Справа № 821/227/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/227/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю представників позивача -
Лапчук О.В., Лошкарьова Д.О.,
представника відповідача Руссу Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватної фірми "Оленка" до
управління у справах захисту прав
споживачів у Херсонській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення стягнення
(штрафу),

встановив:

Приватна фірма "Оленка" (далі - Позивач)
звернулася до адміністративного суду з
позовом до управління у справах
захисту прав споживачів у Херсонській
області (далі - Відповідач) з позовом
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
стягнення (штрафу), передбачених ст.23 ЗУ
«Про захист прав споживачів»,
відповідно до якої на ПФ «Оленка» було
накладено штраф у розмірі 34 662,50 грн., за
порушення ст.ст.6, 14 ЗУ «Про захист прав
споживачів», а саме: реалізацію
нафтопродуктів, які згідно протоколів
випробувань від 16.12.2013р. №1031, №1032
Випробувального центру "10
Хіммотологійчний центр» не
відповідають вимогам ДСТУ 4840:2007
«Паливо дизельне підвищеної якості.
Технічні умови», та ДСТУ 4839 «Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови», по завищеному вмісту
сірки, для дизельного палива та бензину
автомобільного підвищеної якості.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до акту від 04.12.2013р. №00000505
встановлено порушення ст.ст.6, 14 ЗУ «Про
захист прав споживачів», а саме:
реалізація нафтопродуктів, які згідно
протоколів випробувань від 16.12.2013р.
№1031, №1032 Випробувального центру "10
Хіммотологійчний центр" не
відповідають вимогам ДСТУ 4840:2007
«Паливо дизельне підвищеної якості.
Технічні умови», та ДСТУ 4839 «Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови», по завищеному вмісту
сірки, для дизельного палива та бензину
автомобільного підвищеної якості.

З тексту протоколів випробування
№№1031, 1032 вбачається, що характеристика
зразка продукції у протоколі відсутні,
натомість у п.2.1. Протоколів міститься
посилання на Акт відбору зразків
продукції №№87,89 від 04.12.2013р., складений
головним спеціалістом Голосовим Р.С.

Аналіз Актів №№87,89 від 04.12.2013р.
свідчить про те, що відбір зразків
продукції було здійснено з грубим
порушенням законодавства України.

Механізм здійснення органами
державного нагляду (контролю) відбору
зразків продукції у суб'єктів
господарювання для проведення
експертизи (випробування) визначено
"Порядком відбору зразків продукції
для визначення її якісних показників",
затвердженим постановою КМУ від
31.10.2007р. №1280, абз.2 п.1 якого встановлено,
що особливості відбору зразків окремих
видів продукції визначаються іншими
нормативно-правовими актами.

Такими нормативно-правовими актами є
«Інструкція з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України»,
затверджена наказом Мінпаливенерго
України, Держспоживстандарту України
від 04.06.2007р. №271/121,(далі - Інструкція) и
ДСТУ 4488.

Відповідно до п.4.2.5 Інструкції під час
зідбирання проб для випробувань у
сторонніх акредитованих або
атестованих лабораторіях, а також під
час проведення перевірок якості нафти
та нафтопродуктів складається акт за
формою 2-НК (додаток 2) у двох
примірниках, один з яких разом з пробою
направляється до лабораторії. Другий
примірник залишається на підприємстві,
на якому відбиралася проба нафти або
нафтопродуктів. Однак Акти №№ 87,89 від
04.12.2013р. складено не за формою 2-НК.

Також порушено п.п.4.2.6, 4.2.7, 4.2.8
Інструкції, якими передбачено, що для
відбирання проби нафтопродукту з
роздавального крану працюючої
паливо-роздавальної колонки (далі -
ПРК), оператор АЗС задає необхідну дозу
і відпускає її до підготовленої чистої
металевої ємності, з якої потім
здійснюють розливання в скляну тару. В
акті відбирання проби за формою № 2-НК
зазначається, що пробу відібрано з
роздавального крана ПРК. Якщо на момент
відбирання проби з конкретної ГТРК, ОРК
відпуск нафтопродуктів не
здійснювався протягом 30 хвилин, то
перед початком процедури відбирання
проби до мірника відпускається
кількість палива, яка становить не
менше 10л, олив - не менше 5л.
Нафтопродукти із мірника необхідно
злити до резервуарів АЗС, про що
повинен бути складений відповідний
акт. Відібрану пробу поділяють на три
рівні частини, розливають у сухі чисті
скляні пляшки, герметично закупорюють
пробками, не розчинними в
нафтопродукті. На етикетці проби,
відібраної з роздавального крана
колонки, зазначають реквізити АЗС,
назву, марку та вид (у залежності від
масової частки сірки) нафтопродукту,
номер нормативного документа на
нафтопродукт, номер роздавальної
колонки, дату і час відбирання проби,
прізвище, ім'я та по батькові
працівників(а) АЗС, представника органу
контролю (підрозділу) і, за
необхідності, - інших посадових осіб,
які брали участь у відбиранні проби.
Одна частина проби разом з актом
відбирання проби надсилається для
лабораторних випробувань, а дві інші з
другим примірником акта, у разі
суперечностей, - зберігаються на АЗС як
арбітражні протягом 45 діб. У разі
відбирання проби для випробування в
сторонній лабораторії або державними
органами контролю пробу відбирають в
об'ємі не менше 3 літрів, яку поділяють
на три рівні частини, з яких перша(для
випробувань) і друга(арбітражна)
направляються до сторонньої
випробувальної лабораторії.
Третя(арбітражна) залишається на
підприємстві. Проби запаковують у
чистий сухий скляний посуд. Пляшки
заповнюють не більше ніж на 90%
місткості і герметично закупорюють
пробками або гвинтовими кришками, які
не розчинні в нафті або нафтопродуктах.
Горловину закупореної проби,
призначеної для зберігання як
арбітражна проба або для
транспортування до сторонньої
випробувальної лабораторії,
обгортають поліетиленовою плівкою,
обв'язують шпагатом, кінці якого
протягують в отвір етикетки (форма
етикетки має відповідати вимогам ДСТУ
4488). Кінці шпагату пломбують або
опечатують. Допускається кінці шпагату
приклеювати до пляшки етикеткою.

Вимоги цих пунктів виконано не було,
навіть щодо кількості проб, не кажучи
вже про вимоги до тари, етикетки проби,
порядку відібрання проби.

Було відібрано лише по дві проби у
кількості по 1 л., які було відібрано у
пластикові пляшки.

Відповідно до Додатком 2 до Інструкції
так в п.8.2 ДСТУ 4488:2005, визначено що Акт
відбору проб має містити певний
обов'язковий перелік відомостей, а
саме: 1) назву, місцезнаходження,
ідентифікаційний код за ЄДРПОУ, код за
ДКУД підприємства, або організації, на
якій відбиралась проба; 2) точний
час і дату відбору проби; 3) склад
комісії, яка відбирала проби; 4) номер
проби; 5) найменування групи нафти або
марки нафтопродукту; 6) нормативний
документ на нафту або нафтопродукт; 7)
номер резервуару, транспортного
засобу, тари, ПРК (ОРК); 8) об'єм
відібраної проби у дм куб.; 9) об'єм нафти
або нафтопродукту, з якого відібрана
проба у дм.куб.; 10) найменування
постачальника; 11) найменування
лабораторії та місцезнаходження
лабораторії, до якої проби направлено
для випробувань.

Водночас в Акти №№ 87,89 відсутні повні
відомості, які б мали бути зазначені
відповідно до вищенаведених пунктів 1,
2, 7, 9, 11.

За таких обставин, вважаємо, що
оскаржувану постанову прийнято
незаконно, тому що при проведенні
відібрання проб бензину на нашій АЗС
посадові особи Відповідача
припустилися суттєвих порушень
наведених нормативних актів, що
регламентують порядок відібрання
таких проб з метою перевірки якості
нафтопродуктів, тобто вони діяли у
спосіб, який не передбачений
Конституцією та законами України, чим
порушили ст.19 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167
КАС України, суд -

постановив:

Позов приватної фірми "Оленка"
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Херсонській області №217 від 23.12.2013р. про
накладення стягнення на ПФ "Оленка",
передбаченого ст.23 ЗУ "Про захист прав
споживачів".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 15 травня 2014 р.

Суддя

Циганій С.І.

кат. 5.1.2