Справа № 815/1963/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1963/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року 15
год.22 хв. м.
Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового засідання
Філіппова Ю.В.,

за участю сторін:

представника позивача - Жбанкова
К.В. (по довіреності),

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2, в якому позивач просить
стягнути з ОСОБА_2 на користь
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
кошти в сумі 15306,12 гривень до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на р/р 0011 в
УДКС у Білгород-Дністровському районі,
, МФО 828011, одержувач -
Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості.

У своєму позові позивач зазначив, що
відповідач ОСОБА_2 перебувала на обліку
у Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості як
безробітна шість разів з 17.12.2007 року по
06.05.2008 року, з 21.11.2008 року по 29.04.2009 року, з
18.01.2010 року по 12.05.2010 року, з 25.03.2011 року
по 29.04.2011 року, з 16.11.2011 року по 24.01.2012
року, з 11.12.2012 року по 30.04.2013 року та
отримувала матеріальну допомогу по
безробіттю відповідно до
законодавства, яка склала 15306, 12
гривень. При наступному зверненні до
центру зайнятості 13.01.2014 року ОСОБА_2 з
метою пошуку роботи, було виявлено, що
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 09.03.1995 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії
НОМЕР_2. На підставі зазначеного витягу
та згідно п.18 ч. 2 ст.22 Законц України
«Про зайнятість населення», центром
зайнятості проведено розслідування
страхових випадків та обгрунтованості
виплат матеріального забезпечення та
прийнято акт від 25.01.2014 року №35. 28.01.2014
року, згідно наказу директора
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості від
28.01.2014 року №9, на адресу ОСОБА_2 було
направленно повідомлення № 219/15/06 про
повернення коштів на суму 15306, 12
гривень, яке було повернуто на адресу
центру зайнятості у зв'язку із
закінченням терміну зберігання.
Зазначена заборгованість ОСОБА_2 не
сплачена.

Відповідач надала до суду заперечення
(а.с.88-89), в яких зазначила, що допомогу
по безробіттю у періоди з 17.12.2007 року по
06.05.2008 року, з 21.11.2008 року по 29.04.2009 року, з
18.01.2010 року по 12.05.2010 року, з 25.03.2011 року
по 29.04.2011 року, з 16.11.2011 року по 24.01.2012
року, з 11.12.2012 року по 30.04.2013 року
отримувала законно, оскільки
підприємницьку діяльність було
припинено 29.11.2002 року на підставі її
особистої заяви про що свідчить
довідка про зняття з обліку платника
податків, посилаючись при цьому на п. 37
Постанови КМУ від 25.05.1998 року №740 «Про
порядок державної реєстрації суб'єктів
підприємницької діяльності». Згідно
зазначеної Постанови КМУ від 25.05.1998
року №740 скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
здійснюється шляхом виключення його з
Реєстру суб'єктів підприємницької
діяльності. Крім цього, відповідач
посилаючись на норми ч.1 ст.100 КАС
України, зазначає, що позивачем
пропущено строк звернення до суду з
адміністративним позовом про
повернення отриманої допомоги по
безробіттю за період з 17.02.2007 року по
05.05.2008 року у сумі 877,51 грн., з 21.11.208 року
по 27.04.2009 року у сумі 2651,22 грн., з 18.01.2010
року по 05.05.2010 року у сумі 1300,65 грн., що
загально складає 4823,38 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі.

Відповідач заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на доводи, викладені у
запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення сторін, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступне.

Відповідач - ОСОБА_2 була зареєстрована
в Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості, як
безробітна згідно поданих заяв від
17.12.2007 року, 21.11.2008 року, 18.01.2010 року,25.03.2011
року, 16.11.2011 року, 11.12.2012 року(копія а.с.
10,15,21,28,35,42) про надання їй статусу
безробітної з виплатою допомоги по
безробіттю відповідно до законів
України «Про зайнятість населення» та
«Про загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття», в
яких відповідач зазначила, що не
займається видами діяльності
визначеними частиною третьою статті 1
Закону України «Про зайнятість
населення» не отримує пенсії на
пільгових умовах та не є членом
особистого селянського господарства.

На підставі вказаних заяв
Білгород-Дністровським міськрайонним
центром зайнятості ОСОБА_2 було надано
статус безробітної з 17.12.2007 року, 21.11.2008
року, 18.01.2010 року,25.03.2011 року, 16.11.2011 року,
11.12.2012 року та призначено допомогу по
безробіттю, що підтверджується
витягами з наказів про прийняті
рішення по особі ОСОБА_2. (копія а.с.
9,11,14,16,20,24,27,31,34,38,41,45). Відповідно до
вищевказаних витягів із наказів
допомога по безробіттю ОСОБА_2
сплачувалась за періоди з 17.12.2007 року
по 06.05.2008 року, з 21.11.2008 року по 29.04.2009
року, з 18.01.2010 року по 12.05.2010 року, з 25.03.2011
року по 29.04.2011 року, з 16.11.2011 року по
24.01.2012 року, з 11.12.2012 року по 30.04.2013 року
(копія а.с. 9,11,14,16,20,24,27,31,34,38,41,45).

25.01.2014 року Білгород-Дністровським
міськрайонном центром зайнятості було
складено акт розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та Закону України «Про
зайнятість населення» №35, яким
встановлено, що згідно з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 09.03.1995 року. (а. с.
49-50).

Проте у своїх заявах щодо надання
статусу безробітної, ОСОБА_2 зазначала,
що заробітку, або інших доходів,
передбачених законодавством не має, не
є найманим працівником, договори
цивільно-правового характеру не
укладала, пенсію на пільгових умовах не
отримує та як фізична особа -
підприємець не зареєстрована. (копія
а.с. 9,11,14,16,20,24,27,31,34,38,41,45)

На підставі встановленого, згідно
наказу директора
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
Масло С.В. від 28.01.2014 року №9 про
повернення коштів безробітним та
відшкодування вартості наданих
соціальних послуг,
Білгород-Дністровським міськрайонним
центром зайнятості на адресу ОСОБА_2
було направлено повідомлення від 28.01.2014
року № 219/15/06 про повернення коштів на
суму 15306,12 грн.(а.с.51,52)

В повідомленні від 28.01.2014 року №219/15/06
зазначено, що кошти (сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
ОСОБА_2.) підлягають поверненню та
повинні бути перераховані протягом 15
календарних днів з дня отримання
даного повідомлення.

Проте, судом встановлено, що
повідомлення № 219/15/06 про повернення
коштів на суму 15306, 12 гривень, було
повернуто на адресу центру зайнятості
у зв'язку із закінченням терміну
зберігання та сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг ОСОБА_2 не сплачена.
(а.с.53-54)

Правові, економічні та організаційні
основи зайнятості населення України і
його захисту від безробіття, а також
соціальної гарантії з боку держави в
реалізації громадянами права на працю
визначає Закон України «Про зайнятість
населення».

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про зайнятість населення» для
реалізації державної політики
зайнятості населення, професійної
орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
зайнятість населення» Державна служба
зайнятості реєструє безробітних і
подає їм у межах своєї компетенції
допомогу, в т. ч. і грошову.

Згідно Положення «Про державну службу
зайнятості», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 24 червня 1991
р. N 47 «Про затвердження положень щодо
застосування Закону УРСР «Про
зайнятість населення» Державна служба
зайнятості реєструє безробітних,
забезпечує їх працевлаштування, в тому
числі за бажанням направляє
безробітних на сезонні та оплачувані
громадські роботи, виплачує допомогу
по безробіттю, матеріальну допомогу по
безробіттю, надає одноразову
матеріальну допомогу безробітним та
членам сімей, які перебувають на їх
утриманні, а також матеріальну
допомогу громадянам, які проходять
підготовку, перепідготовку або
підвищення кваліфікації за
направленням державної служби
зайнятості, надає безпроцентні позики
безробітним для зайняття
підприємницькою діяльністю.

В абзаці 5 пункту 7 вищезгаданого
Положення визначено, що районні,
міськрайонні, міські та районні центри
зайнятості несуть відповідальність за
раціональне використання коштів
державного фонду сприяння зайнятості
населення, що знаходяться в їх
розпорядженні.

Відповідно до п. 1 Положення «Про
інспекцію по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
червня 1991 р. N 47 «Про затвердження
положень щодо застосування Закону УРСР
«Про зайнятість населення» (далі
Положення), інспекція по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість населення (далі - інспекція)
входить до складу державної служби
зайнятості.

Відповідно до підпункту "в" пункту 6
Положення, інспекція відповідно до
покладених на неї завдань, зокрема,
здійснює контроль за додержанням
громадянами законодавства про
зайнятість населення, рекомендацій
служби зайнятості в період вирішення
питання про працевлаштування та
виплати допомоги по безробіттю,
матеріальної допомоги по безробіттю.

Правовідносини щодо зайнятості
населення регулюються Законом України
«Про зайнятість населення».

Стаття 1 п. 3 цього Закону визначає, що в
Україні до зайнятого населення
належать зокрема, громадяни, працюючі
по найму на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб.

Статтею 2 цього Закону визначено
поняття безробітні, якими визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття»
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Проте, як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
відповідач ОСОБА_2 у порушення положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття» не
повідомляла центр зайнятості про
обставини, що впливають на умови
виплати їй забезпечення.

Згідно акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 25.01.2014 року № 35,
встановлено, що безробітна ОСОБА_2 (ІК
НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа
- підприємець з 09.03.1995 року та одночасно
знаходилась на обліку в
Білгород-Дністровському
міськрайонному центрі зайнятості і
отримувала допомогу по безробіттю, що
засвідчує незаконне отримання
допомоги по безробіттю за періоди з
17.12.2007 року по 06.05.2008 року, з 21.11.2008 року
по 29.04.2009 року, з 18.01.2010 року по 12.05.2010
року, з 25.03.2011 року по 29.04.2011 року, з 16.11.2011
року по 24.01.2012 року, з 11.12.2012 року по
30.04.2013 року (а. с. 49-50).

Зазначена інформація підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, відповідно до якої ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 09.03.1995 року. (а.с.62)

Згідно ч.3 ст.46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», фізична
особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Відповідно до досліджених доказів,
встановлено, що згідно витягу з ЄДРПОУ
в графі - «дані про перебування
фізичної особи-підприємця в процесі
припинення підприємницької
діяльності, банкрутства» вказано: «
24.01.2005, в стані припинення, за судовим
рішенням, судове рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця в зв'язку з
неподанням протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
Закону, 19.11.2002, 29.11.2002, 17-4-22/02-10037,
Господарський суд Одеської області». В
графі «дата та номер (вказаного вище
витягу) запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою-підприємцем, підстава
для його внесення», вказано, що -
«відомості відсутні». (а.с.62)

Судом встановлено, щодо відповідача
ОСОБА_2, відповідно до рішення
Господарського суду Одеської області,
повинна була бути проведена процедура
припинення підприємницької діяльності
відповідно ст. 47 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», яка
передує кінцевому запису в ЄДРПОУ про
припинення підприємницької
діяльності. Проте, суд встановив, що
процедура припинення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 була проведена
та завершена лише 13.03.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи Спеціальним витягом з ЄДРПОУ
(а.с. 63-64).

Відповідачем до суду не надано жодного
доказу в обґрунтування припинення
підприємницької діяльності та
завершення процедури припинення у 2002
році.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 р. N 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 р. N 7-1,(далі
Порядку) у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Пункт 7 Порядку передбачено, що рішення
про повернення коштів особою чи
роботодавцем оформлюється наказом.
Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази встановлено, що
відповідно до Наказу директора
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості від
28.01.2014 року №9, центром зайнятості були
вжиті заходи по поверненню ОСОБА_2
коштів, отриманих незаконно, як
допомогу по безробіттю (а.с.51) та на
підставі вказаного наказу відповідачу
було направлено повідомлення від 28.01.2014
року № 219/15/06 про повернення коштів на
суму 15306, 12 гривень (а.с. 52-53).

Проте, зазначене повідомлення було
повернуто на адресу
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
14.03.2014 року з відміткою відповідальної
особи поштового звязку за закінченням
терміну зберігання. (копія а.с. 54).

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі
неповернення коштів, незаконно
виплачених в якості допомоги по
безробіттю у встановлений строк
стягнення таких коштів здійснюється у
судовому порядку відповідно до
законодавства.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи викладене та посилаючись на
зазначені вище норми законодавства,
суд вважає, що позовні вимоги
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69
-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 15306
гривень 12 копійок (п'ятнадцять тисяч
триста шість гривень дванадцять
копійок) на користь
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття на р/р
0011 в УДКС у
Білгород-Дністровському районі, , МФО 828011, одержувач-
Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
отримання. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
19.05.2014 року.

Суддя
С.М.Корой

Адміністративний позов
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 15306
гривень 12 копійок (п'ятнадцять тисяч
триста шість гривень дванадцять
копійок) на користь
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття на р/р
0011 в УДКС у
Білгород-Дністровському районі, , МФО 828011, одержувач-
Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
отримання. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
19.05.2014 року.

Суддя
С.М.Корой

19 травня 2014 року.