Справа № 513/13-а,2а-40/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Справа № 876/7521/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління соціального захисту
населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.04.2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості, -

встановив:

26.02.2013 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про нарахування та
виплату недоотриманої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік з
розрахунку чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Позивач посилався на те, що він є
інвалідом ІІІ групи, захворювання
якого пов'язане з наслідками
Чорнобильської катастрофи. В порушення
вимог статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає виплату щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі 4-ох
мінімальних заробітних плат, дана
допомога в 2012 р. виплачувалась не у
повному розмірі. Просив зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену суму грошової допомоги на
оздоровлення за 2012 рік.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.04.2013
року позов задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької РДА щодо невиплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення, як
інваліду 3-ї групи, відповідно до вимог
ст. 48 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у 2012 році - неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької РДА провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення, як інваліду 3-ї групи,
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян,які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2012 рік в розмірі 4-ох мінімальних
заробітних плат, встановленої Законом
України « Про державний бюджет» на
момент проведення виплати, із
врахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального права і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
допомога була отримана стороною
позивача в 2012 році в розмірі
встановленому постановою КМУ від 12.07.2005
року № 562. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є
інвалідом ІІІ групи, захворювання
якого пов'язане з наслідками
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням та довідкою.

Відповідно до наявного у матеріалах
справи листа-відповіді, позивач у 2012
році отримав 90,00 грн., щорічної допомоги
на оздоровлення (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІІ групи виплачується в
розмірі - чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Також, Законом передбачено, що розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, а
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.
Міністерство праці і соціальної
політики України, як головний
розпорядник коштів, забезпечує через
місцеві органи праці та соціального
захисту населення виплату допомоги на
оздоровлення громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірах, на які затверджені кошториси
і які розраховані згідно постанов
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та від
12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Розпорядники бюджетних коштів нижчого
рівня - управління праці та соціального
захисту населення, беруть бюджетні
зобов'язання та проводять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, як це
передбачено ст.51 Бюджетного кодексу
України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
в наступній редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Відповідно до п.3 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., №13, ст. 178 із наступними
змінами), застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших і сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Вищезазначені нормативно-правові акти
не зупинили дії положень статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше.

Таким чином, позивач має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в розмірі, що
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562, а
тому рішення суду першої інстанції
щодо підставності позовних вимог є
невірним, оскільки відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Вищевикладена позиція суду
апеляційної інстанції відповідає
судовій практиці Вищого
адміністративного суду України (ухвала
від 03.04.2014 р., справа № К/800/47030/13).

За таких обставин судом першої
інстанції, при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 207, 254 КАС
України суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити, а постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.04.2013
року у справі № 341/513/13-а (2-а/341/40/13) -
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О.Большакова

В.Я.Макарик