Справа № 647/394/14-а
Суддя: Миргород В. С.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 647/394/14-а
№ провадження 2-а/647/14/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014 року
Бериславський районний суд
Херсонської області

у складі: головуючого судді
Миргород В.С.

при секретарі
Бондарчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі про поновлення
строку для звернення до суду та
визнання незаконною відмови
управління Пенсійного фонду України у
Бериславському районі у призначенні
пенсії відповідно до ч.2 ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в порядку
адміністративного судочинства до суду
з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що вона на час аварії на
Чорнобильській АЕС, працювала в м.
Клинці Брянської області Російської
Радянської Федеративної
Соціалістичної Республіки. Згідно
розпорядження Уряду РРФСР від 28.12.1991
року № 237-р «Об утверждении перечня
населенных пунктов, относящихся к
территориям радиоактивного
загрязнения» м. Клинці Брянської
області віднесено до населених
пунктів, що знаходяться в зоні
проживання з правом на відселення.
17.08.1987 року вона звільнилася з роботи у
зв'язку зі зміною місця проживання,
переїхала на постійне місце проживання
до м. Берислав і з 01.09.1987 року почала
працювати в Бериславському медичному
училищі.

Статус постраждалого внаслідок аварії
на ЧАЕС категорії 3 її присвоєно шляхом
видачі посвідчення серії НОМЕР_1 від
09.07.1993 року.

Вона звернулась із заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі про призначення
пенсії за віком, відповідно до Закону
України «Про загальнообов`язкове
пенсійне страхування» із зниженням
пенсійного віку, та надала всі
необхідні документи. Комісією
управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі з розгляду
питань, пов`язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії у
призначені їй пенсїї було відмовлено.
Підставою відмови є недостатній строк
(менше 3-х років) її постійного
проживання та постійної роботи у зоні
гарантованого добровільного
відселення.

На час її переселення до України строк
постійного проживання і постійної
роботи у зоні гарантованого
добровільного відселення складає 1 рік
3 місяці 21 день, а з моменту аварії на
ЧАЕС по 31 липня 1986 року вона постійно
проживала і працювала в зоні
проживання з правом на відселення.

У встановлений законом строк вона не
оскаржила рішення комісії управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі з розгляду
питань пов`язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії,
оскільки звернулась до суду про
визнання права на пенсію, однак їй було
відмовлено у розгляді справи та
рекомендовано звернутися до суду в
порядку адміністративного
провадження. У зв'язку з цим вважає, що
пропуск звернення до суду пропущений
нею з поважних причин. Просила визнати
строк звернення до суду таким, що
пропущений з поважних причин та
поновити його та визнати незаконною
відмову управління Пенсійного фонду
України у Бериславському районі у
визнанні за нею ОСОБА_1, права на пенсію
за віком на пільгових умовах та
зниження їй пенсійного віку.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_1
позовні вимоги з підстав викладених у
позовній заяві підтримала, наполягала
на задоволенні позовної заяви, також
зазначила, що не оскаржувала відмову
відповідача у нарахуванні пільгової
пенсії. Строк звернення до суду
пропустила з поважної причини,
оскільки у Пенсійному фонді її не
роз»яснили про існування строку для
звернення до суду за захистом
порушеного права, а вона особисто не
зобов»язана це знати.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив відмовити у
задоволенні позову з підстав
викладених у запереченні на позовну
заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що адміністративний позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.6 КАС України - «Кожна особа
має право у порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб»єкта владних повноважень порушені
її права,свободи чи інтереси.»

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушено або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
обмеження прав чи свобод.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до пункту 15 Постанови КМ
України від 24.10.2007року № 1261 «Про
затвердження Положення про Пенсійний
фонд України» Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, м. Києві та м.
Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на рішення Конституційного
суду України, кожен має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважає, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемляють
його права і свободи чи перешкоджають
їх здійсненню, а тому потребують
захисту в суді.

Судом встановлено, що 06.09.1983 року ОСОБА_1
була прийнята на роботу в м. Клинця
Брянської області на посаду секретаря
та 17.08.1987 року була звільнена з посади у
зв'язку зі зміною місяця проживання
(а.с. 5).

Територія м.Клинці в результаті аварії
на Чорнобильській АЕС підверглась
радіоактивному забрудненню (а.с.6).

Відповідно до ст. 11 п.3 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено
коло осіб, які належать до потерпілих
від Чорнобильської катастрофи, а саме -
особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються у зонах безумовного
(обов'язкового) та гарантованого
добровільного відселення, за умови, що
вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення не менше
двох років, а у зоні гарантованого
добровільного відселення - не менше
трьох років.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - Особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" , а саме:

Потерпілим від Чорнобильської
катастрофи:
- особам, які постійно
проживали або постійно проживають чи
постійно працювали або постійно
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю за умови, що
вони станом на 1 січня 1993 року прожили
або відпрацювали у цій зоні не менше 3
років, ( 3 роки та додатково на 1 рік за 2
роки проживання, роботи, але не більше 6
років).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»: « Особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку…»

ОСОБА_1 було присвоєно статус
постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС
третьої категорії та видане
посвідчення Серії НОМЕР_1 від 09.07.1993
року (а.с. 7).

11.09.2012 року комісією відповідача з
розгляду питань, пов»язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії вирішино: відмовити
позивачці в призначенні пенсії за
віком, відповідно до п.2 ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та роз»яснено право оскарження
зазначеного рішення (а.с.8).

При визначенні права на пенсію особам,
що мають статус потерпілої особи від
Чорнобильської катастрофи, які
віднесені до ІІІ категорії, слід
дотримуватися двох обов'язкових умов:
дотримання умови для застосування
початкової величини зниження
пенсійного віку (тобто це зниження
застосовується лише при умові, що особа
проживала на забрудненій території з
26.04.1986 року по 31.07.1986 року незалежно від
тривалості цього періоду); станом на 1
січня 1993 року, особа повинна прожити
(відпрацювати) в зоні гарантованого
добровільного відселення не менше 3
років.

Строк постійного проживання ОСОБА_1 в
зоні гарантованого добровільного
відселення складає 1 рік 3 місяці 21 день,
тобто позивачка права на пенсію із
зменшенням пенсійного віку, згідно п. 2
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не має.

У відповідності до абз.2 ч. 1 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є, зокрема, захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

З метою дотримання завдань
адміністративного судочинства,
відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України,
адміністративний суд має прийняти таке
судове рішення, яке б гарантувало
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Враховуючи, що позивачка народилася в
1959 році, вона має право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років, також з урахуванням, що вона
проживала у зоні посиленого
радіологічного контролю у в м. Клинці
Брянської області Російської
Радянської Федеративної
Соціалістичної Республіки станом на 1
січня 1993 року менше 3 років, а саме 1 рік 3
місяці 21 день, то вона не має права на
зниження пенсійного віку та на момент
звернення до суду не має права на
призначення пенсії за віком,
відповідно до ч.2 ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 99 КАС визначено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Про порушення своїх прав позивачка
дізналась 11.09.2012 року, у зв»язку з чим
пропустила встановлений законом строк
для звернення до суду за захистом
порушеного права та не надала суду
доказів поважної причини такого
пропуску.

На підставі ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», керуючись
ст. ст. 11, 86, 112, 158-163 КАС України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Бериславському районі про поновлення
строку для звернення до суду та
визнання незаконною відмови
управління Пенсійного фонду України у
Бериславському районі у призначенні
пенсії відповідно до ч.2 ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга до Одеського
адміністративного апеляційного суду
через Бериславський районний суд, який
ухвалив оскаржуване судове рішення,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В. С. Миргород