Справа № 361/11495/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Білик Г.О.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 21 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області, третя особа -
Головне управління Пенсійного фонду
України у Київській області, про
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області щодо відмови в
перерахунку їй пенсії за віком у
зв'язку з не включенням у розрахунок
пенсії сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Броварах та
Броварському районі Київської області
здійснити нарахування їй пенсії з
07.08.2013 року з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, зазначених у графі "інші
виплати", довідки Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби України
від 01.08.2013 року № 44 про складові
заробітної плати;

- зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Київській
області здійснити виплату на її
користь нараховану на підставі довідки
від 01.08.2013 року № 44 щомісячну пенсію з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань з 07.08.2013
року та виплачувати в подальшому у
розмірі, відповідно до розрахунку
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області;

- стягнути з державного бюджету України
на її користь витрати пов'язані з
розглядом справи, а саме: судовий збір у
розмірі 68 грн. 82 коп. та оплату послуг
адвоката в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 21 березня 2014
року за заявою представника позивача
позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області здійснити
виплату на її користь нараховану на
підставі довідки від 01.08.2013 року № 44
щомісячну пенсію з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань з 07.08.2013 року та виплачувати в
подальшому у розмірі, відповідно до
розрахунку Управління пенсійного
фонду України в м. Броварах та
Броварському районі Київської області
залишено без розгляду.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 21 березня 2014 року позов задоволено:
визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області щодо відмови в перерахунку
пенсії за віком ОСОБА_2, у зв'язку з
невключенням у розрахунок пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань; суд вийшов
за межі позовних вимог та зобов'язав
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області здійснити
перерахунок пенсії державного
службовця ОСОБА_2 з 07.08.2013 року, з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у графі "інші виплати", довідки
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби України від 01.08.2013
року № 44 про складові заробітної плати,
та виплатити недоплачену суму пенсії з
урахуванням фактично отриманих нею
сум; стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судовий збір
у сумі 68 (шістдесят вісім) грн. 82 коп. та
витрати на правову допомогу у сумі 1000
(одна тисяча) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову в частині про
задоволення позову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно зі ст. 197 КАС України справа
розглядається в порядку письмового
провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2
з 07.08.2013 року є пенсіонером за віком та
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області. Пенсію призначено на підставі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу».

24.10.2013 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області зі скаргою, в якій
просила здійснити перерахунок її
пенсії починаючи з 07.08.2013 року з
врахуванням суми виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, на які було нараховано та
сплачено страхові внески, та яку було
внесено до довідки про складові
заробітної плати для призначення
пенсії, однак не було включено до
розрахунку пенсії (а.с.15-17).

Листом від 01 листопада 2013 року
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області відмовило позивачу у
здійсненні перерахунку і визначені
розміру пенсії з врахуванням виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
і соціально-побутові питання, з
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу», якою передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_2
звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувані дії відповідача є
протиправними.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вбачається з довідки Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби України від 01.08.2013 року № 44 про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
в період з 01.08.2011 р. по 31.07.2013 р. складова
заробітної плати позивача становила:
надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи, премії, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат; інші
виплати (а.с. 14).

Також з даної довідки вбачається, що
інші виплати це виплати матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
та на всі виплати, включені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
неврахування при обчисленні пенсії
позивача матеріальної допомоги, з якої
сплачено страхові внески, призвели до
неправильного розрахунку і
нарахування позивачу пенсії, а відтак
обґрунтовано визнав такі дії
протиправними та правомірно зобов'язав
відповідача провести відповідний
перерахунок та виплату пенсії
позивача.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи рішення суду першої
інстанції в частині про стягнення на
користь позивача витрат на правову
допомогу, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
рішення ухвалено на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Відповідно до ст. 97 КАС України, суд за
клопотанням однієї зі сторін визначає
грошовий розмір судових витрат, які
повинні бути їй компенсовані.

Відповідно до вимог статті 87 КАС
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи до яких віднесено і
витрати на правову допомогу.

При зверненні в суд позивачем сплачено
68 грн. 82 коп. судового збору, що
підтверджується наданою суду
квитанцією(а.с.2)

Визначаючи розмір витрат на правову
допомогу, які належить стягнути на
користь позивача суд виходить з
наступного.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 90 КАС
України витрати, пов'язані з оплатою
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, які надають правову
допомогу за договором, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги, передбачених
законом.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання правової допомоги
№ 2-11/13 від 21 листопада 2013 року загальна
сума коштів сплачена позивачем за
надання правової допомоги, згідно акту
розрахунку 1000 грн. 00 коп. (а.с. 24) (за 1
годину участі представника в судових
засіданнях та 1 годину ознайомлення з
матеріалами справи).

Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» визначена місячна
мінімальна заробітна плата з 01.01.2014
року 1218 грн.

Таким чином, сума коштів, сплачена
позивачем на правову допомогу не
перевищує 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи.

Факт надання правової допомоги
позивачу підтверджується актом
розрахунку.

Виходячи з цього, рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 195, 183-2, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 21 березня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А. Губська

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.