Справа № 2а-6535/11/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В, Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 липня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва, третя особа - Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_3 (далі - Позивач,
ОСОБА_3) звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва (далі - Відповідач, ДПІ у
Святошинському районі), третя особа -
Головне управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (далі - Третя особа, ГУ
земресурсів), про визнання податкового
повідомлення-рішення від 15.04.2011 року
№ таким, що винесено всупереч
чинного законодавства, у зв'язку з
відсутністю підстав для нарахування
податкових зобов'язань.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.07.2011 року у задоволенні позову
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
Позивач є власником нежитлових
приміщень у житловому будинку, а тому
зобов'язаний в силу закону сплачувати
земельний податок з фізичних осіб як
користувач земельної ділянки.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Наголошує на помилковості висновків
суду щодо відсутності можливості
визнати протиправними дії Відповідача
при складанні запиту про надання
інформації.

У судовому засіданні Апелянт доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
суд вимоги останньої задовольнити
повністю.

Представник Відповідача наполягав на
залишенні апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Третя особа, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибула.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
встановив, що ДПІ у Святошинському
районі м. Києва направлено Позивачу
податкове повідомлення-рішення від
15.04.2011 року №, яким останньому
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем земельний
податок з фізичних осіб в сумі 15 150,36
грн.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3
є власником частини нежитлових
приміщень в житловому будинку №1 по
вул. Перемоги у Святошинському районі
м. Києва. Зі змісту витягу з технічної
документації №Н-00059/2007 про нормативну
грошову оцінку частини земельної
ділянки (кадастровий №75:230:008), виданого
ГУ земресурсів 02.10.2007 року, вбачається,
що загальна площа земельної ділянки за
вказаною адресою складає 1117,31 кв. м.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз приписів
ст. ст. 269, 270, 286, 287 ПК України, пришов до
висновку, що, оскільки ОСОБА_3 є
фактичним користувачем земельної
ділянки, на якій розташовані нежитлові
приміщення, які належить Позивачу на
праві власності, Відповідачем
правомірно прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися з огляду на наступне.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу
України платниками податку (плати за
землю) є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв), та
землекористувачі.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України
передбачено, що власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового
кодексу України на земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у спільній власності кількох юридичних
або фізичних осіб, податок
нараховується з урахуванням
прибудинкової території кожному з
таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо
будівля перебуває у спільній сумісній
власності кількох осіб, але не поділена
в натурі, або одній з таких
осіб-власників, визначеній за їх
згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній частковій власності; 3)
пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній сумісній власності і поділена
в натурі.

Згідно п. 287.8 ст.287 Податкового кодексу
України власник нежилого приміщення
(його частини) у багатоквартирному
жилому будинку сплачує до бюджету
податок за площі під такими
приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру. Відповідні органи виконавчої
влади з питань земельних ресурсів за
запитом відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового
кодексу України нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному ст. 58 цього
Кодексу.

Згідно пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України дані державного
земельного кадастру - сукупність
відомостей і документів про місце
розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристики, розподіл серед
власників землі та землекористувачів,
підготовлених відповідно до закону.

У підпункті 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України
закріплено, що земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів (далі -
податок для цілей розділу XIII цього
Кодексу). А землекористувачі - юридичні
та фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), яким відповідно до закону
надані у користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73. п.
14.1 ст. 14 ПК України).

Системний аналіз наведених норм дає
підстави для висновку, що для цілей
оподаткування земельним податком
особа повинна мати статус
землевласника/землекористувача,
набутого в порядку, встановленому
Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Разом з тим, Відповідачем не надано
доказів того, що ОСОБА_3 набув статус
власника або землекористувача щодо
земельної ділянки площею 1117,31 кв. м. під
багатоквартирним жилим будинком за
адресою: вул. Перемоги, 1 у
Святошинському районі м. Києва, де
знаходиться належне йому нежитлове
приміщення, та доказів належності
Позивачу вказаної земельної ділянки на
праві власності чи праві користування
або виділення її в якості
прибудинкової території.

За вказаних обставин колегія суддів
дійшла висновку про протиправність
донарахування Позивачу плати за землю,
та неправомірність прийняття
Відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необґрунтованість
висновків суду першої інстанції щодо
необхідності задоволення позовних
вимог, у зв'язку з чим вважає за
необхідне постанову суду скасувати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи та порушено норми
матеріального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
повністю, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 липня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва, третя особа - Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
скасування податкового
повідомлення-рішення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
винесене Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі м.
Києві податкове повідомлення-рішення
від 15.04.2011 року №.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається в
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.