Справа № 826/6310/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
14 травня 2014 року м. Київ
№ 826/6310/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Бояринцева М.А.,
ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 доКабінету Міністрів України
провизнання незаконним та нечинним
пункт 2 постанови в частині,В С Т А Н О В
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання незаконним і нечинним пункт 2
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1098 "Деякі питання надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг" в частині внесених змін
до постанови Кабінету Міністрів
України № 795 "Про затвердження переліку
платних послуг, які можуть надаватися
органами та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ" і включення до пункту
1 частини двадцять сьомої Переліку
платних послуг, які можуть надаватися
органами та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 червня 2007 року № 795, викладеного у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 26 жовтня 2011 року № 1098,
послуг з оформлення і видачі "паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон" з розміром плати за надання
послуги "87,15 грн.".
Згідно частини першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (частина друга
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України).
Разом з тим, суд зазначає, що дотримання
строку звернення з адміністративним
позовом до суду є однією з умов для
реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.
Постанова Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1098 "Деякі питання надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг", якою внесено зміни до
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.06.2007 № 795 "Про затвердження
переліку платних послуг, які можуть
надаватися органами та підрозділами
Міністерства внутрішніх справ" була
опублікована в Урядовому кур'єрі, 2011, 11,
01.11.2011 № 202 та Офіційному віснику
України, 2011, № 84 (07.11.2011), ст. 3068, а тому
саме з дати здійснення першої
публікації вважається доведеним до
відома громадян, в тому числі й до
відома позивача.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 26.10.2011 № 1098 "Деякі питання
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг"
визначено, що ця постанова набирає
чинності з 1 січня 2012 року.

Таким чином суд зазначає, що ОСОБА_1 мав
можливість та повинен був дізнатись
про зміст нормативно-правового акту, що
визначає обсяг прав, свобод та
інтересів позивача, а також процедуру
їх реалізації, з часу його офіційного
оприлюднення та набрання ним чинності,
відповідно, з цього часу позивач набув
право на оскарження цієї постанови.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 березня 2013 року за
№К/9991/81749/12.

Таким чином на підставі наданих
позивачем документів та викладених у
позові доводів суд приходить до
висновку, що про постанову Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 № 1098
"Деякі питання надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг" позивач дізнався (повинен був
дізнатися) в листопаді 2011 року.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що строк на оскарження
пункту 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26.10.2011 № 1098 "Деякі питання
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг" в
силу положень частини другої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України сплинув в травні 2012 року.

Проте, до суду позивач звернувся 12
травня 2014 року.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до статті 171
Кодексу адміністративного судочинства
України, право оскаржити
нормативно-правовий акт мають особи,
щодо яких його застосовано, а також
особи, які є суб'єктом правовідносин, у
яких буде застосовано цей акт (частина
друга).

У разі відкриття провадження в
адміністративній справі щодо
оскарження нормативно-правового акта
суд зобов'язує відповідача
опублікувати оголошення про це у
виданні, в якому цей акт був або мав
бути офіційно оприлюднений (частина
третя статті 171 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

При цьому, частиною шостою статті 171
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що якщо
оголошення опубліковано своєчасно,
вважається, що всі заінтересовані
особи належним чином повідомлені про
судовий розгляд справи.

Як вбачається з комп'ютерної
інформаційної бази законодавства
"ЛІГА", оголошення щодо відкриття
провадження в адміністративних
справах щодо визнання незаконною та
нечинною постанови Кабінету Міністрів
України від 26 жовтня 2011 року № 1098 "Деякі
питання надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг" було опубліковане в Офіційному
віснику України, № 62, 23 серпня 2013 року.

Таким чином, позивач мав можливість
приймати участь під час розгляду
справи Окружним адміністративним
судом міста Києва № 826/12412/13-а, проте
своїм правом не скористався.

Разом з тим суд зазначає, що позовна
заява не містить посилань на обставини,
які перешкоджали позивачу звернутись
до суду із відповідним позовом з
дотриманням строку, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не наведено доводів на
обґрунтування поважності причин
пропуску строку та не надано доказів на
підтвердження таких доводів.

Відповідно до статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі
(частина друга статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Згідно частини першої статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Керуючись ст. 100, Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний
суд міста Києва

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів
України про визнання незаконним та
нечинним пункт 2 постанови в частині
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленим статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом
п'яти днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції
апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева