Справа № 805/4718/14
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 р.
Справа № 805/4718/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Петровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» про стягнення коштів з
рахунків у банківських установах,
обслуговуючих платника податків, в
рахунок погашення податкового боргу у
розмірі 102 656,72 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Петровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернулися до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» про
стягнення коштів з рахунків у
банківських установах, обслуговуючих
платника податків, в рахунок погашення
податкового боргу у розмірі 102 656,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
у відповідача виникла заборгованість у
розмірі 102 656,72 грн., яка утворилася
внаслідок нездійснення своєчасної
сплати відповідачем суми самостійно
визначених зобов'язань з земельного
податку з юридичних осіб. Оскільки
відповідачем самостійно суму
податкового боргу до бюджету не
сплачено, посилаюсь на норми
Податкового кодексу України, Державна
податкова інспекція у Петровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області просили суд стягнути зазначену
суму боргу у судовому порядку.

У судове засідання сторони не
з'явились.

При цьому, 12.05.2014 р. до відділу
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду від Державної
податкової інспекції у Петровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності їх
представника.

Також, 08.05.2014 р. до відділу діловодства
та документообігу Донецького
окружного адміністративного суду від
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія»
надійшла заява, в якій зазначено, що
відповідач позовні вимоги визнає в
повному обсязі та просив суд
розглянути справу за відсутності його
представника.

З таких підстав, приймаючи до уваги
положення ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних в ній
доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

Державне підприємство «Донецька
вугільна енергетична компанія»
зареєстроване як юридична особа 02.09.2004
р., , перебуває на обліку
Державної податкової інспекції у
Петровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області з 10.09.2004 р. за № 683.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має податкову
заборгованість з земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 102 656,72 грн., яка
утворилася внаслідок нездійснення
своєчасної сплати платником податків
суми самостійно визначених податкових
зобов'язань згідно податкової
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) № від
13.02.2014 р., а саме:

- строком сплати 02.03.2014 р. - у
розмірі 51 328,36 грн.;

- строком сплати 30.03.2014 р. - у
розмірі 51 328,36 грн.

Встановлені вище обставини не
заперечуються відповідачем.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України. Зокрема,
кодекс визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено обов'язок платників
податків, зокрема, сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України визначено, що платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового
кодексу України передбачено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Таким чином, у разі подання декларації
з визначенням відповідних сум до
сплати до бюджету, у платника податків
виникає обов'язок сплатити цю суму до
відповідного бюджету у встановлений
законом строк.

В порушення вищенаведених вимог
Податкового кодексу України
відповідач, у строки визначені
законодавством, не сплатив в повному
обсязі суму податкових зобов'язань з
земельного податку з юридичних осіб.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

З метою погашення податкового боргу на
адресу відповідача було направлено
податкову вимогу від 19.01.2012 р. № 11 на
суму 14165,32 грн.

Дана вимога отримана відповідачем
30.01.2012 р., про що свідчить підпис
повноважного представника на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Відомостей щодо оскарження податкової
вимоги матеріали справи не містять.

Отже, заходи, прийняті контролюючим
органом щодо стягнення податкової
заборгованості, не призвели до її
погашення.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами (п.
87.1, п. 87.2 ст. 87 ПК України).

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється (п. 41.2 ст. 41 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95
Податкового кодексу України).

Згідно з п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Частинами 3, 4 ст. 112 КАС України
передбачено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Оскільки визнання відповідачем
позовних вимог не суперечить закону та
не порушує чиїх-небудь прав, свобод або
інтересів, суд приймає визнання
відповідачем адміністративного
позову.

Таким чином, виходячи із змісту
заявлених вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача суми
податкового боргу з земельного податку
з юридичних осіб в загальному розмірі
102 656,72 грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-11, 69-71, 94, 98, 112, 158-163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Петровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» про стягнення коштів з
рахунків у банківських установах,
обслуговуючих платника податків, в
рахунок погашення податкового боргу у
розмірі 102 656,72 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» () на користь
кошти з рахунків у банківських
установах, які обслуговують платника
податків, в рахунок погашення
податкового боргу з земельного податку
з юридичних осіб у розмірі 102 656 (сто дві
тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн. 72
коп.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 12 травня
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.