Справа № 821/1328/14
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.м. Херсон Справа №
821/1328/14 Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Варняка С.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області про захист порушеного
конституційного права,

встановив:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
УПФУ в Білозерському районі
Херсонської області про захист
порушеного конституційного права
шляхом заборони примушувати брати
участь у діяльності неприбуткової
самоврядної організації Пенсійний
фонд, скасування вимоги про сплату
недоїмки №Ф-99 від 06.06.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач змушує його до участі в
некомерційній самоврядній
організації, якою являється Пенсійний
фонд України, шляхом примушення
сплачувати членські (страхові) внески.

Вважає, що його статус як приватного
підприємця не являється підставою для
сплати страхових внесків.

Просить суд захистити його порушене
право визначене ст. ст. 36, 57 Конституції
України з боку Управління Пенсійного
фонду України в Білозерському районі
Херсонської області, шляхом заборони
примушувати брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
Пенсійний фонд, скасуванням вимоги №
Ф-99 від 06.06.2013 року щодо сплати внесків.

Представник відповідача надав до суду
заперечення відповідно до якого
просить відмовити позивачу у
задоволенні адміністративного позову,
посилаючись на те, що вимоги позивача
безпідставні та задоволенню не
підлягають. Зокрема, зазначило, що
Управління зареєстроване у
встановленому законом порядку, є
органом Пенсійного фонду України,
завданням якого, серед іншого, є
збирання та акумулювання в районі
(місті) внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
коштів, призначених для пенсійного
забезпечення, ведення їх обліку.
Відповідач вказує, що посилання ОСОБА_1
на той факт, що УПФУ своїми діями змушує
позивача брати участь в об'єднанні є
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства України, оскільки сам
позивач є фізичною особою-підприємцем,
яка обрала особливий спосіб
оподаткування, перебуває на обліку в
Управлінні і, як наслідок, є платником
страхових внесків. Позивач може
припинити участь в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування лише у зв'язку з
припиненням ним підприємницької
діяльності, а не у зв'язку з відмовою
від участі у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

В задоволенні позову УПФУ просило
відмовити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 12.08.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2013 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 березня 2014 р. задоволено
частково касаційну скаргу ОСОБА_1,
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного від 10 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області про захист порушеного
конституційного права - скасовано.
Справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції. Колегія суддів
при цьому зазначила, що в матеріалах
справи відсутні будь-які документи, що
підтверджують факт того, що ОСОБА_1 є
фізичною собою-підприємцем та
платником страхових внесків.

30 квітня 2014 року позивачем до суду
надано клопотання про розгляд справи
без його участі відповідно до ч. 4 ст. 122
КАС України.

Представник відповідача до суду не
з'явився, по дату, час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, проти задоволення
позовних вимог заперечував з підстав,
викладених у письмових запереченнях
від 30.04.2014 року, відповідно до яких у
задоволенні позовних вимог просить
відмовити, обґрунтовуючи це тим, що
відповідно до пунктів 1, 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 24.10.2007
року №1261 "Про затвердження Положення
про Пенсійний фонд України" Пенсійний
фонд України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністерство праці та соціальної
політики, крім того, зазначає, УПФУ
України в Білозерському районі
Херсонської області зареєстроване
належним чином, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії НОМЕР_2 та
довідка АА №100589 з єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, а тому не погоджується з
твердженням позивача щодо статусу
Пенсійного фонду України як
організації - об'єднання громадян, що
незареєстрована в установленому
порядку, справу просив розглядати в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані по
справі докази у їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

06.06.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Білозерському районі
Херсонської області винесено вимогу
Ф-99 про сплату заборгованості на суму 1
194,03 грн. відносно ОСОБА_1.

22 квітня 2014 року судом зроблено
електронний запит до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем,
код ЄДРПОУ - НОМЕР_1, дата державної
реєстрації фізичної особи - підприємця
- 27 червня 2002 року, основним видом його
діяльності є роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах.

Позивач є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№2464 (далі - Закону України № 2464-VI),
підпункту 2.1.3 пункту 2 Інструкції "Про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 27.09.2010 року.

Законом України № 2464-VI визначено
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно із положеннями Закону України №
2464-VI та Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. Крім
того, йому надано право стягувати у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України №
2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платники єдиного внеску визначені ст.4
Закону України №2464-VI, до них
відносяться фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Тобто, платниками є фізичні
особи-підприємці, що є роботодавцями.
Крім того, згідно положень цієї ж
статті платниками єдиного внеску є
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Виходячи із змісту ч. 4 ст. 5 Закону
України № 2464-VI обов'язки фізичних
осіб-підприємців як платників єдиного
внеску виникають з моменту їх
державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Закону України
№ 2464-VI фізичні особи-підприємці є
застрахованими особами щодо себе та
страхувальниками осіб, що на них
працюють (для платників єдиного внеску,
зазначених у пунктах 2, 3, 6 - 14 частини
першої ст. 4 Закону України № 2464-VI.

Відповідно до ч. 9, ст. 9 Закону України №
2464-VI обчислення і сплата єдиного внеску
за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6,
7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюються платниками,
зазначеними у пункті 1 частини першої
статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на
які внесок нарахований.

Таким чином, до обов'язків фізичних
осіб осіб-підприємців, що є
роботодавцями, а також для фізичних
осіб-підприємців, що не є
роботодавцями, входить своєчасне
нарахування та сплата нарахованого
єдиного внеску до Пенсійного фонду на
суми, що виплачуються ними найманим
працівникам, а також на суми їх доходів
або самостійно визначені ними суми (для
фізичних осіб-підприємців, що обрали
спрощену систему оподаткування), які є
базою для нарахування єдиного внеску
відповідно до зазначеного Закону.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України
№2464-VI платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок. При цьому, ч.
8, ст. 9 Закону України №2464-VI встановлено
базовий звітний період для фізичних
осіб-підприємців - календарний рік.
Відповідно до ч.8 ст.9 цього ж Закону,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Відповідно до ст. 25 Закону України №
2464-VI територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Суд критично ставиться до твердження
позивача щодо статусу Пенсійного фонду
України як організації - об'єднання
громадян, що незареєстроване в
установленому Законом порядку,
оскільки Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області входить в систему Фонду,
позивач є платником єдиного внеску як
фізична особа - підприємець і у зв'язку
з цим він є суб'єктом системи
пенсійного забезпечення в Україні, а
тому зобов'язаний сплачувати внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2011 рік в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 11, 14, 15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ОСОБА_1
є особою, що підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню і одночасно є
страхувальником, та згідно ст. 17 цього
Закону повинен нараховувати,
обчислювати і сплачувати страхові
внески.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Перевіривши рішення відповідача,
відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАСУ, суд
приходить до висновку про те, що вимоги
позивача щодо захисту порушеного
конституційного права визначеного
ст.ст. 36, 57 Конституції України
безпідставні.

Виходячи з викладеного, на підставі
ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,
суд -

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Варняк
С.О.

кат. 10.1