Справа № 760/2600/13-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-11/14
у справі № 760/2600/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС Подільського РУ ГУМВС
України у м. Києві Галайлюка Мирослава
Олеговича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом, в якому
просить визнати незаконною та
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серія
АС1 №152058, винесену інспектором ДПС
Подільського РУ ГУМВС України у м.
Києві Галайлюком М.О., якою позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а
також закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

В обґрунтування позовних вимоги
позивач посилається на те, що 26.01.2013
року він керуючи автомобілем «Субару»,
д.н.з. НОМЕР_3, рухався по вул. Гречка, 9 в
м. Києві, наближаючись до перехрестя,
він мав намір виконати маневр лівого
повороту, однак в цей час на вулиці
працювала снігоприбиральна техніка,
тому інспектор ДАІ заборонив йому
зробити вказаний маневр, і він був
вимушений рухатись прямо.

Проте інспектор ДАІ зупинив позивача,
звинуватив його в порушенні вимог
знаку 5.16 ПДР України, склав відносно
нього протокол та виніс оскаржувану
постанову.

Вказану постанову позивач вважає
незаконною та такою, що винесена без
достатніх правових підстав, оскільки
він не порушував правил дорожнього
руху та діяв відповідно до вимог
інспектора ДАІ.

Наведені обставини на думку позивача
свідчать про відсутність в його діях
складу правопорушення передбаченого ч.
1 ст. 122 КУпАП, саме тому він вважає
постанову, якою його притягнуто до
відповідальності протиправною,
просить її скасувати та закрити
провадження у справі.

В судове засідання позивач не з'явився
про час та місце розгляду повідомлений
належним чином. 15.04.2014 року представник
позивача ОСОБА_2 подав заяву в якій
просить розглядати справу у його
відсутності та відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини своєї неявки суд до відома
не поставив.

За таких обставин суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін.

Дослідивши та оцінивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 26.01.2013 року
інспектором ДПС ВДАІ Подільського РУ
ГУМВС України в м. Києві старшим
сержантом міліції Галайлюком М.О.
відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення серія
АГ2 №375215, відповідно до якого останній,
26.01.2013 року о 01 год. 40 хв., керуючи
автомобілем «Субару Оутбек», державний
номерний знак НОМЕР_2, в м. Києві по вул..
Гречка, 9, порушив вимогу дорожнього
знаку 5.16 ПДР України, а саме зі смуги,
яка дозволяє поворот ліворуч, поїхав
прямо.

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
розгляд справ про правопорушення,
передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу,
покладено на органи внутрішніх справ
(міліцію).

За результатами розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем у відповідності до ст. 283
КпАП України було винесено оскаржувану
постанову серії АС1 №152058, якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу у
розмірі 255,00 грн.

Так, відповідно до ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» роз'яснено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП
України. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення,
є будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинення, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови від 26.01.2013
року серії АС1 №152058, єдиним доказом
вини позивача у скоєнні правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є
протокол, про адміністративне
правопорушення.

Посилань на будь-які інші доказі
вказана постанова, а також протокол про
адміністративне правопорушення не
містить.

При цьому в постанові про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності відсутня оцінка його
пояснень, які в силу ст.. 251 КУпАП є
доказом у справі, так само як і мотиви з
яких доводи позивача, на які він
посилався у своїх поясненнях,
відхилені відповідачем.

Разом з тим приймаючи до уваги
пояснення позивача, суд приходить до
висновку про відсутність в його діях
складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, не надав суду пояснень по
адміністративній справі та не навів
жодного доказу на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення
чи спростування обставин на які
посилається позивач.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином суд приходить до висновку
про те, що постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності була винесена без
достатніх правових підстав, а тому,
вимоги про її скасування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України
через відсутність в його діях складу
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, то суд не знаходить підстав для
її задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про: 1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень; 2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Перелік вимог, які може містити
адміністративний позов визначений ч. 4
ст. 105 КАС України є вичерпний.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позивачем обрано спосіб
захисту порушеного права не
передбачений КАС України, так як вимога
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України через
відсутність в діях особи складу
правопорушення не передбачена ч. 4 ст. 105
КАС України.

З огляду на викладене вище, суд не може
задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1
щодо закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, а тому
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 254, 256, 268, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АС1 №152058 від
26 січня 2013 року, винесену інспектором
ДПС ВДАІ Подільського РУ ГУМВС України
в м. Києві старшим сержантом міліції
Галайлюком Мирославом Олеговичем, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП
України ОСОБА_1 та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :