Справа № 2а/0570/17419/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/26132/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Фролової-Гутарової І.А.

відповідача - не з'явилися,

розглянув у судовому засіданні
касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби (далі - Добропільська
ОДПІ)

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.02.2013

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013

у справі № 2а/0570/17419/2012

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" (далі - Товариство)

до Добропільської ОДПІ

про визнання дій неправомірними,
скасування податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11.02.2013,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013, позов задоволено частково;
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 07.12.2012 №
; в частині позовних вимог щодо
визнання неправомірними дій
Добропільської ОДПІ по зменшенню
позивачеві від'ємного значення ПДВ
відмовлено.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що Товариством цілком правомірно
сформовано податковий кредит за
операціями з придбання товарів в
рамках господарських правовідносин з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укртехпоставка»
(далі - ТОВ «Укртехпоставка»), тоді як
правовідносини попередніх учасників
поставки не можуть впливати на
податковий облік позивача як кінцевого
покупця.

На вказані рішення попередніх судових
інстанцій Добропільською ОДПІ подано
касаційну скаргу, в якій скаржник
зазначає про невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства і дійсним обставинам
справи та просить скасувати
оскаржувані судові акти та відмовити у
позові. Так, основним доводом
касаційної скарги зазначено
фіктивність операцій з поставки товару
по ланцюгу, а також неналежне
документальне оформлення цих операцій.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог Добропільської ОДПІ з
урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Укртехпоставка», дослідження
реальності їх здійснення та повноти
відображення в податковому обліку за
період з 01.04.2011 по 30.09.2011.

За наслідками цієї перевірки
позивачеві було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.12.2012 №
, згідно з яким позивачеві
зменшено суму від'ємного значення з ПДВ
на 1 648 865 грн. та зобов'язано Товариство
сплатити штраф у сумі 580 988 грн.

Підставою для прийняття цього акта
індивідуальної дії стало невизнання
Добропільською ОДПІ права позивача на
податковий кредит за операціями з
придбання продукції
виробничо-технічного призначення у
названого контрагента, в зв'язку з
фіктивністю цих операцій.

На обґрунтування цього висновку
податкова інспекція зазначає, що цю
продукцію (щебінь, пісок, сухі суміші)
було придбано ТОВ «Укртехпоставка» по
ланцюгу постачання, який складався з
фіктивних підприємств та не
опосередковувався фактичним рухом
активів. Також Добропільська ОДПІ
послалася на неналежне оформлення
товарно-транспортних накладних при
перевезенні спірної продукції,
відсутність у названого постачальника
спеціалізованих транспортних засобів
для перевезення бензину (який також
виступав предметом поставки), а також
неможливість виконати ТОВ
«Укртехпоставка» транспортування
товару у заявлених обсягах наявними у
нього транспортними засобами з
урахуванням їх технічних
характеристик, відстані та режим
роботи водіїв.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема, податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Необґрунтована ж податкова вигода
характеризується відсутністю
фактичного виконання господарських
операцій, здійсненням операцій без
ділової мети та обліком операцій
безвідносно до їх реального
економічного змісту, узгодженістю дій
покупця та постачальника для штучного
створення умов для податкової
економії.

Однак, як встановлено судами за
наслідками дослідження наявних у
справі доказів, у розглядуваному
випадку існування відповідних
обставин податковим органом не
доведено; реальність виконання
операцій з поставки позивачеві товарів
в рамках господарських правовідносин з
ТОВ «Укртехпоставка» підтверджується
необхідними первинними документами
(договорами, податковими накладними,
видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними).

Фактично, в основу оспорюваного
донарахування податковим органом
покладено аналіз
фінансово-господарських правовідносин
між третіми особами - попередніми
перепродавцями товару, з якими позивач
не перебував у безпосередніх
правовідносинах.

Однак самі по собі доводи щодо
порушень, допущених третіми особами, а
не власне позивачем, за відсутності
інших обставин, які б свідчили саме про
недобросовісність позивача як
платника податків, не можуть бути
підставою для висновку про
необґрунтованість податкової вигоди
Товариства.

Слід зазначити, що за умови
невстановлення податковим органом
наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальників по ланцюгу для
одержання Товариством незаконної
податкової вигоди, правовідносини
учасників попередніх поставок не
можуть впливати на оцінку реальності
операції, вчиненої останнім у ланцюгу
постачання платником (позивачем у
справі) та його безпосереднім
контрагентам.

У справі, що переглядається, доказів
участі позивача разом з ТОВ
«Укртехпоставка» у схемі транзитного
руху коштів податковим органом не
представлено, так само як і доказів
побудови Товариством
фінансово-господарських правовідносин
на підставі свідомого укладання
договору з фіктивним підприємством з
метою перенесення податкового
навантаження на особу, яка не виконує
свої податкові зобов'язання.

Доводи податкового органу про
неналежне оформлення
товарно-транспортних накладних є лише
свідченням недотримання вимог
нормативно-правових актів, що
визначають порядок складення та зміст
цих документів, однак не є доказом
безтоварності розглядуваних операцій.
До того ж, слід зазначити, що
товарно-транспортні накладні є
обов'язковими для застосування
відправниками та одержувачами
вантажів, позаяк слугують підставою
для проведення розрахунків за
договором перевезення. У даному ж спорі
не оцінюється правомірність
формування Товариством даних
податкового обліку за операцією з
перевезення товарів.

Посилання Добропільської ОДПІ на
неможливість виконання спірних
поставок в силу відсутності у ТОВ
«Укртехпоставка» необхідної кількості
транспортних засобів та трудового
персоналу були обґрунтовано відхилені
судами з огляду на те, що податковим
органом не було достовірно встановлено
кількості транспортних засобів, які
використовувалися названим
постачальником для виконання
перевезень.

З урахуванням викладеного Вищий
адміністративний суд України
погоджується з висновком судів щодо
незаконності оспорюваного акта
індивідуальної дії.

Оскільки у розглядуваній справі норми
матеріального права було правильно
застосовано судами, а їх висновки
відповідають установленим у справі
обставинам та наявним у ній доказам, то
підстави для скасування оскаржуваних
судових актів відсутні.

За таких обставин, керуючись статтями
160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.02.2013 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 у
справі № 2а/0570/17419/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько