Справа № 807/3851/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 р. м.
Львів
Справа № 876/1930/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Большакової О.О.,

Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року в адміністративній справі №
807/3851/13-а за позовом ОСОБА_3 до
державного реєстратора прав власності
на нерухоме майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції Закарпарської області Цімботи
Віталія Івановича, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2,
про визнання рішення незаконним,

В С Т А Н О В
И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до Закарпатського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та та просив:

- визнати незаконним та скасувати
рішення державного реєстратора прав
власності на нерухоме майно
реєстраційної служби Міжгірського
районного управління юстиції
Закарпарської області Цімботи Віталія
Івановича про реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,0904 га по АДРЕСА_1

- зобов'язати державного реєстратора
прав власності на нерухоме майно
реєстраційної служби Міжгірського
районного управління юстиції в
місячний термін подати суду і позивачу
звіт про виконання судового рішення;

Також в порядку ст.117 КАС України
позивач просив зобов'язати державного
реєстратора прав власності на нерухоме
майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції надати суду витяг з реєстру і
правовстановлючі документи, які були
підставою реєстрації права власності
на земельну ділянку площею 0,0904 га по
АДРЕСА_1 заборонити державному
реєстратору прав власності на нерухоме
майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції вчиняти будь-які дії по
відчуженню майна та зміни реєстрації
права власності до рішення суду.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у
липні - серпні 2013 року відповідач
провів реєстрацію права власності
вказаної земельної ділянки за ОСОБА_2,
чим порушив її права, як суміжного
користувача земельної ділянки,
оскільки частина цієї земельної
ділянки є дорогою з АДРЕСА_1

Крім того, реєстрація права власності
проведена згідно рішення Міжгірської
селищної ради за № 249 від 25.12.2012 року,
яке надалі було змінене рішенням
Міжгірської селищної ради за № 311 від
23.05.2013 року і викладено в новій
редакції, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0904 га, яка знаходиться в межах
населеного пункту АДРЕСА_1, а не
передано дану ділянку у власність, як
це передбачало рішення № 249.

Враховуючи зазначене, позивач вважає,
що у державного реєстратора не було
підстав для реєстрації права власності
за ОСОБА_2

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 року
позов задоволено частково.

Скасовано рішення державного
реєстратора прав власності на нерухоме
майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції Закарпарської області Цімботи
Віталія Івановича про реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,0904 га по АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив ОСОБА_2, який
вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, тому підлягає скасуванню з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі. Вказував, що його дії та дії
державного реєстратора щодо
реєстрації земельної ділянки виконані
з дотримання норм чинного
законодавства. Просить визнати рішення
Закарпатського окружного
адміністративного суду нечинним та
закрити провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що дана
апеляційна скарга є безпідставна і не
належить до задоволення з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
Міжгірської селищної ради 22 сесії VI
скликання за № 249 від 25.12.2012 року
передано безоплатно у власність
ОСОБА_2, жителю АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 0,0904 га, яка знаходиться
в межах населеного пункту в АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку.

11.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції Цімботи В.І. із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) на
земельну ділянку в АДРЕСА_1 (а.с.49).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Матеріалами справи встановлено, що
поданий заявником перелік документів у
відповідності до вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703, є вичерпним і достатнім для
проведення державної реєстрації права
власності на новосформовану земельну
ділянку, державний реєстратор не може
вимагати у заявника документів не
передбачених чинним законодавством.

В ході розгляду заяви підстав для
відмови у державній реєстрації прав,
передбачених ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
виявлено не було, тому державним
реєстратором прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Міжгірського
районного управління юстиції Цімботою
В.І. було прийнято рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за №
3883565 від 11.07.2013 року.

Таким чином, при прийнятті вказаного
рішення за № 3883565 від 11.07.2013 року
державний реєстратор прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Міжгірського районного управління
юстиції Цімбота В.І. діяв у межах
чинного законодавства, а тому підстави
для визнання його дій протиправними
відсутні.

Разом з тим, відповідно до Державного
акта на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_3, що проживає в АДРЕСА_2,
на підставі рішення 6 сесії 24 скликання
Міжгірської селищної ради від 04 лютого
2003 року передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,0741 га для
обслуговування житлового будинку, що
розташований АДРЕСА_1 (а.с.9 - 10).

Спір виник через те, що відповідач
провів реєстрацію права власності
земельної ділянки площею 0,09 га по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, чим порушив її права,
як суміжного користувача земельної
ділянки, оскільки частина земельної
ділянки, яку приватизував ОСОБА_2, є
дорогою з АДРЕСА_1

Згідно із ч.1 п.«г» ст.96 Земельного
кодексу України землекористувачі
зобов'язані не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів.

На переконання суду першої інстанції,
провівши реєстрацію земельної ділянки
площею 0,09 га по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2,
державний реєстратор порушив права
позивача, визначені Земельним кодексом
України.

Більше того, реєстрація проведена
згідно із рішенням Міжгірської
селищної ради 22 сесії VI скликання за №
249 від 25.12.2012 року, яке не відповідає
вимогам Земельного кодексу України,
статтею 116 якого встановлено, що
громадяни набувають право власності із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
тому числі у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду користування.

Відповідно вимог ч.ч.6, 7, 10 ст.118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання. Відповідна
місцева державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає заяву, а при передачі
земельної ділянки фермерському
господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення. Районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у місячний строк розглядає
проект відведення та приймає рішення
про передачу земельної ділянки у
власність.

В порушення даних норм, селищна рада
своїм рішенням за № 249 передала ділянку
у власність без розробки проекту її
відведення.

Надалі дане рішення було змінене
рішенням Міжгірської селищної ради за
№ 311 від 23.05.2013 року і викладено в новій
редакції, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0904 га, яка знаходиться в межах
населеного пункту в АДРЕСА_1

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів приходить до переконання, що
реєстрація права власності за ОСОБА_2
земельної діяльності площею 0,0904 га по
АДРЕСА_1 проведена передчасно.

З урахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими і
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року в адміністративній справі №
807/3851/13-а, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
О.О.Большакова

В.В.Гуляк