Справа № 2а-16254/11/1916
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Справа № 115046/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації на
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 27
жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод», Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації про зобов'язання
перерахувати та виплатити доплату до
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

30.09.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод», Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації (далі - УПСЗН) про
зобов'язання здійснити нарахування
компенсації і доплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю громадянам за
проживання на території
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю: 30 % компенсації від
мінімальної заробітної плати у зв'язку
з обмеженням продуктів харчування
місцевого виробництва та основного
підсобного господарства, одна
мінімальна заробітна плати, як доплата
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю; зобов'язати відповідачів
відповідно до п. б, аб. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України №936 від
20.09.2005 року «Про затвердження Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», до 25 числа
кожного місяця проводити нарахування
для відшкодування; зобов'язати
відповідачів проводити своєчасно
виплату компенсації та доплат,
передбачених Законом.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 27
жовтня 2011 року позовну заяву
задоволено частково. Зобов'язано
товариство з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод» здійснити
перерахунок заборгованої ОСОБА_1
доплати в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати щомісяця, як особі, що
працює на території зони посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 03 квітня 2011
року з врахуванням виплачених сум до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин та
подати розрахункові документи до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
здійснити перевірку, реєстрацію та
облік розрахунків поданих товариством
з обмеженою відповідальністю
Чортківський «Цукровий завод» про
виплату ОСОБА_1 доплати у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
щомісяця, як особі, що працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до статті 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 03 квітня 2011
року з врахуванням виплачених сум до
винкнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, припинення або
зміну спірних правовідносин та подати
органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.
Виплату заборгованої доплати
здійснити за місцем роботи позивача -
ОСОБА_1. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою її
оскаржило УПСЗН, яке вважає, що судом
при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч.1 ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 є особою яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, а тому має
право на доплату передбачену ст.39
Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.37 Закону №796-ХІІ
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати.

Апеляційний суд зазначає, що оскільки
позивач проживає на території яка не
відноситься до населених пунктів
жителям яких передбачено виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, а
саме в смт. Заводське, Чортківського
району, то позовні вимоги в частині
нарахування та виплати вказаної
допомоги є безпідставними.

Згідно з ст.39 Закону №796-ХІІ (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Всупереч ст.39 Закону №796-ХІІ позивачу
вказана доплата виплачувалася
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996р., а не
в кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення ст.39 Закону №796-ХІІ, а не
вказана постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Крім того, слід зазначити, що судом
першої інстанції безпідставно не
враховано того, що Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011р., доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
При цьому, на виконання вимог вказаного
закону Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову №745, яка
набула чинності 23.07.2011р.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались, а тому нарахування та
виплата у 2011 році позивачу доплати до
пенсії як пенсіонеру який проживає на
території посиленого
радіоекологічного контролю, повинна
здійснюватися відповідно до норм
Закону №796-ХІІ, а починаючи з 23.07.2011р.
виплати, передбачені, зокрема, ст.39
Закону №796-ХІІ, повинні здійснюватися в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» №745 від
06.07.2011р.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо нарахування та виплати доплати до
пенсії як пенсіонеру який проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю за період з
30.03.2011р. по 22.07.2011р. включно, однак
зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005р. №936 затверджений «Порядок
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Порядок), який визначає механізм
використання, обліку, звітності і
контролю за використанням коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
головним розпорядником яких є
Мінпраці.

Відповідно до пп.5 п.4 зазначеного
Порядку доплата особам за роботу
(службу) на території зон
радіоактивного забруднення відповідно
до статей 39, 40 Закону №796-ХІІ, п.2
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996р. №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
проводиться управліннями праці та
соціального захисту населення
районних (міських) держадміністрацій,
виконкомів міських, районних у містах
рад за місцем реєстрації громадян
працюючим.

Відповідно до п.5 Порядку соціальні
доплати передбачені ст.39, 40 Закону
№796-ХІІ, проводяться за місцем основної
роботи (служби) громадян
підприємствами, установами,
організаціями відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці.

Положеннями п.6 Порядку передбачено, що
підприємства реєструються
уповноваженим органом, для чого
подають не пізніше ніж за два місяці до
початку кожного бюджетного року
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою Мінпраці, і
списки громадян із зазначенням
прізвища, імені та по батькові,
категорії, серії та номера посвідчення,
місця реєстрації, ідентифікаційного
номера. До 25 числа місяця, за який
здійснюється нарахування,
підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою Мінпраці
формою та реєстр отримувачів
компенсаційних виплат і допомоги
певних видів, де зазначаються прізвище,
ім'я та по батькові, категорія, номер
посвідчення, ідентифікаційний номер,
відомості про нараховані виплати, суму
компенсацій та вид допомоги. Керівники
підприємств несуть персональну
відповідальність за своєчасність
подання розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів. Уповноважений орган
перевіряє, реєструє, обліковує
розрахунки та подає органам Державного
казначейства платіжні документи для
здійснення відповідних видатків, що
провадяться в установленому
законодавством порядку.

Таким чином, УПСЗН відшкодовує
підприємствам, установам та
організаціям, які зареєстровані та
заходяться в нього на обліку, доплати,
які вони проводять своїм працівникам
за роботу на території радіоактивного
забруднення, а не особисто позивачу,
який не перебуває на обліку в УПСЗН та
жодних доплат за роботу на території
радіоактивного забруднення особисто
від УПСЗН не отримує.

Встановивши обставини справи,
апеляційний суд приходить до
переконання, що УПСЗН не може
відповідати за заявленими вимогами
позивача щодо стягнення сум доплати як
громадянину, який працює на території
радіоактивного забруднення відповідно
до ч.1 ст.39 Закону №796-ХІІ, оскільки
фактично зазначена сума повинна
сплачуватись підприємством, де працює
позивач.

Слід зазначити, що звернення особи за
захистом порушеного права у сфері
публічно-правових відносин з
зазначенням способу, який, на думку
суду, не призводить до захисту права, не
може бути підставою для відмови в
позові, тобто захисті права, що
порушується. Суд, установивши
порушення вимог законодавства, має
захистити права та охоронювані законом
інтереси, самостійно обравши спосіб,
який би гарантував дотримання і захист
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень,
коли ці порушення ще не припинені
(ст.ст.7,8,11, ч.4 ст.112, ст.162 КАС України).

Тому, для повного захисту прав, свобод
та інтересів позивача, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод» провести ОСОБА_1 до
нарахування доплати до пенсії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати за період з 30.03.2011 року по 22.07.2011
року включно та подати розрахункові
документи щодо такого нарахування до
УПСЗН, якому слід перевірити, провести
реєстрацію та облік розрахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод» та подати органу
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків для
виплати позивачу доплати до пенсії як
особі яка постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю за період
з 30.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Покликання УПСЗН на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України №796-ХІІ доплат до
пенсії як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань до
уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Також помилковим є посилання позивача
на ст.625 ЦК України, оскільки відповідно
до цієї статті, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Однак, у даному випадку спірні
правовідносини між сторонами у справі
виникли не з договірних грошових
зобов'язань, а тому норми Цивільного
кодексу України в частині
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання боржника перед
кредитором не можуть застосовуватися.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, то апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення, а
оскаржувану постанову слід скасувати
та прийняти нову постанову про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 27
жовтня 2011 року у справ № 2а-16254/11/1916
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод» провести ОСОБА_1
нарахування доплати до пенсії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати відповідно до ст.39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30.03.2011 року по 22.07.2011 року включно та
подати розрахункові документи щодо
такого нарахування до Управління праці
та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації перевірити, провести
реєстрацію та облік розрахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю Чортківський
«Цукровий завод» та подати органу
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків для
виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії як
особі яка постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю за період з
30.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська