Справа № 805/2930/14
Суддя: Стиран В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.
Справа № 805/2930/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Стиран В.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області про
визнання незаконними дій щодо
нарахування єдиного внеску з серпня 2011
року та скасування вимоги про сплату
боргу (недоїмки), третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 04.03.2014 року звернувся до суду із
адміністративним позовом до Торезької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України в Донецькій області
про визнання незаконними дій щодо
нарахування єдиного внеску з серпня 2011
року та скасування вимоги про сплату
боргу (недоїмки), третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що 21 серпня 2001року їй була
призначена пенсія за вислугою років, з
вказаної дати перебуває на обліку в
УПФУ в м. Сніжне. 24.03.1993року була
зареєстрована виконавчим комітетом
Сніжнянської міської ради Донецької
області в якості фізичної
особи-підприємця, у зв'язку з чим
перебуває на обліку в органах
державної податкової служби на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом про сплату
єдиного податку серії НОМЕР_1 від
01.01.2012року. Позивач зазначила, що 25.02.2014
року нею отримано вимогу № Ф-145-17 від
21.02.2014року Сніжнянського відділення
Торезької ОДПІ про сплату недоїмки в
розмірі 13383,48грн. Дії відповідача щодо
нарахування єдиного внеску вважає
протиправними, а вимогу про сплату
боргу такою, що підлягає скасуванню.

Просила суд визнати незаконними дії
відповідача щодо нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування з серпня 2011 року
та скасувати вимогу № Ф-145-17 від 21.02.2014
року про сплату недоїмки в розмірі
13383,48грн.

Представником відповідача були надані
письмові заперечення по справі, з яких
вбачається, що УПФУ було передано
картку особового рахунку платника
ОСОБА_1 до Торезької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області з сумою недоїмки по єдиному
соціальному внеску в розмірі 10970,78грн.,
при цьому, податковим органом було
нараховано позивачу єдиний внесок за 3
квартал 2013року у сумі 1194,03грн. та за 4
квартал 2013року у сумі 1218,67грн. Зазначив,
що посилання позивача на ч. 4 ст. 4 Закону
№ 2464-VІ не мають законних підстав,
оскільки ФОП ОСОБА_1 отримує пенсію за
вислугою років, а не за віком та не за
інвалідністю.

Представником третьої особи, були
надані письмові заперечення по справі,
з яких вбачається, що з 11.08.2013року
набрав чинності Закону України від
04.07.2013 року № 406-УІІ «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи», згідно якого функції
контролю за додержанням законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, застосування
штрафних санкцій та адміністративних
стягнень до порушників звітної,
платіжної дисципліни тощо, передані до
Міністерства доходів і зборів України.
Таким чином, зазначив, що сума боргу
позивача перед ПФУ з єдиного внеску
станом на 01.10.2013року складає 10970,78грн.
Зазначив, що умови призначення пенсії
за віком встановлені ст. 26 Закону № 1058,
а саме: особи, які мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.
Згідно Закону №2464 фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу, а
оскільки позивач не є пенсіонером за
віком, а лише отримує пенсію за
вислугою років, вона не звільняється
від сплати єдиного внеску відповідно
до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VІ.

Враховуючи зазначене просив відмовити
в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до норм ч. 6 ст. 128 КАС
України, суд розглядає справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі обставини справи і
перевіривши їх наявними в ній доказами
в межах заявлених позовних вимог, суд
встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємцем, яка зареєстрована
виконавчим комітетом Сніжнянської
міської ради Донецької області 24.03.1993
року.

Відповідач - Торезька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області відповідно
до п. 191 1.8 Податкового кодексу України,
забезпечує достовірність та повноту
обліку платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Відповідно до Закону України від 04.07.2013
року № 406-VІІ «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» функції контролю за
додержанням законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску,
правильністю нарахування, обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати єдиного
внеску, застосування штрафних санкцій
та адміністративних стягнень до
порушників звітної, платіжної
дисципліни тощо, передані до
Міністерства доходів і зборів України.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Предметом оскарження даної справи є
вимога Сніжнянського відділення
Торезької ОДПІ Головного управління
Міндоходів Донецької області № Ф-145-17
від 21.02.2014 року про сплату недоїмки з
єдиного внеску в розмірі 13383,48 грн.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати
визначені Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до підпункту 2 частини 1
статті 1 Закону, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З розрахунку заборгованості, наданого
третьою особою вбачається, що
заборгованість позивача перед УПФУ з
єдиного внеску в розмірі 10970,78грн.
утворилась за період 2011року в розмірі
4010,30грн., за 2012року в розмірі 4572,42грн., за
перший та другий квартали 2013року в
розмірі 2388,06грн.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.4 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

З аналізу наведених норм вбачається, що
розрахунок заборгованості не є
належним доказом по справі, та не може
бути прийнятий судом, оскільки не
засвідчений належним чином, а саме: не
містить особистого підпису посадової
особи УПФУ.

Судом встановлено, що позивачем було
самостійно сплачено єдиний соціальний
внесок в сумі 2312,07 грн., що
підтверджується квитанцією банку № 38
від 19.03.2012 року.

З письмових пояснень УПФУ в м. Сніжне
Донецької області не вбачається чи
були прийняті та зараховані в рахунок
сплати недоїмки з єдиного внеску кошти
в розмірі 2312,07 грн., що були сплачені
позивачем з призначенням платежу:
«Єдиний соціальний внесок», що
унеможливлює встановлення судом факту
правомірності нарахування позивачу
єдиного внеску за період з 01.01.2011року по
другий квартал 2013року саме в розмірі
10970,78грн.

Разом з тим, суд зазначає, що з
11.08.2013року набрав чинності Закону
України від 04.07.2013 року № 406-УІІ «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи», згідно
якого функції контролю за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, правильністю
нарахування, обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати єдиного внеску,
застосування штрафних санкцій та
адміністративних стягнень до
порушників звітної, платіжної
дисципліни тощо, передані до
Міністерства доходів і зборів України.

У зв'язку з чим, єдиний внесок за період
з третього кварталу 2013року по
четвертий квартал 2013 року в розмірі
2412,70грн. позивачу нарахований саме
Торезькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів України в
Донецькій області.

З урахуванням сумарного сальдо,
переданого з УПФУ у м. Сніжне,
відповідачем було винесено вимогу №
Ф-145-17 від 21.02.2014 року про сплату
недоїмки з єдиного внеску в розмірі
13383,48 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, з урахуванням висновків
суду щодо неможливості встановлення в
вимозі відповідача № Ф-145-17 від 21.02.2014
року суми та періоду нарахованої
недоїмки з єдиного внеску, суд вважає
позовні вимоги в частині скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-145-17 від 21.02.2014 року обґрунтованими, а
вимогу такою, що підлягає скасуванню.

Суд вважає, що відповідач діяв у межах
повноважень, але не у спосіб, що
передбачений діючим законом, оскільки
у нього не було законних підстав для
прийняття спірної вимоги.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання незаконними
дій відповідача щодо нарахування
єдиного внеску з серпня 2011 року є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158, 159,
160, 161, 162, 163, 164, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України в
Донецькій області про визнання
незаконними дій суб'єктів владних
повноважень щодо нарахування єдиного
внеску з серпня 2011 року та скасування
вимоги про виплату боргу (недоїмки),
третя особа: Управління Пенсійного
фонду України в м. Сніжне Донецької
області, задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Торезької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України в Донецькій області
щодо нарахування ОСОБА_1 суми боргу зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з серпня 2011 року.

Скасувати вимогу Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області № Ф-145-17 від
21.02.2014 року про сплату недоїмки в
розмірі 13383 (тринадцять тисяч триста
вісімдесят три) гривні 48 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору у розмірі 267 (двісті
шістдесят сім) гривень 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
виготовлення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або у порядку
ст. 186 КАС України.

Суддя
Стиран В.В.