Справа № 804/12130/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 804/12130/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014р.
у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
з питань захисту прав споживачів,
третя особа колишній начальник
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області ОСОБА_3 про стягнення коштів та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів, третя особа колишній
начальник Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області ОСОБА_3 про стягнення з
відповідача заробітної плати в розмірі
13097,16 грн. за час вимушеного прогулу за
період з 23.03.2013 р. по 30.08.2013 р. у зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки та
заробітну плату в розмірі 6427,31грн. у
зв'язку з затримкою остаточного
розрахунку за період з 31.08.2013 р. по 13.11.2013
р., всього разом 19524,47 грн. виходячи з
середньоденного заробітку в розмірі
121,27 грн.;

Стягнення недоплаченої компенсації за
9 днів невикористаної додаткової
щорічної відпустки в розмірі 2045,16 грн.
за період з 03.01.2013 р. по 30.08.2013 р. виходячи
з середньоденного заробітку в розмірі
227,24 грн., компенсацію за час
невикористаної відпустки в результаті
затримки остаточного розрахунку за
період з 31.08.2013 р. по 13.11.2013 р. за 6 днів в
розмірі 1363,44 грн., всього разом 3408,60 грн.;

Стягнення недоплаченої суми
компенсації за 57 днів невикористаної
відпустки згідно наказу про звільнення
від 13.08.2013 р. в розмірі 2525,48 грн.;

Стягнення допомоги за час тимчасової
втрати працездатності по лікарняному
від 13.03.2013 р. за період з 13.03.2013 р. по
22.03.2013 р. за 8 робочих днів виходячи із
середньоденної зарплати 379,17 грн. в
розмірі 3033,36 грн.:

Стягнення в якості відшкодування
моральної шкоди в зв'язку з порушенням
законних прав кошти в розмірі 50000 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014р.в задоволенні позову
відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скувати,
позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
висновки суду першої інстанції
обставинам справи не відповідають,
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Позивач апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача заперечував.

Третя особа не з'явився, про дату, час,
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлявся.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, наказом
від 13.08.2013 №79-к ОСОБА_2 був звільнений з
посади головного бухгалтера -
завідувача сектору бухгалтерського
обліку та звітності 13 серпня 2013року
за власним бажанням, на підставі ст. 38
КЗпП України.

Матеріали справи також містять лист
начальника Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області від 13.08.2013р.
№03/01-26/2051, яким позивача запрошено для
одержання трудової книжки, копія книги
обліку руху трудових книжок, з якою
вбачається, що позивач отримав трудову
книжку 30.08.2013р.

Представником відповідача до суду
апеляційної інстанції також надані
довідка від 05.05.2014р., згідно з якою
позивачу за рахунок установи було
оплачено листи непрацездатності АВЮ
№573070 від 01.02.2013р., АВЮ №458322 від 11.02.2013р.,
АГГ №146898 від 12.03.2013р., АВЮ №458381 від
13.03.2013р., також зазначено про сплату
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки за періоди з 03.01.2012р.
по 02.01.2013р. та з 03.01.201р. по 02.01.2014р.
згідно наказу про звільнення від
13.08.2013р.

Відповідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 235 КЗпП України
передбачено, що у разі затримки видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Відповідно до Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства
праці України N 58 від 29.07.1993, При
затримці видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Якщо працівник відсутній на роботі в
день звільнення, то власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з
доставкою на зазначену адресу
допускається тільки за письмовою
згодою працівника.

Оскільки позивачем наказ від 13.08.2013
№79-к про звільнення не оскаржено в
частині дати звільнення, а матеріали
справи містять лист від 13.08.2013р.
№03/01-26/2051, яким позивача запрошено для
одержання трудової книжки, то доводи
позивача про те, що відповідач повинен
сплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу за затримку видачі
трудової книжки є помилковими.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
позивача про те, що він повинен був
бути звільненим 12.03.2013, з тих підстав,
що позивачем наказ від 13.08.2013 №79-к про
звільнення не оскаржено.

Щодо стягнення компенсації за
невикористані відпустки, то наданими
довідками підтверджено розрахунок з
позивачем.

При розгляді апеляційної скарги
позивач пояснив, що позовні вимоги в
частині стягнення допомоги за час
тимчасової втрати працездатності по
лікарняному від 13.03.2013 р. за період з
13.03.2013 р. по 22.03.2013 р. за 8 робочих днів
виходячи із середньоденної зарплати
379,17 грн. в розмірі 3033,36 грн. ним не
підтримуються.

Оскільки позивачем не доведено
протиправності дій відповідача, то
вірними є висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, підстави для скасування
оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів, третя особа колишній
начальник Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області ОСОБА_3 про стягнення коштів та
моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш