Справа № 812/1303/14
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №812/1303/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Державного підприємства
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ», Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 812/1303/14 за позовом
Державного підприємства
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 07.02.2014 року та № від 07.02.2014, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2014 року Державне підприємство
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 07.02.2014 року та № від 07.02.2014

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Державною податковою
інспекцією у м. Сєвєродонецьку з 15.01.2014
по 21.01.2014 було проведено позапланову
невиїзну перевірку Державного
підприємства «Науково-дослідний і
проектний інститут хімічних
технологій «ХІМТЕХНОЛОГІЯ» з питань
дотримання податкового законодавства
з податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «Вектра 3000» за період з 01.04.2012 по
30.09.2012. За результатами перевірки було
складено акт №95/12-14-15-03/14-04687873 від 27.01.2014.

11 лютого 2014 року на адресу ДП
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» надійшли податкові
повідомлення-рішення від 07.02.2014 №,
№ про донарахування податку на
прибуток на загальну суму 518,75 грн. та
про зменшення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на загальну суму 495,00 грн., з
якими позивач не згоден з наступних
підстав.

ДП «Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» уклало з ТОВ «Вектра
3000» договір МД №0504/01 від 05.04.2012 про
поставку на адресу ДП
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» товару згідно
специфікації або рахунку. 11 квітня 2012
року ДП «Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» оплатило ТОВ «Вектра
3000» згідно виставленого рахунку -
фактури №СФ-050401 від 05.04.2012 в якості
передоплати 2376,00 грн. 18 квітня 2012 року
ДП «Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» отримало від ТОВ
«Вектра 3000» товар згідно накладної
№РН-000222 від 18.04.2012 на свій склад
транспортом продавця у відповідності з
п. 3.2. Договору. Враховуючи, що склад
позивача знаходиться на території ПрАТ
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» факт
поставки, зокрема, підтверджується
також штампом і підписом інспектора
відділу забезпечення пропускного
режиму ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання
«Азот».

Таким чином факт поставки та
оплати товару згідно Договору
підтверджується відповідними
первинними документами, а саме:
договором поставки №МД № 0504/01 від
05.04.2012; рахунком - фактурою №СФ-050401 від
05.04.2012; накладною №РН -000222 від 18.04.2012;
податковою накладною №222 від 11.04.2012;
платіжним дорученням №502 від 11.04.2012.

При цьому ДП «Науково-дослідний і
проектний інститут хімічних
технологій «ХІМТЕХНОЛОГІЯ» не
вимагало від ТОВ «Вектра 3000»
товарно-транспортних накладних, так як
ці документи не є обов'язковими згідно
укладених між підприємствами
договорів. Це, зокрема, підтверджує
законодавець, який регламентує обіг
цих документів. Товарно-транспортні
накладні є обов'язковими в тому
випадку, якщо укладено договір про
надання транспортних послуг, або в
іншому договорі є пункт про надання
транспортних послуг, тобто коли окремо
надається послуга по перевезенню
вантажу.

За результатами вищевказаних
операцій позивачем було включено до
складу валових витрат (витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування) 1980,00 грн. Вказані
витрати та суми податкового кредиту по
ПДВ були відображені у поданих до ДПІ у
м. Сєвєродонецьку у встановлені діючим
законодавством строки деклараціях з
податку на прибуток підприємства та з
ПДВ за відповідні періоди.

Після отримання товару він був
переданий згідно прибуткового ордеру
№165 від 18.04.2012 комірнику. Після цього
товар був переданий до дільниці
контрольно вимірювальних приладів
(КВП) ДП «Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» згідно вимог №69-74 від
19.04.2012. За квітень 2012 року по дільниці
КВП був складений матеріальний звіт, де
відображаються залишки
товарно-матеріальних цінностей. В цей
матеріальний звіт були занесені в тому
числі дані про товар згідно
вищезазначених вимог 69-74. (графа
«прихід»). Але при складанні цього
звіту були допущені деякі помилки в
найменуванні товару (п. 32-37
матеріального звіту). Але при цьому
кількість та ціна повністю
відповідають первинним документам. В
липні 2012 року товар був використаний на
ремонт комп'ютерної кімнати. Але при
цьому дані про товар в цьому акті були
взяті з матеріального звіту, тобто з
помилками.

Отже, факт використання товару
підтверджується відповідними
документами, а саме: прибутковим
ордером №165 від 18.04.2012; вимогою №69-74 від
19.04.2012; матеріальним звітом по дільниці
КВП ДП «Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» за квітень 2012 року;
актом від 31.07.2012.

На підставі викладеного позивач
вважає, що податкові
повідомлення-рішення від 07.02.2014 №,
№ винесені незаконно, є
протиправними і підлягають скасуванню.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 812/1303/14, у задоволенні
позову відмовлено.

Позивач та відповідач, не погодившись з
судовим рішенням, подали апеляційні
скарги, в якій просили постанову суду
першої інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Позивач просив
постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Державне підприємство
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» зареєстроване в
якості юридичної особи виконавчим
комітетом Сєвєродонецької міської
ради Луганської області 22.11.1991 та
перебуває на обліку у відповідача в
якості платника податків, у тому числі
податку на додану вартість з 11.07.1997
(а.с.9,10).

17 грудня 2013 року Державною податковою
інспекцією у м. Сєвєродонецьку на
адресу Державного підприємства
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» було направлено запит
про наданні пояснень та їх
документальне підтвердження, яким крім
іншого повідомлено позивача, що у разі
ненадання документів у 10-денний термін
будуть вжиті заходи відповідно до п.п.
78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України (а.с.48).

06 грудня 2013 року позивачем у
відповідь на зазначений запит було
надано на адресу Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку письмові
пояснення та наступні документи: копію
рахунку-фактури №СФ-050401 від 05.04.2012,
копію платіжного доручення №502 від
11.04.2012, копію накладної №222 від 18.04.2012,
копію податкової накладної від 11.04.2012
№222, копію акту на списання матеріалів
№35 від 31.07.2012, журнал-ордер за квітень
2012 року, копію листа Мінпромполітики
України «Про підтвердження права
власності» №12/4-2-387 від 28.09.2006 (а.с.49).

В період з 15.01.2014 по 21.01.2014
посадовими особами відповідача
відповідно до наказу від 14.01.2014 №21-п
(а.с.50), повідомлення від 15.01.2014 №21 (а.с.51)
на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.1 п.
78.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу
України була проведена позапланова
невиїзна документальна перевірка
Державного підприємства
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ТОВ «Вектра 3000», за період з 01.04.2012 по
30.09.2012.

За результатами перевірки
складено акт №95/12-14-15-03/14-04687873 від 27.01.2014
(а.с.4-19), у якому зроблено висновок про
порушення позивачем п.п. 138.1.1 п. 138.1, 138.2
ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за ІІІ
квартал 2012 року у сумі 415,00 грн.; п.198.1,
198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.2 ст. 201, абз. а) п. 200.4
ст. 200 Податкового кодексу України та п.
2 Наказу Міністерства фінансів України
«Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної», в результаті
чого завищено суму бюджетного
відшкодування у травні 2012 року у
розмірі 396,00 грн., за рахунок завищення
податкового кредиту у квітні 2012 року у
сумі 396,00 грн.

На підставі акта перевірки
№95/12-14-15-03/14-04687873 від 27.01.2014 ДПІ в м.
Сєвєродонецьку винесені податкові
повідомлення-рішення від 07.02.2014 №,
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 495,00 грн. та №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у загальному
розмірі 518,75 грн. (а.с.20,21).

З урахуванням предмету спору
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій між Державним
підприємством «Науково-дослідний і
проектний інститут хімічних
технологій «ХІМТЕХНОЛОГІЯ» та
контрагентом ТОВ «Вектра 3000», що є
підставою для виникнення права на
податковий кредит та визначення
податкових зобов'язань.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: - дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; - дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів та з
постачання послуг нерезидентом на
митній території України датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника
на віднесення сум до податкового
кредиту з договорів (контрактів),
визначених довгостроковими відповідно
до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є
дата фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: - придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 198.4 ст. 198 Податкового
кодексу України якщо платник податку
придбає (виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі, якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Відповідно до статті 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 1 закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»:

Бухгалтерський облік - процес
виявлення, вимірювання, реєстрації,
накопичення, узагальнення, зберігання
та передачі інформації про діяльність
підприємства зовнішнім та внутрішнім
користувачам для прийняття рішень;

господарська операція - дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідно до статті 3 закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»: 1. Метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. 2. Бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку

Відповідно до статті 4 закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтуються на таких основних
принципах: обачність - застосування в
бухгалтерському обліку методів оцінки,
які повинні запобігати заниженню
оцінки зобов'язань та витрат і
завищенню оцінки активів і доходів
підприємства; повне висвітлення -
фінансова звітність повинна містити
всю інформацію про фактичні та
потенційні наслідки господарських
операцій та подій, здатних вплинути на
рішення, що приймаються на її основі;
превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми;

Відповідно до статті 8 закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
керівник підприємства зобов'язаний
створити необхідні умови для
правильного ведення бухгалтерського
обліку, забезпечити неухильне
виконання всіма підрозділами,
службами та працівниками, причетними
до бухгалтерського обліку, правомірних
вимог бухгалтера щодо дотримання
порядку оформлення та подання до
обліку первинних документів.

Відповідно до статті 9 закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з матеріалів справи
податковий кредит Державного
підприємства «Науково-дослідний і
проектний інститут хімічних
технологій «ХІМТЕХНОЛОГІЯ»
сформований по операціях з
контрагентом ТОВ «Вектра 3000».

Представником позивача в ході
судового розгляду справи було надано
суду першої інстанції первинну
документацію, на підставі якої
здійснювалася господарська діяльність
за період, протягом якого сформовано
податковий кредит. Додаткових
документів, окрім долучених до
матеріалів справи, позивачем не
надавалося та не повідомлялося про
наявність інших додаткових первинних
документів щодо господарської
діяльності із зазначеним вище
контрагентом.

Між Державним підприємством
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» та ТОВ «Вектра 3000»
укладено договір поставки №МД 0504/01 від
05.04.2012 (а.с.22-24), відповідно до якого
Постачальник - ТОВ «Вектра 3000»
зобов'язується передати у власність
Покупця - Державне підприємство
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ», який в свою чергу
зобов'язується прийняти та оплатити
товари на умовах викладених зазначеним
договором, кількість ціна, асортимент,
комплектність і технічні умови
зазначаються у додатках до договору, а
саме: рахунки-фактури або специфікації,
що є невід'ємною частиною договору (п. 1
договору). Відповідно до п. 3
зазначеного договору товар має бути
переданий Покупцеві згідно узгоджених
і підписаних Сторонами додатків до
договору, впродовж 10 банківських днів з
моменту зарахування грошових коштів на
розрахунковий Постачальника, якщо інше
не обумовлене в додатках до договору.
Поставка здійснюється на умовах СРТ -
склад Покупця (м. Сєвєродонецьк, вул.
Пивоварова, 5-и2/5) згідно ІНКОТЕРМС 2010
або на інших умовах обумовлених обома
сторонами та зазначених у додатках до
договору. Дата поставки є дата
оформлення видаткової накладної
належним чином. Разом з товаром
Постачальник передає Покупцю оригінал
рахунка-фактури, видаткові накладні з
обов'язковим зазначенням номеру та
дати договору, податкову накладну,
сертифікат якості виробника або
технічний паспорт на поставлений
товар. Право власності на товар
переходить до Покупця у момент
оформлення видаткових накладних
належним чином. Згідно пп. 6.1. п. 6
договору товар вважається переданий
Постачальником та прийнятий Покупцем:
за кількістю - шляхом перевірки та
порівняння, відповідно до кількості
місць, вказаної в супровідних
документах на товар; за якістю -
відповідно до сертифікатів якості
виробника. Згідно пп. 6.2. п. 6 договору
приймання товару за кількістю
здійснюється відповідно до інструкції
№П-6. Згідно пп. 6.3. п. 6 договору
приймання товару за якістю
здійснюється відповідно до інструкції
№П-7. Згідно пп. 6.4. п. 6 договору Якщо під
час приймання товару на своєму складі,
Покупець виявив її нестачу, псування,
Покупець зобов'язаний викликати, для
участі у прийманні продукції і
складанні двостороннього акту,
представника Постачальника.
Повідомлення про виклик представника
Постачальника має бути направлене
Покупцем по телефаксу впродовж
двадцяти чотирьох годин з моменту
виявлення неякісної продукції.
Представник постачальника
зобов'язаний явитися не пізніше, ніж в
дводенний термін з моменту
повідомлення про виклик, не рахуючи
часу, необхідного для проїзду. У разі
неявки представника Постачальника акт
складається в односторонньому порядку.
Акт є підставою для складання
претензії.

На підтвердження виконання
договору поставки №МД 0504/01 від 05.04.2012
представником позивача були надані
рахунок-фактури №СФ-050401 від 05.04.2012
(а.с.25), платіжне доручення №502 від 11.04.2012
(а.с.26), видаткова накладна №РН-000222 від
18.04.2012 (а.с.27), податкова накладна від
11.04.2012 №222 (а.с.28), та прибутковий ордер
№165 від 18.04.2012 (а.с.29-31).

На підтвердження реалізації
придбаних товарно-матеріальних
цінностей представником позивача були
надані матеріальний звіт 207сч (а.с.32-33)
та акт використаних матеріалів на
ремонт комп'ютерної кімнати №406 (а.с.34).

На підтвердження виконання
договору поставки №МД 0504/01 від 05.04.2012
представником позивача не були надані
наступні документи: в підтвердження
виконання зазначених пунктів не
наданий сертифікат якості, не надані
належні товарно-транспорті накладні,
подорожні листи; зовсім не надані
докази дотримання вимог Інструкції про
порядок прийомки продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за
кількістю та за якістю, затвердженої
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 25.04.66 р. №П-6, №П-7,
щодо складання матеріально
відповідальною особою акту про
прийняття товару, щодо перевірки
якості товару та інші документи
відповідно до положень вказаної
Інструкції.

Таким чином, з матеріалів справи
встановлено, що позивач в порушення
вимог ст.ст. 626-629 ЦК України та
відповідних пунктів укладеного
договору поставки неналежним чином
оформлював результати поставки товару,
що виявилося в наступному.

Всі документи, які надані
позивачем в підтвердження реального
виконання укладеного договору, містять
лише відомості щодо виду товару, його
кількості та ціни. При цьому позивачем
не дотримувалися вимоги чинного
законодавства щодо порядку прийомки за
якістю товару.

Представником позивача надані до
суду першої інстанції докази
оприбутковування товару, щодо
придбання якого надані відповідні
документи. Однак з урахуванням того, що
позивачем не надано належних доказів
постачання цього товару за вказаним
договором поставки, в наявності
підстави визнати недостовірними
податкові накладні, зазначені
позивачем в якості підстави для
формування податкового кредиту,
оскільки вони складені на підставі
первинних бухгалтерських документів,
які не відображають реальних
господарських операцій з вказаним
постачальником. У зв'язку з чим по
вказаному договору відсутні події,
передбачені п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, а саме: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; та
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною, що вказує на
відсутність при даних обставинах права
позивача як платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, оскільки позивачем не надано,
а судом не виявлено доказів списання
коштів саме за товар, зазначений в
договорі №МД 0504/01 від 05.04.2012.

Судом першої інстанції
встановлені з матеріалів справи факти
наявності товару у позивача, на
постачання якого він надав
бухгалтерські документи, які не
відображають фактичного постачання
саме цього товару. Ці факти вказують на
наявність того, що відповідно до статті
1 закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» у позивача мали місце
господарські операції як дії, які
потягли за собою зміни в структурі
активів. При цьому в порушення статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» позивачем не зазначено та не
надано належним чином складених
первинних документів, які б фіксували
факти здійснення цих господарських
операцій відповідно до договору, який
зазначив сам позивач як підставу для
отримання такого товару. Факт
наявності товару без належних
підтверджуючих бухгалтерських
документів щодо його первинної
поставки до позивача вказує на
порушення ведення бухгалтерського
обліку посадовими особами позивача, а
не на фактичне виконання зазначеного
договору, оскільки неможливий рух
продукції у позивача без її фактичної
доставки.

При цьому з матеріалів справи
встановлено, що відповідач в акті
перевірки №95/12-14-15-03/14-04687873 від 27.01.2014
невірно до наявних фактичних обставин
зробив висновки про відсутність
операцій з реалізації товару у ТОВ
«Вектра 3000». Згідно наданих матеріалів
встановлено неналежне оформлення
бухгалтерських документів щодо
придбання товару. Ці факти вказують на
передчасність висновку податкового
органу щодо нездійснення операцій з
реалізації товару, придбаного у ТОВ
«Вектра 3000». Однак, станом на момент
перевірки відповідно до наданих
податківцям документів, зміст та
повнота яких була перевірена в ході
судового розгляду справи, позивач
дійсно не мав права на складання
податкових накладних та використання
їх як підстав для формування
податкового кредиту.

Вказані вище обставини,
встановлені в ході судового розгляду
справи, вказують на правомірність
винесення відповідачем оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
відсутність підстав для їх скасування.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л
И В:

Апеляційні скарги Державного
підприємства «Науково-дослідний і
проектний інститут хімічних
технологій «ХІМТЕХНОЛОГІЯ», Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 812/1303/14- залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 812/1303/14 за позовом
Державного підприємства
«Науково-дослідний і проектний
інститут хімічних технологій
«ХІМТЕХНОЛОГІЯ» до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 07.02.2014 року та № від 07.02.2014 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А.
Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко