Справа № 2а-15345/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/24955/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 січня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року у справі №
2а-15345/12/2670 за позовом ОСОБА_4 до
Київської міської державної
адміністрації, Київської міської ради,
Головного управління земельних
ресурсів Київської міської ради
Київської міської державної
адміністрації), треті особи ОСББ
"Центр", ТОВ «Олімп-ЛТД» про визнання
нечинним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом, в якому
просив визнати нечинним:

- Рішення міської ради IX сесії VI
скликання № 431/7768 від 05.04.2012р. «Про
продаж земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю
«ОЛІМП-ЛТД» для реконструкції,
експлуатації та обслуговування
закладу громадського харчування на
вул. Хрещатик, 23 у Печерському районі м.
Києва»,

- Розпорядження від 13.02.1996р. № 196 «Про
надання товариству з обмеженою
відповідальністю «ОЛІМП-ЛТД»
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування кафе «Чай-кава» по вул.
Хрещатик, 23 у Старокиївському районі
м. Києва»,

- Державного акту № 76-4-0001 від 19.04.1996 року
на право постійного користування
землею, площею 0,05га, що знаходиться за
адресою: вул. Хрещатик, 23 м.,
Старокиївський район, Київ, виданого
Київською міською державною
адміністрацією ТОВ «ОЛІМП-ЛТД».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.01.2013 року
залишено без розгляду позовні вимоги в
частині щодо визнання нечинним
повністю Розпорядження від 13.02.1996р. № 196
«Про надання товариству з обмеженою
відповідальністю «ОЛІМП-ЛТД»
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування кафе «Чай-кава» по вул.
Хрещатик, 23 у Старокиївському районі м.
Києва та визнання нечинним повністю
Державного акту № 76-4-0001 від 19.04.1996 року
на право постійного користування
землею, площею 0,05га, що знаходиться за
адресою: вул. Хрещатик, 23 м.,
Старокиївський район, Київ, виданого
Київською міською державною
адміністрацією ТОВ «ОЛІМП-ЛТД».

В обґрунтування позовних вимог, в
частині щодо визнання протиправним
прийняття рішення міської ради IX сесії
VI скликання № 431/7768 від 05.04.2012р., позивач
посилається на те, що ТОВ «Олімп-ЛТД»
здійснило незаконне самозахоплення та
будівництво нежитлових приміщень на
частині лівої тераси житлового будинку
в м. Києві по вул. Хрещатик, 23 (чужого
майна) без дозволу та за відсутністю
проектної документації на будівництво.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 січня 2013, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від
11 квітня 2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

На постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 січня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року надійшла касаційна
скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСББ "Центр" створене
власниками квартир та приміщень
багатоквартирного житлового будинку
за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 23
відповідно до Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", що
підтверджується Свідоцтвом від 14.07.1998р.

Київською міською державною
адміністрацією 13.02.1996р. було прийнято
Розпорядження №196 «Про надання
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Олімп-ЛТД»
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування кафе «Чай-кава» по вул.
Хрещатик, 23 у Старокиївському районі м.
Києва» (надалі по тексту Розпорядження
№196).

В п. 1 Розпорядження №196 зазначено
наступне: вилучити з користування
управління торгівлі міськвиконкому
земельну ділянку площею 0,05 га, яку було
надано йому рішення виконкому
Київміськради від 05.05.59 №708 під
будівництво павільйону «Чай-кава».

У відповідності до п. 2 Розпорядження
№196, було вирішено: надати товариству з
обмеженою відповідальністю
«Олімп-ЛТД» за умови виконання пункту 3
цього розпорядження в постійне
користування земельну ділянку площею
0,05 га для експлуатації та
обслуговування кафе «Чай-кава» по вул.
Хрещатик, 23 у Старокиївському районі м.
Києва.

Рішенням Київської міської ради від 5
квітня 2012 року №431/7768 було погоджено
продаж земельної ділянки площею 0,0333 га
за 2 667 379,00 грн. Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОЛІМП-ЛТД" для
реконструкції, експлуатації та
обслуговування закладу громадського
харчування по вул. Хрещатик, 23 у
Печерському районі м. Києва, яка
перебуває у постійному користуванні
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛІМП-ЛТД".

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій
виходили з того, що позивачем не
доведено факту порушення його прав
внаслідок прийняття оскаржуваного
рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу
України, визначено коло повноважень
Київської міської ради у галузі
земельних відносин на її території,
зокрема, Київська міська рада має право
розпорядження землями територіальної
громади міста; передачі земельних
ділянок комунальної власності у
власність громадян та юридичних осіб
відповідно до цього Кодексу; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу;
організація землеустрою та вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону.

З положень ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
вбачається, що Київська міська рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування та/або у власність
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування (ст.ст. 116, 123,
128 ЗК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 93 ЗК України
передбачено, що земельні ділянки
можуть передаватися в оренду
громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам. Не підлягають передачі в
оренду земельні ділянки, штучно
створені у межах прибережної захисної
смуги чи смуги відведення, на землях
лісогосподарського призначення та
природно-заповідного фонду, що
перебувають у прибережній захисній
смузі водних об'єктів, або на земельних
ділянках дна водних об'єктів.

Як було зазначено вище та вбачається з
матеріалів справи, земельна ділянка за
адресою: вул. Хрещатик, 23, м. Київ, з
приводу якої відповідачем було
винесено оскаржуване рішення, була
надана у постійне користування ТОВ
«ОЛІМП-ЛТД» для експлуатації та
обслуговування кафе «Чай-кава», на
підставі Розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
13.02.1996 року №196.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
оренду землі» орендар, який відповідно
до закону може мати у власності
орендовану земельну ділянку, має
переважне право на придбання її у
власність у разі продажу цієї
земельної ділянки, за умови, що він
сплачує ціну, за якою вона продається.

За приписами ч.2 ст. 128 ЗК України
громадяни та юридичні особи,
зацікавлені у придбанні земельних
ділянок у власність, подають заяву
(клопотання) до відповідного органу
виконавчої влади або сільської,
селищної, міської ради чи державного
органу приватизації. У заяві
(клопотанні) зазначаються місце
розташування земельної ділянки, її
цільове призначення, розміри та площа,
а також згода на укладення договору про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки.

Прибудинкова територія - це територія
навколо багатоквартирного будинку,
визначена актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку (ст. 1 Закону
України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку»).

Отже, будь-яка територія набуває
прибудинкової виключно за таких умов:
територія визначена актом на право
користування земельною ділянкою та
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 42 ЗК України
земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗК України
розміри та конфігурація земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі відповідної
землевпорядної документації.

Водночас, ні позивачем, ні третьою
особою, не було подано будь-яких
доказів стосовно того, що ОСББ "Центр"
оформило, відповідно до чинного
законодавства, земельну ділянку як
прибудинкову територію. Без
відповідного оформлення неможливо і
ставити питання щодо можливого
накладання земельних ділянок.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій стосовно того, що
позивачем так і не було доведено, що
спірна земельна ділянка є
прибудинковою територією у розумінні
Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку».

В свою чергу, оскаржуваним Рішенням
N431/7768 ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» було погоджено
продаж частини земельної ділянки
площею 0,0333 га та залишено у постійне
користування земельну ділянку площею
0,0167 га для реконструкції, експлуатації
та обслуговування закладу
громадського харчування, які в
сукупності складає 0,05 га та перебували
у даного Товариства у постійному
користуванні на підставі
розпорядження Київської міської ради
від 13.02.1996р. № 196, з відповідним
оформленням Державного акта на
користування земельної ділянки площею
0,05 га.

Крім того, на вказаній земельній
ділянці ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» має у власності
об'єкт нерухомого майна, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про право власності від
12.11.1999р. серія НБ від 010002672.

Отже, оскаржуваним Рішенням N431/7768 ТОВ
«ОЛІМП-ЛТД» було погоджено продаж
частини земельної ділянки площею 0,0333
га, яка і так перебувала у постійному
користуванні Товариства з 1996 року та на
якій розташований об'єкт нерухомого
майна. Будь-якої іншої додаткової
земельної ділянки ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» не
отримувало.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання скаржника на неврахування
судами попередніх інстанцій протесту
Прокуратури м. Києва від 07.12.2010р. та
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.05.2011р. у справі
№ 2а-18838/10/2670, оскільки останні
стосуються рішення Київської міської
ради від 29.04.2010р. № 639/4077, яким передано
ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» в короткострокову
оренду строком на 1 рік земельну
ділянку площею 0,084 га для
реконструкції, експлуатації та
обслуговування закладу громадського
харчування по вул.
Хрещатик 23. В той же час, постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18.05.2011р. рішення Київської
міської ради від 29.04.2010р. № 639/4077 визнано
протиправним та скасовано.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання скаржника на незаконну
реконструкцію та забудову раніше
виділеної земельної ділянки, оскільки
це не є предметом розгляду у даній
справі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 171 КАС
України право оскаржити
нормативно-правовий акт мають особи,
щодо яких його застосовано, а також
особи, які є суб'єктом правовідносин, у
яких буде застосовано цей акт. Отже,
право на судовий захист має лише та
особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.

Між тим, суди дійшли вірного висновку,
що у даній справі позивачем не було
доведено факту порушення його законних
прав та інтересів.

Щодо посилань скаржника на порушення
судами норм процесуального
законодавства при прийнятті
оскаржуваних рішень, то колегія суддів
не встановила будь-яких порушень, які
призвели до неправильного вирішення
спору по суті.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 січня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: