Справа № 806/8603/13-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" травня 2014 р.
Справа № 806/8603/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Зеліковій О.В.

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" лютого
2014 р. у справі за позовом Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області про визнання
протиправними дій,визнання
протиправним і скасування наказу,
рішень та постанови

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати
прийнятий Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
наказ № 279 від 06 листопада 2013 року про
проведення позапланової перевірки
характеристик продукції;

- визнати протиправними дії
відповідача по проведенню
позапланової перевірки характеристик
продукції у магазині по вул. Житній
ринок, 1, м. Житомир на підставі листа
Держспоживінспекції України від 05
листопада 2013 року № 5090-2-7/6;

- визнати протиправним і скасувати
рішення про обмеження надання
продукції на ринку шляхом приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами № 138 від 20
листопада 2013 року;

- визнати протиправним і скасувати
рішення про обмеження надання
продукції на ринку шляхом заборони
надання продукції на ринку № 139 від 20
листопада 2013 року;

- визнати протиправною і скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 80 від 25 листопада 2013 року про
накладення штрафних санкцій.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу. В своїй
апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
11.02.2014 року та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що відповідач
здійснив перевірку магазину "Фокстрот",
який знаходиться за адресою: Житній
ринок, 1, м. Житомир за відсутності
законодавчо визначених підстав для
проведення позапланової перевірки.
Посилався на те, що не вчиняв порушень,
викладених в акті перевірки, на
підставі якого було протиправно
застосовано штрафні санкції у сумі 25500,
00 грн. Позивач вважає, що інформація,
зафіксована в акті перевірки, не
відповідає нормам діючого
законодавства, а оскаржувані постанова
та рішення винесені з порушенням вимог
діючого законодавства, тому підлягають
скасуванню. Крім того, Підприємство
зазначило, що лист Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів не може бути підставою для
здійснення позапланових заходів в
межах Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».

Відповідач у судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги не визнав і просив у
їх задоволенні відмовити. Пояснив, що
посадовими особами Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області було здійснено перевірку у
відповідності до норм чинного
законодавства. Вказав, що
Підприємством допущено порушення
вимог законодавства, за що передбачені
відповідні санкції.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що апеляційна скарга позивача
не підлягає до задоволення частково,
виходячи з наступного.

Встановлено, що 06 листопада 2013 року
працівниками Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області проведено виїзну позапланову
перевірку характеристик продукції у
магазині "Фокстрот", який знаходиться
за адресою: Житній ринок, 1, м. Житомир.
Перевірка здійснена на підставі
направлення № 127 від 06 листопада 2013
року, у якому підставою зазначено лист
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів від 05
листопада 2013 року № 5090-2-7/6 "Щодо
проведення позапланових перевірок".

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції встановлює Закон України від
02 грудня 2010 року № 2735-VI "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" із змінами і доповненнями
(далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 частини 1
статті 15 Закону № 2735-VI, посадові особи,
які здійснюють ринковий нагляд, мають
право проводити у випадках і порядку,
визначених цим Законом, документальні
перевірки та обстеження зразків
продукції, відбирати зразки продукції
і забезпечувати проведення їх
експертизи (випробування); складати
акти перевірок та застосовувати в
установленому законом порядку штрафні
санкції до суб'єктів господарювання за
порушення вимог цього Закону, Закону
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та встановлених
вимог; складати на основі актів
перевірок протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері здійснення ринкового нагляду та
розглядати справи про відповідні
адміністративні правопорушення згідно
із законом України.

Згідно з частинами 3-6 статті 23 Закону №
2735-VI, органи ринкового нагляду
проводять планові та позапланові
перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Під час
таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.
Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно. Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - Закон № 877-V), для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

У відповідності до абзацу 4 частини 1
статті 6 Закону № 877-V та пункту 1.4
Порядку проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07 березня 2012 року
№ 310 (далі - Порядок № 310), підставами для
здійснення позапланових перевірок
суб'єктів господарювання є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 310,
перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
про мету перевірки.

Аналогічна норма міститься у частині 5
статті 7 Закону № 877-V, крім того, у
вказаній частині зазначено, що суб'єкт
господарювання має право не допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходу, якщо вони не пред'явили
документів, передбачених цією статтею.

Встановлено, що згідно з депутатським
зверненням від 11 жовтня 2013 року № 216-к,
народний депутат України як
представник українського народу в
Верховній Раді України В.Б. Бойко
звернувся до Генерального прокурора
України В.П. Пшонки з метою вжиття
заходів прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснення перевірки торгівельної
мережі магазинів побутової техніки
«Фокстрот» на факт продажу
контрафактної продукції та не
сертифікованої продукції.

Судова колегія вважає, що першої
інстанції правильно визначив, що
народний депутат як представник
державної влади у разі порушення прав,
свобод і інтересів людини та
громадянина, що охороняються законом,
та інших порушень законності має право
на місці вимагати негайного припинення
порушення або звертатися з вимогою до
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, керівників
підприємств, установ та організацій
припинити такі порушення. У разі
порушення законності народний депутат
може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (частина 5 статті 17 Закону
України «Про статус народного депутата
України»).

В свою чергу Держспоживінспекція
України на підставі листа Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013
року № 07/1/3-16314-13 та депутатського
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к
доручила територіальним органам
Держспоживінспекції України за
списком провести позапланові заходи з
перевірки продукції, яка реалізується
у торгівельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" та
доповісти про результати перевірок в
термін до 11 листопада 2013 року, про що
свідчить лист від 05 листопада 2013 року №
5090-2-7/6 (згода) (а.с. 45). У доданому списку є
магазин, розташований за адресою:
Житній Ринок, 1, м. Житомир (а.с. 72).

На виконання вказаного листа-згоди,
відповідачем 06 листопада 2013 року
винесено наказ № 279 (а.с. 70) про
проведення позапланових перевірок ДП
"САВ-ІР" магазин "Фокстрот" за адресою:
Житній Ринок, 1, м. Житомир і видано
направлення № 127.

Відповідно до направлення від 06
листопада 2013 року № 127, згідно з
приписами Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» на підставі наказу від 06
листопада 2013 року № 279 начальнику
відділу ринкового нагляду Ковальчук
Жанні Юріївні і провідному спеціалісту
відділу ринкового нагляду Гусєвій
Марії Степанівні доручено здійснити
позапланову виїзну перевірку позивача
у період з 06 по 08 листопада 2013 року (а.с.
73). Підставою проведення перевірки
вказано згоду Держспоживінспекції
України від 05 листопада 2013 року №
5090-2-7/6.

Позивач допустив до перевірки
представників Держспоживінспекції,
тому 06 листопада 2013 року спеціалістами
Держспоживінспекції проведено
позапланову перевірку позивача з
питань перевірки характеристик
продукції, за результатами якої було
складено акт № 114 (а.с. 28). В пункті 1 акту
перевірки вказано, що підставою
перевірки є лист Держспоживінспекції
України від 05 листопада 2013 року № 5090-2-7/6
(а.с. 45). Тобто, Держспоживінспекція
України, будучи юридичною особою, діючи
на підставі листа Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013
року № 07/1/3-16314-13 та депутатського
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к,
звернулася до Держспоживінспекції у
Житомирській області з вимогою
проведення позапланового заходу
певних магазинів позивача.

Отже, у відповідача були законні
підстави, передбачені статтею 6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» для
здійснення позапланової перевірки
позивача.

У ході проведеної перевірки було
виявлено порушення пункту 17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 785 від 29 липня 2009 року, пункту 7
Технічного регламенту безпеки
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1149 від 29
жовтня 2009 року, а саме: на кофемашині
"Zelmer" модель 13zo14, пакуванні і
супровідних документах до неї не
нанесено маркування національним
знаком відповідності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
№ 2735-VI, Національний знак
відповідності - знак, що засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які на неї поширюються.

Згідно з пунктом 17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів від 29
липня 2009 року № 785, на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Відповідно до пункту 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
№ 11497, перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Відповідно до частини 17 статті 23 Закону
№ 2735-VI, за результатами перевірки
характеристик продукції посадова
особа, яка здійснює ринковий нагляд,
складає акт відповідно до вимог Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Згідно із частиною 6 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05 квітня
2007 року № 877-V із змінами і доповненнями,
в останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта органу
державного нагляду (контролю).

За результатами проведеної перевірки
посадовими особами відповідача
складено акт № 114 від 06 листопада 2013
року (а.с. 28-33).

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону
№ 2735-VI, у разі якщо органом ринкового
нагляду встановлено, що неналежне
застосовано Національний знак
відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Згідно з частиною 5 статті 30 Закону №
2735-VI, тимчасова заборона надання
продукції на ринку застосовується
органами ринкового нагляду у разі
прийняття ними рішення про приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами - на строк дії
відповідного обмеження. Тимчасова
заборона надання продукції на ринку
запроваджується одночасно з
прийняттям рішень, зазначених у цій
частині.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
№ 2735-VI, заборона надання продукції на
ринку (введення в обіг або
розповсюдження продукції)
застосовується органами ринкового
нагляду у випадках, передбачених цим
Законом та Законом України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції".

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону №
2735-VI, обмежувальні (корегувальні)
заходи запроваджуються відповідними
рішеннями органів ринкового нагляду.
Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті, зокрема, за результатами
проведених органами ринкового нагляду
перевірок характеристик продукції
(крім перевірок, що проводяться
відповідно до статті 26 цього Закону), у
тому числі перевірок, що проводяться на
підставі повідомлень органів доходів і
зборів про призупинення митного
оформлення продукції відповідно до
частини шостої статті 38 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 33 Закону
№ 2735-VI, рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
внесення змін до таких рішень чи їх
скасування приймаються керівниками
органів ринкового нагляду або їх
заступниками відповідно до їх
повноважень, визначених законами
України.

20 листопада 2013 року на підставі акта
перевірки № 114 від 06 листопада 2013 року
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято рішення № 138 (а.с. 34) з вимогою
вжити позивачем заходи щодо приведення
кофемашини "Zelmer" у відповідність із
встановленими вимогами і рішення № 139
(а.с. 36) про тимчасову заборону надання
вказаної продукції на ринку до
приведення її у відповідність із
встановленими вимогами. Встановлений
строк виконання - 17 грудня 2013 року.

У зв'язку з повним виконанням вказаних
рішень Інспекцією 19 грудня 2013 року
прийнято рішення № 154 (а.с. 89) і № 155 (а.с.
90) про скасування рішень № 138 і № 139 від
06 листопада 2013 року відповідно.

При цьому позивач безпідставно
наполягає на визнанні протиправними і
скасуванні вже скасованих
Держспоживінспекцією рішень № 138 і № 139
від 06 листопада 2013 року у зв'язку з
усуненням виявлених порушень.

Стосовно вимог позивача про скасування
наказу № 279 від 06 листопада 2013 року про
проведення перевірки магазину
"Фокстрот" ДП "САВ-ІР" за адресою: Житній
ринок, 1, м. Житомир, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, що позивачем
обраний невірний спосіб захисту права.
Даний наказ не встановлює, не припиняє
певних прав, свобод чи обов'язків
позивача, тому належним способом
захисту прав позивача буде оскарження
наслідків проведеної позапланової
перевірки.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, прийняті в
результаті таких дій судова колегія
вважає, що рішення суб'єкта владних
повноважень від 20 листопада 2013 року,
які самостійно скасовані відповідачем
на дату подання позову з підстав
усунення порушень, виявлених
проведеною перевіркою, є правомірними,
а постанова № 80 від 25 листопада 2013 року
прийнята не підставі норм чинного
законодавства,що не було враховано
судом першої інстанції, виходячи з
наступного.

Як визначено пунктом 2 частини 2 статті
44 Закону № 2735-VI, до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Під терміном «введення в обіг
продукції» слід розуміти будь-яке
постачання продукції для її
розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою (частина 5 статті 44 Закону №
2735-VI).

25 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято постанову № 80 про
застосування до Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" 25500, 00 грн. штрафу
за введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам.

Частиною першою статті 8 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
передбачено, що обов'язки суб'єктів
господарювання під час здійснення
ринкового нагляду та контролю
продукції встановлюються цим Законом,
Законом України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції»,
виданими відповідно до них іншими
нормативно-правовими актами,
технічними регламентами.

Так, Технічним регламентом з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 року №785, передбачено, що
відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися за
процедурою оцінки відповідності
(внутрішній контроль виробництва) (п.13
Технічного регламенту).

Виробник повинен провести оцінювання
електромагнітної сумісності апаратури
на основі відповідних явищ з метою
забезпечення відповідності апаратури
вимогам щодо захисту, встановленим у
підпункті 1 пункту 9 цього Технічного
регламенту. Правильне застосування
всіх відповідних стандартів з переліку
національних стандартів рівнозначне
проведенню оцінювання
електромагнітної сумісності.

Відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися
декларацією про відповідність,
складеною виробником або
уповноваженим представником.

Пунктом 14 цього Технічного регламенту
встановлено, що за ініціативою
виробника або уповноваженого
представника може бути застосована
процедура оцінки відповідності із
залученням призначеного органу з
оцінки відповідності.

Після застосування процедури
внутрішнього контролю виробництва
виробник або уповноважений
представник подає технічну
документацію до призначеного органу,
зазначеного в пункті 28 цього
Технічного регламенту, із заявою щодо
проведення її оцінювання. Виробник або
уповноважений представник зазначають
основні вимоги, що повинні бути оцінені
призначеним органом.

За позитивними результатами
проведеного оцінювання технічної
документації призначений орган видає
виробнику або уповноваженому
представнику сертифікат відповідності
апаратури. Сертифікат відповідності
повинен обмежуватися тими основними
вимогами, щодо яких призначеним
органом було проведено оцінювання.

Виробник повинен додати зазначений
сертифікат відповідності до технічної
документації.

Згідно п.17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання на апаратуру, відповідність
якої цьому Технічному регламенту було
доведено із застосуванням процедури,
установленої у пунктах 13 або 14 цього
Технічного регламенту, наноситься
національний знак відповідності. За
нанесення національного знака
відповідності відповідає виробник або
уповноважений представник.

Згідно з пунктів 1, 2 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» від 29.11.2001 року №1599,
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.
Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому, нанесення знака відповідності є
обов'язковим. Відповідно до п.3 вказаних
правил, у разі підтвердження
відповідності продукції, призначеним
органом з оцінки відповідності поряд
із знаком відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Пунктом 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
передбачено, що національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи. В даному випадку
технічні регламенти, якими
встановлюються вимоги до перевіреної
продукції , що вказані вище, прямо
вимагають нанесення Національного
знаку відповідності виключно на
апаратурі чи обладнанні. Конструкція
та розміри перевіреної продукції, що
міститься у п.2 акту перевірки від 06.11.2013
року № 114 дозволяє здійснити нанесення
Національного знаку відповідності
безпосередньо на апаратуру. Таким
чином, вказане вище, не дає підстави
виробнику або ж його уповноваженому
представнику ( імпортеру) застосувати
ч.2 п. 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
КМУ від 29.07.2009 року № 785.

В даному випадку ДП "САВ-ІР" не надало
суду беззаперечних доказів того, що
нанесення національного знаку
відповідності на продукцію, що була
предметом дослідження під час
перевірки, було неможливим, з огляду на
що за таке нанесення відповідає
виробник або його уповноважений
представник. Але разом з тим в судовому
засіданні встановлено виконання вимог
Рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів від 20.11.2013 року
шляхом нанесення додаткового
маркування Національним знаком
відповідності, чим фактично визнано
відсутність національного знаку
відповідності на товарах на момент
перевірки.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем не спростовано встановлені в
ході перевірки порушення щодо
відсутності національного знаку
відповідності на продукції, що була
предметом дослідження.

Однак, як вбачається з оскаржуваної
постанови, штрафні санкції до позивача
були застосовані за порушення вимог
пункту 2 частини другої статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції», а
саме - за введення в обіг продукції, на
якій відсутній Національний знак
відповідності.

Надаючи оцінку правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій на підставі наведеної норми,
суд зазначає наступне.

Згідно постанови Інспекції від 25.11.2013
року №80 до позивача застосовано штраф
в розмірі 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян в сумі 25500
грн. за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», яка зазначає, що штрафні
санкції у зазначеному розмірі
застосовуються до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, при застосуванні до
позивача штрафних санкцій
відповідачем було визначено позивача
як особу, яка ввела продукцію в обіг,
так як під час проведення перевірки ним
не було надано документацію, що дає
змогу ідентифікувати постачальника
продукції. Дана обставина зафіксована
також і в акті перевірки. Разом з тим,
суд не погоджується з таким
визначенням відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до частин п'ятої, сьомої
статті 8 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» суб'єкти господарювання
зобов'язані надавати на вимогу органів
ринкового нагляду документацію, що дає
змогу ідентифікувати: будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію; будь-який суб'єкт
господарювання, якому вони поставили
відповідну продукцію. У разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

В ході проведеної перевірки
характеристик продукції посадові
особи відповідача мали можливість
встановити виробника товару,
відстежити походження продукції, що не
відповідає встановленим вимогам, та
ідентифікувати виробника та
постачальника продукції, а також їх
місцезнаходження. Подальша реалізація
позивачем придбаної продукції не може
вважатись введенням продукції в обіг
та виключає можливість застосування
штрафних санкцій згідно ст. 44 Закону №
2735-VI.

Хибність висновків відповідача щодо
визначення позивача як особи, яка ввела
продукцію в обіг, підтверджується
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
деклараціями про відповідність
продукції вимогам технічних
регламентів, первинними документами
щодо придбання продукції.

Оскільки на момент прийняття рішення
про застосування до позивача штрафних
санкцій Інспекція мала можливість
ідентифікувати виробника продукції, що
була предметом дослідження під час
перевірки, тому у відповідача були
відсутні підстави вважати його особою,
яка ввела продукцію в обіг, тому
відповідачем неправомірно застосовано
штрафні санкції до ДП "САВ-ІР" як до
особи, яка ввела в обіг продукцію, не
промарковану Національним знаком
відповідності, з огляду на що постанову
про накладення штрафних санкцій від 25
листопада 2013 року №105 слід скасувати як
протиправну.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" задовольнити
частково, постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"11" лютого 2014 р. в частині відмови у
задоволені позову про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 80 від 25.11.2013 року про застосування
штрафних санкцій та в частині
стягнення судового збору в сумі 1548.44
грн. - скасувати та прийняти в цій
частині нову постанову.

Позов Дочірнього підприємства "САВ-ІР"
в частині визнання протиправною та
скасування постанови № 80 від 25.11.2013
року про застосування штрафних санкцій
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 80 від 25.11.2013 року про застосування
штрафних санкцій.

В решті постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
11.02.2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє
підприємство "САВ-ІР"
вул.Дорогожицька,1,м.Київ,04112

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція
з питань захисту прав споживачів у
Житомирській області
вул.Черняховського,3,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,