Справа № 2а-7866/10/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/27044/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Шипуліної Т.М.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2011

у справі № 2а-7866/10/2070

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова

третя особа Державна податкова
адміністрація у Харківській області

про визнання рішення
недійсним

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Київському
районі м.Харкова) третя особа Державна
податкова адміністрація у Харківській
області (далі по тексту - третя особа,
ДПА у Харківській області) про визнання
недійсним рішення про застосування
фінансових санкцій від 08.06.2010 №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2011, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.05.2010 на підставі
направлення за №5723 від 26.05.2010 фахівцями
ДПА у Харківській області проведена
планова виїзна перевірка
господарської одиниці позивача
магазину, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, щодо дотримання суб'єктом
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт від
01.06.2010 №3097/20/31/23/НОМЕР_1.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято рішення від
08.06.2010 № про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 57338,60 грн.

Фактичною підставою для застосування
штрафних (фінансових) санкцій слугував
висновок податкового органу про
порушення позивачем положень ст. 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» №481/95-вр від 19.12.1995 (далі по
тексту - Закон №481/95-вр), внаслідок
проведення розрахункових операцій на
суму 28669,30 грн. з продажу алкогольних
напоїв через реєстратор розрахункових
операцій (далі по тексту - РРО) не
вказаний у додатку до ліцензії, а саме:
у додатку до ліцензії вказано РРО, який,
має фіскальний номер (реєстрація:
посвідчення видане ДПІ у Московському
районі м. Харкова від 05.11.2009). При цьому,
податковий орган виходив з того, що
зазначений РРО було знято з реєстрації
та перереєстровано у ДПІ у Київському
районі м. Харкова з присвоєнням
фіскального номеру , проте
зазначений апарат не було включено у
додаток до ліцензії.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних обставин, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно ч.11 ст.15 Закону №481/95 роздрібна
торгівля алкогольними напоями або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

З матеріалів справи вбачається, що
17.11.2009 Регіональним управлінням
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Харківській області видано позивачу
ліцензію - серія НОМЕР_2 на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями з 19.11.2009 по 19.11.2010 в магазині за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до додатку до зазначеної
ліцензії, визначений перелік ЕККА (книг
обліку розрахункових операцій), а саме:
реєстраційне посвідчення на ЕККА
(номер, дата видачі, назва органу ДПС)
№ від 05.11.2009 видане ДПІ в
Московському районі м. Харкова), модель
- МINI, модифікація 500.02 МЕ, заводський
номер ПБ57506923, виробник НВФ «ЮНІСІСТЕМ»,
дата виготовлення 09.10.2009, реєстраційний
номер книги обліку розрахункових
операцій, яка знаходиться за місцем
торгівлі /Р.

Разом з тим, 16.02.2010 ЕККА та книга обліку
розрахункових операцій, яка
знаходиться за місцем торгівлі було
перереєстровано в ДПІ у Київському
районі м. Харкова, та надано
реєстраційні номери: для ЕККА - №,
для книги обліку розрахункових
операцій- №/1.

Як вбачається з акту перевірки саме з
цими реєстраційними номерами ЕККА та
книга обліку розрахункових операцій
використовувались позивачем під час
перевірки, натомість в додатку до
ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями ЕККА та книга
обліку розрахункових операцій
зазначені з іншими реєстраційними
номерами встановленими ДПІ у
Московському районі м.Харкова.

Згідно ч.23 ст. ст.15 Закону №481/95 У
додатку до ліцензії на роздрібну
торгівлю алкогольними напоями
суб'єктом господарювання зазначається
адреса місця торгівлі і вказуються
перелік електронних
контрольно-касових апаратів та
інформація про них: модель,
модифікація, заводський номер,
виробник, дата виготовлення;
реєстраційні номери книг обліку
розрахункових операцій, які
знаходяться у місці торгівлі.

Оскільки, позивачем реалізація
алкогольних напоїв проводилась із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій із іншим
реєстраційним номером ніж зазначений у
додатку до ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, то податковий орган дійшов до
вірного висновку про порушення
позивачем вимог ст. 15 Закону №481/95.

За порушення норм Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», щодо виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.6 ч.2 ст.17 Закону №481/95
(в редакції, що діяла на час прийняття
спірного рішення) до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі роздрібної торгівлі алкогольними
напоями через електронний
контрольно-касовий апарат (книгу
обліку розрахункових операцій), не
зазначений у ліцензії - 200 відсотків
вартості реалізованої через такий
контрольно-касовий апарат (книгу
обліку розрахункових операцій)
продукції, але не менше 1000 гривень.

Отже, колегія суддів погоджується із
судами попередніх інстанцій, що
прийняте відповідачем рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій є обґрунтованим та
правомірним.

Згідно п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановленому законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку; за наявністю свідоцтв
про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій
на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені
порушення органам, які видали ці
документи, торгових патентів.

У відповідності до ч.1 ст.11 цього Закону
України, органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових
декларацій, звітів та інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків та зборів (обов'язкових
платежів) незалежно від способу їх
подачі), а також планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких
згідно із законами України покладено
обов'язок утримувати та/або сплачувати
податки і збори (обов'язкові платежі),
крім Національного банку України та
його установ.

З норм ст.11 також вбачається, що
позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», Законом України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а в інших випадках -
за рішенням суду. Позапланова виїзна
перевірка здійснюється на підставі
виникнення обставин, викладених у цій
статті, за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється
наказом.

Умови допуску посадових осіб органів
ДПС визначаються ст.111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні».

Слід зазначити, що ч.1 ст.15 Закону №
265/95-ВР встановлює, що контроль за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

В матеріалах справи наявна копія
направлення на проведення перевірки,
виданого працівникам податкового
органу, крім того, проведена перевірка
була передбачена в плані роботи ДПА у
Харківській області.

Виходячи з аналізу статті 112 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», колегія суддів касаційної
інстанції звертає увагу на те, що
ненадання вищезазначених вказаною
статтею документів платнику податків
або їх надання з порушенням вимог
законодавчо встановлених вимог може
бути підставою для недопущення
посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення
планової або позапланової виїзної
перевірки, але не є підставою для
визнання перевірки протиправною.

Більш того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було допущено
працівників відповідачів до
проведення перевірки.

А відтак, якщо ФОП ОСОБА_2 вважав, що
проведеною перевіркою йому заподіяно
шкоду, внаслідок: порушення його прав
працівниками органів державної
податкової служби або вимог щодо
проведення перевірок, він не
позбавлений права звернутися до суду
із заявою про відшкодування їй
матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, слід зазначити, що оскільки
недотримання порядку проведення
перевірки суб'єкта господарської
діяльності є підставою виключно для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки, то вказане
порушення за своїми правовими
наслідками жодним чином не спростовує
висновків акта перевірки, що складений
за результатами її проведення.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Т.М. Шипуліна (підпис)М.О.
Федоров