслідування.

Окрім того, судом встановлено, що в
порушення вимог п. 15 Інструкції № 552
позивачу не надавалася можливість
ознайомитися з висновками службового
розслідування, оскаржити їх.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 14 Закону
№ 3460, зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

В порушення вказаних норм зміст
оскаржуваного наказу № 1528 від 17.09.2011
року на підпис позивачу не надавався.
Доказів доведення вказаного наказу до
відома ОСОБА_1 під підпис або відмови
позивача від такого підпису
відповідачами не надано.

Таким чином, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що наказ МВС № 1528 від 17.09.2011 року «Про
притягнення окремих керівників ГУМВС
України в Харківській області до
дисциплінарної відповідальності» в
частині притягнення до
відповідальності ОСОБА_1 не відповідає
вимогам діючого законодавства.

Також, суд апеляційної інстанції
підтримує висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачем не
доведено належними та допустимими
доказами фактів вчинення позивачем
порушень вимог пп. 2.1, 12.1.3 Інструкції із
забезпечення контролю за обліком,
зберіганням, видачею й прийманням
вогнепальної зброї, боєприпасів до неї
та спеціальних засобів у чергових
частинах органів та підрозділів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.03.2008 року № 141 з огляду
на наступне.

Згідно 2.1 Інструкції із забезпечення
контролю за обліком, зберіганням,
видачею й прийманням вогнепальної
зброї, боєприпасів до неї та
спеціальних засобів у чергових
частинах органів та підрозділів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.03.2008 року № 141,
відповідальність за організацію
зберігання та обліку озброєння й
спецзасобів покладається на керівника
підрозділу. Він зобов'язаний: наказом
по підрозділу призначати працівників,
відповідальних за порядок зберігання: -
озброєння й спецзасобів - у підрозділах
з чисельністю особового складу понад 150
осіб штатного працівника, а в
підрозділах з чисельністю менше 150 осіб
працівника з числа старшого і
середнього начальницького складу, крім
штатних чергових та працівників
сектору озброєння управлінь (відділів)
тилового забезпечення, які мають
безпосереднє відношення до озброєння,
спроможного забезпечити надійне
збереження й облік озброєння й
боєприпасів; добровільно зданої,
вилученої, знайденої зброї й
боєприпасів - особу з числа середнього
або старшого начальницького складу
блоку міліції громадської безпеки, як
правило, працівників дозвільної
системи; вогнепальної зброї й
боєприпасів, які приєднані до
кримінальної справи як речові докази,
особу - із числа середнього або
старшого начальницького складу, як
правило, з працівників слідчих
підрозділів або дізнання; затвердити
функціональні обов'язки керівництва
підрозділу та його окремих
працівників, відповідальних за
озброєння, зберігання добровільно
зданої, вилученої, знайденої зброї й
боєприпасів і зберігання вогнепальної
зброї й боєприпасів, які приєднані до
кримінальної справи як речові докази,
оперативних чергових, інших
працівників підрозділу щодо контролю
за зберіганням, обліком, закріпленням,
видачею, прийманням та вилученням
озброєння й спецзасобів; видавати
накази й розпорядження, затверджувати
плани, графіки, відомості, списки або
давати письмові вказівки, на підставі
яких дозволяється видача озброєння
особовому складу підрозділу;
затверджувати графіки щоденної видачі
й приймання озброєння, а також
щомісячні графіки чищення зброї.

Положеннями п. 12.1.3 Інструкції із
забезпечення контролю за обліком,
зберіганням, видачею й прийманням
вогнепальної зброї, боєприпасів до неї
та спеціальних засобів у чергових
частинах органів та підрозділів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.03.2008 року № 141
визначено, що наявність, організацію
зберігання та обліку озброєння в
підрозділах мають право перевіряти
керівник підрозділу або особа, яка його
заміщає (зобов'язаний перевіряти не
менше одного разу на місяць).

Згідно Наказу МВС України № 1528 від
17.09.2011 року «Про притягнення окремих
керівників ГУМВС України в Харківській
області до дисциплінарної
відповідальності», судом встановлено,
що у вказаному наказі не міститься
посилання на конкретні обставини
вчиненого позивачем дисциплінарного
проступку.

З досліджених судом висновку
службового розслідування за фактом
порушення службової дисципліни
працівниками Комінтернівського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 16.09.2011 року, затвердженого
начальником ГУМВС України в
Харківській області та висновку
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженого 17.09.2011 року, встановлено,
що у вказаних висновках відсутнє які
саме накази, функціональні обов'язки,
розпорядження, плани, графіки не було
затверджено позивачем в порушення п. 2.1
Інструкції із забезпечення контролю за
обліком, зберіганням, видачею й
прийманням вогнепальної зброї,
боєприпасів до неї та спеціальних
засобів у чергових частинах органів та
підрозділів внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС від 27.03.2008
року № 141.

Судом встановлено, що в
Комінтернівському РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області в період з квітня
по вересень 2011 року (період позивача на
посаді керівника вказаного підрозділу)
були затверджені функціональні
обов'язки збройного техніка, помічника
начальника - оперативного чергового,
старшого інспектора - чергового.

Відповідно до Наказу № 218 від 27.08.2011
року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
начальника Комінтернівського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області,
призначив матеріально-відповідальну
особу за прийняття, постановку на облік
та зберігання озброєння
Комінтернівського В ОВРВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області.

Стосовно посилання відповідача на
порушення позивачем п. 12.1.3 Інструкції
із забезпечення контролю за обліком,
зберіганням, видачею й прийманням
вогнепальної зброї, боєприпасів до неї
та спеціальних засобів у чергових
частинах органів та підрозділів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.03.2008р. № 141, суд
зазначає, що відповідачем, всупереч
вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, на
підтвердження вчинення порушення
позивачем вказаного вище пункту
Інструкції не надано суду жодних
доказів.

Так, з досліджених висновків за
результатами службових розслідувань
встановлено, що в період з квітня по
вересень 2011 року у Книзі огляду
якісного й технічного стану озброєння
щомісячно містилися записи про
перевірку. Посилання на вчинення
запису іншої особою крім позивача не
може бути взято до уваги судом з огляду
на відсутність висновку експерта або
вироку суду, що набрав законної сили.

Таким чином, враховуючи наведене
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що під
час службового розслідування, висновки
якого слугували підставою для
прийняття оскаржуваного МВС України №
1528 від 17.09.2011 року «Про притягнення
окремих керівників ГУМВС України в
Харківській області до дисциплінарної
відповідальності» в частині
притягнення до відповідальності
ОСОБА_1 зроблені, в порушення вимог
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затвердженої
Наказом МВС України від 06.12.1991 року № 552,
аналізу обставин, що вплинути на
прийняття рішення, та без дослідження
причинного зв'язку з винною поведінкою
позивача.

Представниками відповідачів не надано
судам першої та апеляційної інстанції
законодавчо обґрунтованих підстав для
винесення оскаржуваного наказу № 217о/с
від 29.09.2011 року про звільнення позивача
за наявності наказу МВС України № 1047о/с
від 19.09.2011 року про звільнення позивача
з органів внутрішніх справ.

За таких обставин, колегія суддів
підтримує висновок суду щодо
неправомірності оскаржуваних наказів
відповідачів, необхідності їх
скасування та поновлення позивача на
службі в органах внутрішніх справ.

Стосовно доводів
відповідачів щодо пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду колегія суддів,
погоджуючись з загальною позицією суду
першої інстанції щодо наявності
поважних підстав пропуску строку
звернення позивача до
адміністративного суду, з огляду на
наступне.

Пропущення строків
звернення до адміністративного суду і
заява сторони про застосування
наслідків пропущення строків
звернення до адміністративного суду,
передбачених ст. 100 КАС України, не може
бути безумовною підставою для
залишення адміністративного позову
без розгляду, оскільки суд може визнати
причину пропуску таких строків
поважною і в такому випадку справа
розглядається і вирішується в порядку,
встановленому КАС України.

Згідно положень ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення
до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Робота на посаді начальника районного
відділу міліції є проходженням
публічної служби. Відповідно до ч. 3 ст.
99 КАСУ строком, який визначений для
звернення до адміністративного суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби, є один
місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що відповідачами не надано суду
доказів ознайомлення (надіслання або
вручення) позивача із наказами МВС
України № 1528 від 17.09.2011 року, від 19.09.2011
року № 1047о/с при ознайомленні з наказом
ГУ МВС України в Харківській області №
217о/с від 29.09.2011 року, а факт вручення
останнього не свідчить про
ознайомлення позивача у встановленому
законом порядку з текстами, мотивами та
змістом вказаних наказів.

Як свідчить позиція
Європейського суду з прав людини,
основною складовою права доступу до
суду, закріплене у § 1 статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, є право доступу,
в тому розумінні, що особі має бути
забезпечена можливість звернутись до
суду для вирішення певного питання, і
що з боку держави не повинні чинитись
правові чи практичні перешкоди для
здійснення цього права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не вбачає підстав, передбачених ст.ст.
201, 202 КАС України для зміни чи
скасування судового рішення та
приходить до висновку про необхідність
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а оскаржуваного судового
рішення - без змін.

Інші доводи апеляційних скарг на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 41 ч.1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства
внутрішніх справ України та Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст ухвали виготовлений
та підписаний 12 травня 2014 року