Справа № 812/1605/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1605/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання:
Гаркуші Ю.О.,

за участю представників сторін від:

позивача - Макогон А.О.,

відповідача - Станчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Алчевський металургійний
комбінат" до Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів про
визнання незаконними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №702020001/2013/000713/2 від
02.10.2013, картки відмови від прийняття
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №702020001/2013/00153 від 02.10.2013,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства "Алчевський металургійний
комбінат" до Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів про
визнання незаконними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №702020001/2013/000713/2 від
02.10.2013, картки відмови від прийняття
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №702020001/2013/00153 від 02.10.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до
зовнішньоекономічного контракту від
03.07.2012 № АМК - 1465-2013 укладеного між ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»
та компанією OFZ, а.с. 027 53, Істебне,
Словацька Республіка та додатку № 3 від
02 вересня 2013 року. Позивачем на митну
територію України було ввезено вантаж:
фероселікомарганець FeMnC 75. Для
здійснення митного оформлення товару
позивачем подану вантажно-митну
декларацію №702020001/2013/0009777 від 01.10.2013.

Митна вартість товару була визначена
за ціною контракту, а саме: 764,88 Євро/тн
(0,76488 Євро/кг). 02 жовтня 2013 року
Луганською митницею Міністерства
доходів і зборів складено картку
відмови від прийняття митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№702020001/2013/00153 від 02.10.2013.

Того ж дня відповідачем прийняте
рішення про коригування митної
вартості товару №702020001/2013/000713/2 від
02.08.2013, відповідно до якого митна
вартість визначена за шостим
(резервним) методом, а саме: 0,8515 Євро/кг
(на підставі витягу МД № 100260000/2013/106734
від 04.07.2013 та №100260000/2013/110448 від 30.08.2013).

На підставі вищевказаного рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів позивачем було подано
до митного оформлення нові ВМД і
декларації митної вартості, в яких
зазначена митна вартість відносно
шостим методом, тобто за ціною, що
ґрунтується на раніше визначених
митними органами вартостями, та
сплачено митні платежі - 201 480, 56 грн. ( в
тому числі ПДВ - 162 734, 30 грн., мито - 38 746, 26
грн.), замість 180 976, 94 грн. (ПДВ - 146 173, 68
грн., мито - 34 803, 26 грн.), таким чином
переплата склала - 20 503, 62 грн. ( в тому
числі ПДВ - 16 560, 62 грн., мито - 3943, 00 грн.).

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 2 ст.57 МК України передбачено,
що основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операцій), а
частинами 3, 6 ст.57 МК України
передбачено, що кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. Так,
із змісту ч.3,4 ст.53 МК України
вбачається, що додаткові документи
надаються декларантом при їх
наявності. Відповідно до відповіді
Постачальника від 13.08.2013 на запит
інформації, останній відмовив в
наданні документів з посилання на їх
конфіденційність, тому існувала
об'єктивна причина неможливості
надання документів.

На підставі вищевикладеного позивач
просить визнати незаконним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №702020001/2013/0005713/2
від 02.10.2013, картку відмови від прийняття
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №702020001/2013/00153 від 02.08.2013.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити. Також на
підтвердження правомірності
встановлення митної вартості товару за
ціною договору послався на ті
обставини, що на момент оформлення
митної декларації позивачем вже було
оплачено вартість продукції, що
поставлена і підлягала митному
оформленню, а також було здійснено
передплату за наступну партію товару
на підставі балансових рахунків (а.с.101).

Представник відповідача у судовому
засіданні просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на доводи викладені у
письмових запереченнях (а.с. 26-32, 102,160).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 03 липня 2013 року №
АМК-1465-2013/кпр, укладеного між ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»
та Компанією OFZ, а.с. 027 53, Істебне,
Словацька Республіка, специфікації №3
від 02.09.2013, позивачем на митну територію
України було ввезено вантаж:
фероселікомарганець ФСМн75 (а.с.11-14, 15-16).

Для здійснення митного оформлення
товару ПАТ «Алчевський металургійний
комбінат» подано вантажно-митну
декларацію №702020001/2013/009802 від 02.10.2013
(а.с.16). Згідно зі специфікацією від
02.09.2013 № 3 до контакту №АМК-1465-2013-КПР
від 03.07.2013 митна вартість товару була
визначена за першим методом - за ціною
контракту, а саме - фероселікомарганець
ФСМн75 - 764, 88 Євро/МТ (а.с. 15).

На підставі вимог ч.2, 3 ст. 53, ч.5 ст.54 МКУ
митний орган здійснив запит до
декларанта щодо надання додаткових
документів: страхові документи;
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; договір (угоду) з третіми
особами, пов'язаний з договором
поставки товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третіми особами на користь
продавця; платіжні документи, що
підтверджують вартість вантажу; копію
митної декларації країни відправлення
з перекладом.

Позивач як декларант не зміг надати
витребувані додаткові документи через
неможливість їх витребування від
іноземних компаній, про що надав лист
постачальника Компанії OFZ, а.с. 027 53,
Істебне, Словацька від 13.08.2013 на запит
інформації, згідно якого останній
відмовив в наданні документів з
посилання на їх конфіденційність
(а.с.17).

02 жовтня 2013 року Луганською митницею
Міністерства доходів і зборів складено
картку відмови від прийняття митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№702020001/2013/00153 від 02.10.2013 (а.с.9).

02 жовтня 2013 року Луганською митницею
Міністерства доходів і зборів прийняте
рішення про коригування митної
вартості товару №702020001/2013/000713/2 від
02.10.2013 (а.с.8), відповідно до якого митна
вартість визначена за шостим
(резервним) методом, а саме: 0,8515 Євро/кг
(на підставі витягу МД № 100260000/2013/106734
від 04.07.2013 та №100260000/2013/110448 від 30.08.2013).

Митна справа в Україні регулюється
Митним кодексом України від 13 березня
2012 року № 4495-VI, що набрав чинності 01
червня 2012 року.

Статтею 7 Митного кодексу України
визначено, що державну митну справу
становлять встановлені порядок і умови
переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Державна митна справа здійснюється з
додержанням прийнятих у міжнародній
практиці форм декларування товарів,
методів визначення митної вартості
товарів, систем класифікації та
кодування товарів та системи митної
статистики, інших загальновизнаних у
світі норм і стандартів.

Правове регулювання митної вартості
товарів та методів її визначення
здійснюється розділом ІІІ Митного
кодексу України.

Відповідно до статей 49-50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу
України встановлено, що митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 «Методи
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту та порядок їх застосування»
Митного кодексу України.

За правилами частини 2 статті 52 Митного
кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані: 1)
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 статті 54
Митного кодексу України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний: 1) здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 2) надавати
декларанту або уповноваженій ним особі
письмову інформацію про причини, за
яких заявлена ними митна вартість не
може бути визнана; 3) надавати
декларанту або уповноваженій ним особі
письмову інформацію щодо порядку і
методу визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування; 4)
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання органом
доходів і зборів заявленої митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно із заявленою
митною вартістю; у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доході і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: 1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
органів доходів і зборів інших країн із
запитами щодо надання відомостей,
необхідних для підтвердження
достовірності заявленої митної
вартості; 6) застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі, якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

За правилами частин 1-2 статті 55 Митного
кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити: 1) обґрунтування причин, через
які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано; 2) наявну
в органу доходів і зборів інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
органом доходів і зборів; 4)
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у органі доходів і
зборів вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 5 статті 55
Митного кодексу України декларант може
провести консультації з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів.

Частинами 7 та 8 статті 55 Митного
кодексу України встановлено, що у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи, судом
встановлено, що право органу доходів і
зборів на витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованого сумніву
у повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
однією з підстав виникнення якого є
виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах і такі
розбіжності мають впливати саме на
числове значення складових митної
вартості товарів.

Відповідно до частин 1-3 статті 57 МК
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, яки ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм Митного Кодексу
України.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року
підприємством ПАТ «АМК» для митного
оформлення товару «Феромарганець FeMnC
75…» виробництва SAMANCOR MANGANESE, Південна
Африка, була надана ЕМД №702020001/2013/009777
разом із пакетом документів,
зазначених в графі 44 даної ЕМД.

Відповідно до контракту №АМК-1465-2013кпр
від 03.07.2013, що був укладений між
словацькою компанією OFZ.a.s. та ПАТ «АМК»
(п.п. 1.1, 2.1. та 2.2.), ціни на товар, його
кількість та умови поставки відповідно
до Incoterms-2010 узгоджуються в Додатках та
Доповненнях до контракт. В свою чергу
Додаток №3 від 02.09.2013 до
вищезазначеного контракту містить в
собі наступні дані: умови поставки
визначаються як DAP відповідно до
Інкотермс-2010, кількість товару
встановлена як 200 тон, а ціни повинні
бути визначеними відповідно до витягу
з журналу CRU WE Spot за серпень місяць 2013
року. Судом встановлено, що контракт є
не прямим, страна походження товару
Южна Африка, виготовленний товар Samancor
(а.с.53).

Відповідно до положень статті 54 МКУ
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів під час проведення
митного контролю та митного
оформлення.

У відповідності до п. 2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13.07.2012 №362
(далі - Методичні рекомендації,
затверджені наказом Держмитслужби
№362), контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
шляхом:

1.Вивчення характеристик товарів, які
впливають на рівень їх митної вартості.

2.Вивчення маршруту транспортування
товарів та перевірки достовірності
декларування витрат на
транспортування до митного кордону
України.

3. Перевірки включення/не включення
складових митної вартості, в тому числі
на підставі наявної у митного органу
інформації щодо наявності таких
складових митної вартості (результати
документальних перевірок, відповіді на
запити для встановлення автентичності
тощо).

4. Порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

5. Порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

6. Перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.

7. Перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу.

8. Перевірки особливостей формування
вартості окремих видів товарів
відповідно до розділу 3 Методичних
рекомендацій.

9. Перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів.

10. Перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну.

11. Перевірки наявності ознак підробки
документів, які підтверджують митну
вартість товарів.

12. Перевірки наявності розбіжностей у
документах, які підтверджують митну
вартість товарів.

13. Перевірки наявності прийнятих
іншими митними органами рішень про
коригування митної вартості товарів,
що ввозились на виконання того ж
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.

Відповідно до постанови Верховного
суду України від 10 квітня 2012 року митні
органи мають виключну компетенцію в
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості і з цією метою мають
повноваження витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
зазначеної митної вартості товару в
разі наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження зазначеної митної
вартості товару.

Керуючись цими нормами, при розгляді
наданого пакету документів, а також
керуючись положеннями частини 3 статті
53 та частини 5 статті 54 Митного кодексу
України, враховуючи спрацювання
профілю ризику системою АСАУР 105-2 -
обов'язкова (можливе заниження митної
вартості, здійснити порівняння з
ідентичними та подібними товарами) та
106-2 - обов'язкова (витребування
документів, які підтверджують митну
вартість товарів), було встановлено, що
надані для підтвердження митної
вартості документи не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості та
відомостей щодо формування ціни, що
була фактично сплачена (або підлягає
сплаті) за заявленою ВМД (згідно з
умовами контракту ціна товару згідно
додатку №3 від 02.09.2013 формується
виходячи з даних CRU WE Spot, тоді як
виходячи із наданої декларантом
інформації «витяг з журналу» неможливо
з'ясувати на яких умовах зазначена ціна
в даному витязі з журналу).

Під час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів та прийняття рішень
як джерело інформації
використовуються спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси ЄАІС
(а.с.68). Наявність у ЄАІС інформації про
іншу митну вартість ідентичних або
аналогічних товарів може бути
підставою для витребування у
декларанта додаткових документів для
підтвердження митної вартості.

Контроль правильності обчислення
декларантом митної вартості товарів
може здійснюватися в тому числі шляхом
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних та подібних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено, тобто з використанням ЄАС,
яка містить відповідну інформацію.

Такої правової позиції дотримується
Верховний Суду України у постанові від
15 жовтня 2013 року у справі №21-270а13 та від
22 жовтня 2013 року у справі №21-342а13, а
також Вищий адміністративний суд
України в ухвалах від 30 січня 2014 року у
справі №К/800/41272/13 та від 17 грудня 2013
року у справі №К/800/28635/13 (а.с.80).

Керуючись п. 3 ст. 53 МКУ у разі, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

В зв'язку із вищевикладеним на підставі
ч. 3 ст. 53, п. 1-2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України декларанту було запропоновано
(у вигляді електронного повідомлення)
подання додаткових документів, а саме: -
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; - рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; - каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; - інші додаткові наявні
документи за власним бажанням
відповідно до положень частини 6 статті
53 Кодексу, які пояснюють виниклі
розбіжності (якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування; документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів;
виписку з бухгалтерської документації;
та інші).

В судовому засіданні встановлено, що 02
жовтня 2013 року позивачем не наданні
додаткових документів, згідно листа №
0109/Т-585 (а.с.66).

Таким чином, позивачем, в порушення
вимог чинного законодавства, не
виконано в повному обсязі законні
вимоги митниці щодо надання додаткових
документів необхідних для розгляду
питання щодо встановлення митної
вартості товару, у зв'язку з чим,
органом Міндоходів відповідно до
положень Угоди про застосування статті
VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу
України, зокрема частини 6 статті 54 та
частини 2 статті 58 Кодексу України, у
застосуванні методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, було
відмовлено. Дані дії відповідача є
такими, що вчинені у межах та у спосіб,
передбачений Митним кодексом України.

Керуючись положеннями частини 4 статті
57 та частини 5 ст. 55 Кодексу між органом
доходів і зборів та декларантом
проведена процедура консультації з
метою обгрунтованого вибору методу
визначення митної вартості та
визначення основи такої вартості. За
результатами консультації, при
здійснені обміну інформацією, яка
наявна у декларанта та органу доходів і
зборів, було досягнуто згоди щодо
неможливості застосування 2-5 методів
визначення митної вартості та
можливості застосування 6 методу
визначення митної вартості (відповідно
до статті 64 Кодексу).

Враховуючи неможливість застосування
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, відповідно до положень
статті 58 Кодексу, керуючись статтею 57
Кодексу здійснено коригування митної
вартості оцінюваних товарів за 6
методом відповідно до положень статті
64 Кодексу на підставі рівня митної
вартості товару із розрахунку 1,15 дол.
США/кг відповідно до МД від 04.07.2013
№100260000/2013/106734 та від 30.08.2013
№100260000/2013/110448.

Стосовно листа ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 23.09.2013
№4263 (а.с.51), суд зазначає наступне. У
листі зазначено, що згідно даних
спеціалізованих джерел «AsianMetal» та
«Metal-Pages» середній розрахунковий рівень
цін на феромарганець високо вуглецевий
може становити 690,00-1040,00 євро/т, на
умовах поставки DAP - міста України.
Тобто зазначена інформація носить
більш консультаційних характер. Судом
встановлено, що в зазначену
проміжність цін входить як ціна
визначена у контракті так і ціна
встановлена відповідачем за резервним
методом. Крім того, згідно вимог ст.53 МК
України зазначений лист не входить до
перечня документів, які підтверджують
митну вартість товару. Тому суд не бере
до уваги зазначенний лист як належний
доказ вартісті товару зазначеного у
контракті.

Також, декларанту було повідомлено, що
згідно ст.52 МКУ він має право: - письмово
звертатися до митного органу з
проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг під
надання гарантій відповідно до розділу
5 МК України або сплатити митні платежі
згідно з митною вартістю цих товарів,
визначеною митним органом, у разі
відсутності у них на день митного
оформлення достатньої інформації,
необхідної для визначення числових
значень складових митної вартості, або
у разі їх незгоди з митною вартістю,
визначеною митним органом; - оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

В цей же день декларантом підприємства
ПАТ «АМК» відповідно до
вищезазначеного рішення була
оформлена МД № 702020001/2013/009802, за якою
декларантом було заявлено митну
вартість за резервним методом
визначення митної вартості та сплачено
митні платежі згідно з митною вартістю,
визначеною митним органом, а отже
декларант погодився з митною вартістю,
визначеною митним органом, відповідно
до пункту 2 частини 3 статті 52 МКУ.

У зв'язку з усім вищевикладеним суд
вважає, що зазначене рішення
№702020001/2013/000713/2 від 02.10.2013 про визначення
митної вартості товарів видане митним
органом в межах своїх повноважень,
наданих Митним кодексом України, дії
митного органу щодо визначення митної
вартості законодавчо обґрунтовані,
відповідають завданням, які покладені
на митні органи, відповідають вимогам
законодавства України та направлені на
недопущення заниження бази
оподаткування товарів, які
імпортуються в Україну.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Алчевський
металургійний комбінат" до Луганської
митниці Міністерства доходів і зборів
про визнання незаконними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №702020001/2013/000713/2 від
02.10.2013, картки відмови від прийняття
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №702020001/2013/00153 від 02.10.2013, є
безпідставними, та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України у випадку відмови у
задоволенні позову судові витрати не
повертаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Алчевський металургійний комбінат" до
Луганської митниці Міністерства
доходів і зборів про визнання
незаконними та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№702020001/2013/000713/2 від 02.10.2013, картки
відмови від прийняття митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№702020001/2013/00153 від 02.10.2013 відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови складено та
підписано 19 травня 2014 року.

Суддя
К.Ю. Широка