Справа № 805/1963/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р.
Справа №805/1963/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Постановлена у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.

при секретарі судового засідання
Вітязь Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі міста
Макіївки

Донецької області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних

випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському
районі

міста Макіївки Донецької області (м.
Макіївка)

про стягнення заборгованості, -

за участю

представників сторін: від позивача -
Макуріна О.С.

від відповідача -
Кушнір Г.О.

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі міста Макіївки
Донецької області (надалі - позивач)
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському
районі міста Макіївки Донецької
області (надалі - відповідач) про
стягнення неприйнятих до заліку та не
відшкодованих виплачених сум за період
з 01.12.2012 року по 30.11.2013 року на загальну
суму 87 593,90 грн..

Ухвалою суду від 14 лютого 2014 року
адміністративний позов в частині
стягнення сум виплачених пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та суми виплаченої
державної адресної допомоги за період
з грудня 2012 року по червень 2013 року
залишено без розгляду.

Таким чином предметом розгляду у
справі є стягнення неприйнятих до
заліку та не відшкодованих виплачених
сум за період з липня по листопад 2013
року на загальну суму 5 526,20 грн..

Під час судового розгляду позивач
надав заяву про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої просив суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості у розмірі 5 261,90 грн. у
зв'язку з тим, що до розрахунку
заборгованості був включений ОСОБА_3, у
якого нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним. Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
здоров`я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які перебували
на його утримані, пенсій у зв'язку із
втратою годувальника покладено на
відповідача.

Відповідач заперечує проти позову та
посилається на наступне. Відповідач
вважає, що по особам, яким позивачем
були сплачені пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, він не повинен
відшкодовувати витрати, оскільки
позивачем не надано доказів, які
свідчать про те, що члени родини
померлого знаходились на його
утриманні та були працездатними.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

За період з липня по листопад 2013 року
позивач здійснив виплату пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем за вказаний період були
складені акти щомісячної звірки витрат
по особових справах зазначених
потерпілих, які він надав
відповідачеві для заліку.

Відповідачем за вказаний період суми
виплачених пенсій не прийняті до
заліку, оскільки на час смерті
годувальника члени їх родини були
працездатними та не знаходились на
утриманні.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697
(надалі Порядок) відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

П. 5 Порядку встановлено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 Порядку Головні Управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі акта щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі Закон) у разі,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Отже, вказаною нормою обумовлено право
Пенсійного фонду на звернення до суду
із даним позовом.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону виплата пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Ч. 3 ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Ч. 1 ст. 36 цього Закону визначено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Ст. 21 Закону визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно ст. 28 Закону страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі -щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках однаразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхові виплати у зв'язку з втратою
годувальника;

5) страхові виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових виплат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно ст.. 33 Закону у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Відповідачем не враховані суми витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника жінкам - дружинам: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 (годувальник помер 1998р.),
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (годувальник помер
1995р.), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (годувальник
помер 1987р.), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1
(годувальник помер 1996р.), ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_4 (годувальник помер 1987р.),
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 (годувальник помер
1995р.), оскільки вони на момент загибелі
чоловіків - потерпілих не перебували на
утриманні, їм не було 55 років, вони не
були непрацездатними особами.

Позивачем до матеріалів справи по цим
особам надані довідки, які свідчать про
проживання подружжя за однією адресою
та ведення спільного господарства, але
ці довідки не є доказами знаходження
жінок на утриманні чоловіка на момент
його смерті.

Згідно ст. 35 Закону факт перебування на
утриманні потерпілого встановлюється
в судовому порядку.

Під час судового розгляду справи судом
були досліджені пенсійні справи
вказаних осіб та встановлено, що дійсно
на момент смерті чоловіків їм не було 55
років, не знаходились на утриманні їх
чоловіків (годувальників), а деякі
особи на момент смерті чоловіка
працювали.

Таким чином, з урахуванням наведених
вище положень законодавства, позивач
не має права на відшкодування
відповідачем сплачених сум пенсій
особам по втраті годувальника у
розмірі 4 511,90 грн., оскільки вони не
відносяться до осіб, визначених ст.. 33
Закону.

Відповідачем також не врахована сума
витрат на виплату пенсій у зв'язку із
втратою годувальника ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_6 (годувальник помер 1971р.) у
розмірі 150,00 грн. щомісяця.

04 жовтня 2010 року рішенням
Гірницького районного суду м. Макіївки
по справі № 2а-144/10 ОСОБА_10 було
встановлено факт її перебування на
утриманні у свого чоловіка ОСОБА_11,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_7. Так, у вказаному
рішенні визначено, що на момент смерті
чоловіка, ОСОБА_10 не отримувала
заробіток, тобто вона знаходилась на
його утриманні. Заробіток її чоловіка
був постійним і основним джерелом
існування.

Відповідно до ст.. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, понесені позивачем
витрати на виплату пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_10 у сумі 750,00 грн.
підлягають відшкодуванню, відповідно
позовні вимоги у цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 122, 158-164, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Макіївки Донецької області суму
неприйнятих до заліку та не
відшкодованих виплачених сум за період
з липня по листопад 2013 року у розмірі
750,00 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 29.04.2014 року в присутності
представників сторін.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 12 травня 2014 року.

Суддя
Маслоід О.С.