Справа № 805/4011/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 р.
Справа № 805/4011/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі суду:

головуючого судді
Мальцевої Н.Г.

розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі
м.Донецька, м.Донецьк

до Державного підприємства
"Науково-технічний центр проблем
енергозбереження", м.Донецьк

про стягнення коштів

Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства
"Науково-технічний центр проблем
енергозбереження" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсій, призначених згідно з Законом
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність ", і сумою пенсій, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на загальну суму 27885,22 грн.

В обгрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що
відповідач у встановлені
законодавством строки не
відшкодовував понесені позивачем
витрати на виплату різниці між сумою
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, нарахованої відповідно до
інших законодавчих актів, в зв'язку з
чим утворилась заборгованість за
період з грудня 2013 року по лютий 2014 року
в розмірі 27885,22 грн., яку позивач просить
стягнути.

22.04.2014 року позивачем до відділу
діловодства та документообігу суду
надано заяву про зменшення позовних
вимог, згідно з якою, просить стягнути з
відповідача заборгованість з
відшкодування витрат на фінансування
різниці між сумою пенсій, призначених
згідно з Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність ", і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, в розмірі 6437,96 грн.,
оскільки відповідачем після відкриття
провадження у справі грошові кошти
частково сплачені.

22.04.2014 року відповідач до відділу
діловодства та документообігу суду
подав відзив на адміністративний
позов, згідно з яким заперечує проти
заявлених вимог, оскільки повідомлення
позивача крім прізвищ науковців
містять прізвища осіб, які отримують
пенсію по втраті годувальника, а саме,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що є іншим видом
пенсії і порядок відшкодування її
частини Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» не
передбачено. Зазначив, що сума
відшкодування частини пенсії по втраті
годувальника, зазначена у
повідомленнях за грудень 2013 року,
січень-лютий 2014 року, складає 542,51 грн.,
позивачем заявлено вимогу до стягнення
27885,22 грн., з яких підприємством за
грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року
сплачено 27342,71 грн., несплачена різниця
542,51 грн. відповідає сумі відшкодування
частини пенсії по втраті годувальника.
Тому, на думку останнього, Державне
підприємство "Науково-технічний центр
проблем енергозбереження" не має
заборгованості перед Управлінням
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька.

07.05.2014 року позивач до відділу
діловодства та документообігу суду
надав письмові пояснення щодо суми, яку
він вважає необхідним стягнути, згідно
з якими зазначив, що сума 6437,96 грн. - це
поточна заборгованість відповідача за
період з травня 2012 року по лютий 2014
року, яка виникла в зв'язку з незгодою
відповідача з виставленими
розрахунками на пенсіонерів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які отримують пенсію по
втраті годувальника, що, на думку
відповідача, є іншим видом пенсії.
Зазначив, що Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м.Донецька не погоджується з даним
висновком відповідача, оскільки
відповідачем не оскаржувались дані
розрахунки в судовому порядку та
згідно з ст.24 Закону України «Про
науково і науково-технічну діяльність»
пенсія в разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого науково
(науково-педагогічного) працівника
(годувальника), які були на його
утриманні, при цьому, дітям пенсія
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника у
розмірі: 80 відсотків пенсії наукового
(науково-педагогічного) працівника - на
трьох і більше непрацездатних членів
сім'ї; 40 відсотків - на одного
непрацездатного члена сім'ї. до
непрацездатних членів сім'ї померлого
наукового (науково-педагогічного)
працівника належать особи, зазначені в
ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». З огляду на наведене,
вважає, що відповідач повинний
відшкодувати заборгованість по даним
особам.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу
адміністративного судочинства України
крім прав та обов'язків, визначених у
статті 49 цього Кодексу, позивач має
право в будь-який час до закінчення
судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог або
відмовитися від адміністративного
позову.

Оскільки позивачем до закінчення
судового розгляду в цій справі надано
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, суд розглядає дану справу з
урахуванням зменшення розміру
позовних вимог.

07.05.2014 року до відділу діловодства та
документообігу суду представник
позивача та представник відповідача
надали спільну заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Принципи, основи та механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначені в
Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.03р. №1058-IV, зі
змінами та доповненнями на момент
виникнення спірних правовідносин (далі
Закон).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 5
Закону всі відносини, які виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування регулюються
виключно зазначеним законом, яким
також визначаються порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками,
організація та порядок здійснення
управління в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Згідно з п.1 частини 1 статті 14 Закону
України страхувальниками визнаються
роботодавці підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру. Частиною 1 статті 15 Закону
визначено, що платниками страхових
внесків є страхувальники, зазначені у
статті 14 Закону.

Судом встановлено, що відповідач є
юридичною особою та зареєстрований як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м.Донецька.

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що виплата
пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України.

Відповідно до вимог статті 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" N 1977-XII від 13.12.1991 року
держава встановлює для наукових
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 13
прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" та цього
Закону, призначається одна пенсія за її
вибором. При цьому різниця між розміром
пенсії, на який має право особа
відповідно до зазначеного Закону, та
розміром пенсії із солідарної системи
відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів,
спрямованих із джерел, визначених
Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Аналогічна норма також міститься в ст.24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність",
відповідно до якої різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник, фінансується
для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом.

Механізм фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, визначається Порядком
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24.03.2004 року.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку
зазначено, що за рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50
відсотків різниці у розмірі пенсії
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів. Фінансування
різниці у розмірі пенсії осіб, які
мають науковий стаж роботи на кількох
підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації.

Відповідно до пункту 5 Порядку
зазначено, що розмір витрат на
фінансування різниці у розмірі пенсії
за рахунок коштів державних не
бюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення
встановленого зразка.

Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька
відповідно до вимог Порядку № 372
надіслані відповідачу повідомлення
про суми витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
науково - технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за грудень 2013 року,
сучень-лютий 2014 року, на загальну суму
27885,22 грн. (а.с.7-33).

Відповідно до частини 2 пункту 5 Порядку
підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

Як встановлено судом, відповідачем,
згідно з платіжними дорученнями №125
від 02.04.2014 року та №88 від 28.02.2014 року
позивачу буди сплачені грошові кошти
на відшкодування фактичних витрат по
сплаті наукових пенсій в розмірі 27342,71
грн., з яких: за січень 2014 року - 9040,36 грн.;
за лютий 2014 року - 9090,66 грн.; за грудень
2013 року - 9211,69 грн. (а.с.51-52).

За таких обставин, сума несплачених
грошових коштів за період з грудня 2013
року по січень-лютий 2014 року складає
542,51 грн. з розрахунку (27885,22 грн.
(первісна заявлена сума до стягнення за
цим позовом) - 27342,71 грн. (сплачена сума
грошових коштів відповідачем)).

З акту звіряння №7/02-16 від 14.01.2014 року по
відшкодуванню наукових пенсій за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та
№22/02-60 від 23.04.2014 року по відшкодуванню
наукових пенсій за період з 01.01.2014 року
по 01.03.2014 року вбачається, що різниця
між сумою пенсій, призначених згідно з
Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за грудень 2013 року
відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 складає
41,68 грн. та за січень-лютий 2014 року - 500,83
грн., що в загальній сумі становить 542,51
грн., вказана сума не визнана
відповідачем при підписанні
зазначених актів (а.с.68, 71).

Як вбачається з відзиву відповідача на
адміністративний позов, та пояснень
позивача сума відшкодування частини
пенсії по втраті годувальника,
зазначена у повідомленнях за грудень
2013 року, січень-лютий 2014 року дорівнює
542,51 грн., тобто, вона співпадає з сумою,
зазначеною в актах звіряння №7/02-16 від
14.01.2014 року, №22/02-60 від 23.04.2014 року, отже,
сторонами факт отримання вказаними
особами зазначених пенсій та її розмір
не оскаржується.

Згідно з Законом України «Про науково і
науково-технічну діяльність» №1977-ХІІ
від 13.12.1991 року, зазначений Закон
встановлює можливість фінансування за
рахунок підприємств, установ,
організацій різниці між сумою пенсії,
призначеною за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
нормативних актів, в зв'язку з виплатою
такої пенсії самому науковому
працівнику.

Разом з тим, вказаним Законом не
передбачена можливість фінансування
за рахунок підприємства різниці
розмірі пенсії, виплаченої членам сім'ї
померлого наукового працівника -
пенсіонера, у зв'язку із втратою
годувальника.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
науково і науково-технічну діяльність»
№1977-ХІІ від 13.12.1991року пенсія в разі
втрати годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
наукового (науково-педагогічного)
працівника(годувальника), які були на
його утриманні (при цьому дітям пенсія
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника), у
розмірі: 80 відсотків пенсії наукового
(науково-педагогічного) працівника -
на трьох і більше непрацездатних
членів сім'ї; 60 відсотків - на двох
непрацездатних членів сім'ї; 40
відсотків - на одного непрацездатного
члена сім'ї.

До непрацездатних членів сім'ї
померлого наукового
(науково-педагогічного) працівника
належать особи, зазначені в статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Отже, Закон встановлює право на
призначення пенсії таким особам, однак
не містить положень щодо фінансування
за рахунок підприємств, установ,
організацій різниці між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
нормативно-правових актів.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача заборгованості з
відшкодування витрат на фінансування
різниці між сумою пенсій, призначених
згідно з Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність ", і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, за період з грудня
2013 року по лютий 2014 року в розмірі 542,51
грн. задоволенню не підлягають.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
періодом за який позивач просить
стягнути витрати є грудень 2013 року та
січень-лютий 2014 року.

Заборгованість в розмірі 6437,96 грн. є
поточною, тобто з травня 2012 року по
лютий 2014 року.

При цьому, позивачем до матеріалів
справи не надано жодних доказів на
підтвердження обставин виникнення
заборгованості відповідача у період з
травня 2012 року по листопад 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки
позивачем не надано будь-яких доказів
на підтвердження обставин щодо
стягнення з відповідача сум за період з
травня 2012 року по листопад 2013 року,
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
8-11, 23, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В
И В :

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька до
Державного підприємства
"Науково-технічний центр проблем
енергозбереження" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсій, призначених згідно з Законом
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність ", і сумою пенсій, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, за період з грудня 2013 року по
лютий 2014 року в розмірі 6437,96 грн.
відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мальцева Н.Г.