Справа № 2а-1189/11/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Справа №
9104/49734/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
державної податкової інспекції в
Галицькому районі Івано-Франківської
області про скасування податкових
повідомлень-рішень та наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до державної податкової інспекції в
Галицькому районі Івано-Франківської
області в якому просив, з урахуванням
змін до позовних вимог(а.с.25 т.1)
скасувати наказ відповідача №113 від
15.08.2008 р. та податкові
повідомлення-рішення №/0/3934/10/17,
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008 року та
№/0, №/0 від 15.08.2008 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково, скасовано наказ
начальника Державної податкової
інспекції в Галицькому районі за № 113
від 15.08.2008 року в частині скасування
податкових повідомлень-рішень за
№/0/3934/10/17 та № /0/3935/10/17 від
15.05.2008 року і скасовано податкові
повідомлення-рішення за №/0/3934/10/17
та № /0/3935/10/17 від 15.05.2008 року, у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції державна
податкова інспекція в Галицькому
районі Івано-Франківської області
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова у задоволеній
частині прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідачем суду було подано
клопотання №1661/10/10 від 05.05.2011р. про
зупинення провадження у даній справі
до вирішення судової справи касаційної
інстанції №К-57148/09, однак в порушення ч.
1 п. 3 ст.156 КАС України суд відмовив в
задоволенні поданого клопотання Крім
того судом порушено вимоги статті 159
КАС України.

Суд мотивував свою позицію
неправомірними діями ДПІ в Галицькому
районі, оскільки на думку суду,
начальник інспекції діяв поза межами
наданих йому повноважень та порушив
ст.12 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». Однак
такий висновок суперечить даному
Закону так згідно ст. 2 зазначеного
Закону завданнями органів державної
податкової служби є здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
згідно пунктів 1,7,8 ст.10 податкові
інспекції в районах здійснюють
контроль за достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та
зборів; аналізують причини і оцінюють
дані про факти порушень податкового
законодавства; проводять перевірки
фактів приховування і заниження сум
податків та зборів (обов'язкових
платежів) у порядку, встановленому цим
Законом та іншими законами України, а
ст.12 згаданого вище Закону не забороняє
скасовувати рішень податковим
органом, який їх прийняв.

Судом порушено і позицію Президії
Вищого арбітражного суду України у
роз'ясненні від 26.01.2000р. №02-5/35 (п.2),
відповідно до якого недодержання вимог
правових норм, які регулюють порядок
прийняття акта державного чи іншого
органу, у тому числі стосовно його
форми, строків прийняття тощо, може
бути підставою для визнання такого
акта недійсним лише у тому разі, коли
відповідне порушення спричинило
прийняття неправильного акта. Якщо ж
акт в цілому узгоджується з вимогами
чинного законодавства і прийняття
відповідно до обставин, що склалися,
тобто є вірним по суті, то окремі
порушення встановленої процедури
прийняття акта не можуть бути
підставою для визнання його недійним,
якщо інше не передбачено
законодавством. Враховуючи той факт, що
наказом ДПІ в Галицькому районі, а
також Івано-Франківським окружним
адміністративним судом скасовані ті ж
самі податкові повідомлення-рішення
від 15.08.2008р. №/0/3934/10/17 та
№/0/3935/10/17, наказ є легітимним по
своїй суті, оскільки правомірність
наказу №113 від 15.08.2008р. в частині
скасування податкових
повідомлень-рішень підтверджена
постановою.

Оскільки, предметом спору станом на
20.05.2011 року були податкові
повідомлення-рішення №/0/3934/10/17,
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008р., які наказом
начальника ДПІ №113 від 15.08.2008р. були
скасовані відповідачем , то у суду були
відсутні підстави для їх скасування,
оскільки права і свободи позивача не
були порушені, в облікових картках
платника за відповідними платежами
обліковуються платежі згідно
податкових повідомлень-рішень від
15.08.2011р. Вимоги не пов'язані між собою,
оскільки перевірки проводились згідно
різних наказів (№46 від 23.04.2008р. та №100
від 04.08.2008р.), направлень (№0000022 від
24.04.2008 року та №0000063 від 04.08.2008р.), за
різними підставами (п.8 ст.11-1 та п.1 ст.11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», і відображені у
різних актах , тому суд керуючись п. 3 ч.1
ст.121 КАС України зобов'язаний був
закрити провадження у справі в частині
скасування податкових
повідомлень-рішень №/0/3934/10/17,
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008р. та відмовити
в частині скасування наказу №113, або
відмовити в задоволенні даних позовних
вимог

Крім того апелянт зазначає, що
відповідно до п.2.5 Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових повідомлень
платникам податків та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
від 21.06.2001р. № 253 податкове повідомлення
- письмове повідомлення податкового
органу про обов'язок платника податків
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену податковим
органом у випадках, передбачених
законодавством. Податкове
повідомлення-рішення є однією з форм
податкового повідомлення, а тому
відповідно до вимог чинного
законодавства суми зобов'язань по цих
рішеннях підлягають сплаті платником.
Відповідно до підпункту 1.4 Регламенту
роботи ДПІ в Галицькому районі,
затвердженого наказом ДПІ №190 від
25.11.2008р. ДПІ у межах повноважень видає
акти організаційно-розпорядчого
характеру (накази, розпорядження,
окремі доручення), організовує і
контролює їх виконання, а п.п.3.1.1 п.3.1
Регламенту начальник ДПІ у межах своїх
повноважень видає накази,
розпорядження та окремі доручення,
організовує контроль за їх виконанням.
Відповідно до п.п.4.4.4 Положення про
державну податкову інспекцію в районі,
місті без районного поділу, району в
місті, міжрайонну, об'єднану державну
податкову інспекцію, іншу
спеціалізовану державну податкову
інспекцію, затвердженого наказом ДПАУ
від 25.06.2008р. №412, зареєстрованого
Мінюстом 11.07.2008р. №633/15324 начальник ДПІ
підписує накази та розпорядження ДПІ, а
відповідно до п.4.4 цього Положення
начальник ДПІ наділений
повноваженнями здійснення керівництва
за виконанням покладених на ДПІ
завдань і здійснення нею своїх функцій,
в т.ч. своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування та сплати
податків, інших платежів.

Враховуючи вище викладене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині скасування наказу
ДПІ №113.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі розпорядження ДПА в
Івано-Франківській області від 23.04.2008
року за №132-р «Про призначення
службового розслідування» та п.8 ст. 11-1
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» проведено
позапланову виїзну перевірку суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
Підставою проведення перевірки
слугували обставини встановлені
слідством під час розслідування
кримінальної справи порушеної
стосовно посадової особи ДПІ в
Галицькому районі - ОСОБА_2, який
проводив планову виїзну перевірку
зазначеного платника податків.
Перевірка проводилась на підставі
наказу ДПІ в Галицькому районі за № 46
від 23.04.2008 року, а також виданим
направленням за №0000022 від 24.04.2008 року.
За результатами проведеної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог законодавства
про оподаткування позивача за період з
01.01.2005 року по 31.12.2007 року складено акт
№312//10/17 від 07.05.2008 року. На час
проведення перевірки позивач
документів для перевірки не надав, при
перевірці використовувались завірені
копії документів, що знаходились на
опрацюванні в ГВ податкової міліції
ДПІ в м.Івано-Франківську, дані
інформаційної системи АІС, інформація
з АРМ «Митниця», центру зайнятості
населення в Галицькому районі,
відповідей на надіслані запити.
Враховуючи отримані дані під час
проведення перевірки ДПІ в Галицькому
районі винесено податкові
повідомлення-рішення №/0/3934/10/17 та
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008 року, якими за
допущені підприємцем ОСОБА_1 порушення
під час здійснення підприємницької
діяльності, зокрема: п.1 ст. 19 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», пп. 5.3.1
п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
донараховано податку з доходів від
підприємницької діяльності за 2005 рік -
49012,34 грн., за 2006 рік - 384418,97 грн., за 2007 рік
- 56299,65 грн.; п. 7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в результаті чого
донараховано податок на додану
вартість за період з 01.01.2005 року по
30.09.2007 року в сумі 746642,00 грн. Також у
відповідності до вимог п.п.17.1.1, 17.1.3 п.17.1
ст.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» до позивача ОСОБА_1
застосовано штрафні санкції у розмірі
50% заниження суми податкового
зобов'язання в сумі 373321 грн.

Крім того судом встановлено, що у
зв'язку із виявленням під час
проведення перевірки від 07.05.2008 року
допущеними порушеннями ОСОБА_1,
прокурором Івано-Франківської області
31.05.2008 року порушено кримінальну справу
відносно приватного підприємця ОСОБА_1
за фактом умисного ухилення від сплати
податків в особливо великих розмірах,
та підробленні і використанні завідомо
підроблених документів, за ознаками
злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст.
358, ч. 3 ст. 358 КК України. Під час
проведення досудового слідства по
вищевказаній кримінальній справі,
слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА в
Івано-Франківській області Магулієм
М.В., винесено постанову про
призначення невиїзної документальної
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_1 На підставі вказаної постанови
начальником ДПІ в Галицькому районі
видано наказ №100 від 04.08.2008 року та
направлення №0000063 від 04.08.2008 року на
проведення невиїзної документальної
перевірки позивача. За результатами
невиїзної перевірки було складено акт
№519//10/17 від 04.08.2008 року. При
перевірні використано документи
здобуті оперативним шляхом слідчим
відділом податкової міліції ДПА
Івано-Франківської області в ході
досудового слідства: виписка про рух
коштів на рахунку Івано-Франківської
філії АТ «Укрінбанк», копії документів,
які підтверджують оприбуткування та
надання робіт (послуг), накладні,
податкові накладні, акти виконаних
робіт, копії платіжних доручень,
податкова звітність, митні декларації,
відповіді контрагентів -
постачальників та покупців. У зв'язку
із виявленими перевіркою порушеннями
ДПІ в Галицькому районі винесено
податкові повідомлення-рішення
№/0 та №/0 від 15.08.2010 року,
якими, за порушення: п.1 ст. 19 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», пп. 5.3.1
п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
ст. 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 року,
донараховано податку з доходів від
підприємницької діяльності за 2005 рік -
39262 грн., за 2006 рік - 364108,69 грн., за 2007 рік -
64189,2 грн.; п. 7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.5 п.7.4. п.п.7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в результаті чого
донараховано податок на додану
вартість за період з 01.01.2005 року по
30.09.2007 року в сумі 708680 грн. Крім того
згідно вимог п.п.17.1.1, 17.1.3 п. 17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» до позивача застосовано
штрафні санкції у розмірі 50% заниження
суми податкового зобов'язання в сумі
354340 грн.

Враховуючи те, що під час проведення
перевірки були використані додаткові
докази, що дало можливість податковому
органу провести перерахунок
податкових зобов'язань позивача
донарахованих за наслідками перевірки,
яка проводилась 07.05.2008 року та розмір
застосованих штрафних санкцій, наказом
начальника ДПІ в Галицькому районі за
№113 від 15.08.2008 року, скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0/3934/10/17 та
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008 року.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно врахував, що відповідно до п.п. 7.4.5
п.7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт
(послуг), чи банківським документом,
який засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг). У
разі, коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену цим
підпунктом документами. Згідно п.п. 7.2.6
ст. 7 зазначеного Закону податкова
накладна видається в разі продажу
товару (робіт, послуг) покупцю на його
вимогу. У разі порушення продавцем
порядку виписування податкової
накладної на вимогу покупця згідно з
п.7.2.6 цього Закону, покупець має право
звернутись до кінця поточного
податкового періоду з відповідною
заявою до органу державної податкової
служби за своїм місцезнаходженням. До
заяви додаються копії товарних чеків
або інших розрахункових документів, що
засвідчують придбання товарів (робіт,
послуг). Відповідно до п.п.7.3.1. п.7.3 ст.7
вказаного Закону датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки
товарів (робіт, послуг) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок

платника податку як оплата товарів
(робіт, послуг), що підлягають поставці,
а у разі поставки товарів (робіт,
послуг) за готівкові грошові кошти -
дата їх оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт (послуг)
платником податку.

Судом у даній спірній ситуації
з'ясовано, що перевіркою правильності
визначення податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість приватним підприємцем
ОСОБА_1 за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007
року встановлено, що позивачем до
складу податкових зобов'язань не
включено ПДВ на загальну суму 691757 грн.,
а до податкового кредиту неправомірно
включались суми ПДВ без податкових
накладних в розмірі 16923,00 грн. Зазначені
обставини призвели до заниження
приватним підприємцем ОСОБА_1 сум,
належних до сплати за відповідні
періоди. У зв'язку з чим, перевіркою
донараховано приватному підприємцю
ОСОБА_1 податкове зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 708 680,00
грн.

Суд першої інстанції підставно
відхилив доводи позивача, щодо
порушення відповідачем п.п.7.7.5 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», оскільки дана норма
підлягає до застосування лише при
використанні платником права на
одержання бюджетного відшкодування
сум ПДВ.

Щодо нарахування податку з доходів
фізичних осіб, то судом вірно вказано,
що спрощена система оподаткування,
обліку та звітності, яка запроваджена
для суб'єктів малого підприємництва,
зокрема для фізичних осіб, які
займаються підприємницькою діяльністю
без створення юридичної особи,
регулюється Указом Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва». У разі порушення
вимог ст. 1 даного Указу, а саме,
перевищення обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за календарний рік понад 500
тис.грн., платник єдиного податку
повинен перейти па загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу) зі сплатою податку з
доходів фізичних осіб за правилами,
встановленими розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян». Такий
перехід платник податку повинен
здійснити самостійно, починаючи з
наступного звітного періоду (кварталу)
шляхом подання до податкового органу
за його податковою адресою податкової
декларації за наслідками звітного
кварталу, наступного за тим, в якому
виникло перевищення обсягу виручки.
Тому якщо у підприємця - суб'єкта
спрощеної системи оподаткування
обліку та звітності, протягом звітного
року обсяг виручки перевищить
граничний рівень 500 тис.грн., то такий
підприємець повинен на підставі п.п.4.2.8
п.4.2 ст.4. п.п.8.1.3 п.8.1 ст.8 та статей 18, 19
зазначеного Закону включити цю суму
перевищення до складу загального
оподатковуваного доходу та сплатити з
неї податок з доходів фізичних осіб за
ставкою встановленою п.7.1.ст.7 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» -13 відсотків від об'єкта
оподаткування.

Оскільки, як встановлено судом позивач
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування в 2005 році отримав обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за календарний
рік понад 500 тис.грн., та не перейшов
починаючи з 2006 року на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності зі
сплатою податку з доходів фізичних
осіб, то відповідно дохід отриманий ним
за період з 01.01.2006 року по 30.06.2006 року
підлягав оподаткуванню за ставкою
встановленою -13 відсотків від об'єкта
оподаткування. Перевіркою встановлено,
що в IV кварталі 2005 року обсяг виручки
одержаної приватним підприємцем
ОСОБА_1 перевищив визначений ст.1 Указу
граничний рівень на 392098 грн., при тому
ним не включено цю суму перевищення до
складу загального річного
оподатковуваного доходу та не сплачено
з неї податок з доходів фізичних осіб
за ставкою, то відповідно позивачу
донараховано зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 39262
грн.

Крім того, судом встановлено, що
приватний підприємець ОСОБА_1 з 01.07.2006
року по 31.12.2007 року здійснював
підприємницьку діяльність перебуваючи
на загальній системі оподаткування. Як
встановлено судом позивачем занижено
чистий дохід отриманий від
підприємницької діяльності за 2006 рік
на 2803413 грн., за І - III квартали 2007 року на
428428 грн., відповідно до банківських
виписок, копії яких знаходяться в
матеріалах справи. У зв'язку з чим
відповідно до вимог розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», з
урахуванням вимог ст.7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
проведено розрахунок податку з доходів
за 2006 рік та за І -III квартали 2007 року та
донараховано зобов'язання по даному
податку в сумі 428 298,2 грн.

З огляду на це суд першої інстанції
обгрунтовано вважав, що податковим
органом правомірно донараховано
податкові зобов'язання позивачу та
застосовано штрафні санкції
податковими повідомленнями-рішеннями
№/0 та №/0 від 15.08.2010 року.

При цьому суд першої інстанції
підставно відхилив доводи позивача про
те, що перевірка від 07.05.2008 року
проведена податковим органом з
порушенням вимог статті 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» так як проведена
позапланова перевірка здійснювалась
не на підставі рішення суду, оскільки
стосовно посадової особи ДПІ в
Галицькому районі - ОСОБА_2, який
проводив попередню перевірку позивача,
проводилось службове розслідування та
було порушено кримінальну справу, а
відповідно до пункту 8 статті 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» у разі, коли вищестоящий
орган державної податкової служби в
порядку контролю за достовірністю
висновків нижчестоящого органу
державної податкової служби здійснив
перевірку документів обов'язкової
звітності платника податків або
висновків акта перевірки, складеного
нижчестоящим контролюючим органом, та
виявив їх невідповідність вимогам
законів, що призвело до ненадходження
до бюджетів сум податків та зборів
(обов'язкових платежів) і позапланова
виїзна перевірка в цьому випадку може
ініціюватися вищестоящим органом
державної податкової служби лише у
тому разі, коли стосовно посадових або
службових осіб нижчестоящого органу
державної податкової служби, які
проводили планову або позапланову
виїзну перевірку зазначеного платника
податків, розпочато службове
розслідування або порушено
кримінальну справу.

Розглядаючи спір в частині оскарження
наказу відповідача за №113 від 15.08.2008
року та податкових повідомлень-рішень
№/0/3934/10/17 та №/0/3935/10/17 від
15.05.2008 року суд першої інстанції
правильно вважав, що начальник ДПІ в
Галицькому районі діяв поза межами
наданих йому повноважень, бо
відповідно до статті 12 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» Державна податкова
адміністрація України має право
скасовувати рішення інших органів
державної податкової служби, а
державні податкові адміністрації в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, державні
податкові інспекції у містах з
районним поділом (крім міст Києва та
Севастополя) - рішення нижчестоящих
державних податкових інспекцій у разі
їх невідповідності актам
законодавства. Цей порядок не
застосовується щодо рішень податкової
міліції. Отже повноваженнями щодо
скасування прийнятих податкових
повідомлень-рішень ДПІ в Галицькому
районі наділені ДПА в
Івано-Франківській області та ДПА
України. Тому суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висноку, що
оскаржуваний наказ начальника ДПІ в
Галицькому районі за №113 від 15.08.2008
року, в частині скасування податкових
повідомлень-рішень №/0/3934/10/17 та
№/0/3935/10/17 від 15.05.2008 року, підлягає
скасуванню, оскільки прийнятий
всупереч вимогам статті 12 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» та статті 19 Конституції
України.

Відповідно податкові
повідомлення-рішення ДПІ в Галицькому
районі №/0/3934/10/17 та №/0/3935/10/17
від 15.05.2008 року також підлягають до
скасування, бо за результатами
проведеної перевірки 04.08.2008 року були
прийняті нові податкові
повідомлення-рішення якими
донараховано позивачу ОСОБА_1,
зобов'язання по податку на додану
вартість, податку з доходів фізичних
осіб та застосовано штрафні санкції за
той же період, по тому ж об'єкту
оподаткування, однак з урахуванням
додатково представлених документів,
отриманих під час проведення
досудового слідства, правомірність
винесення яких встановлена судом в
даній постанові.

Враховуючи вище наведене суд прийшов
правильного висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в Галицькому
районі Івано-Франківської області -
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року по справі № 2а-1189/11/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2014
року