Справа № 2а-964/10
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Львів №
9104/31239/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Шевченківського районного суду м.
Львова від 24.06.2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

28.05.2010 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання дій протиправними скасування
постанови про адміністративне
правопорушення ВС 236740 від 17.05.2010 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 24.06.2010 року в позові
відмовлено.

Не погодившись з даною постановою,
апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, покликаючись на те, що вказана
постанова є необґрунтована, прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт, просить суд, постанову
Шевченківського районного суду м.
Львова від 24.06.2010 року скасувати та
прийняти нову якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржена постанова про
адміністративне правопорушення є
правомірною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до постанови в справі про
адміністративне правопорушення від
17.05.2010 р., ОСОБА_1 17.05.2010 р. в 13 год. 45 хв. в
м. Львів керуючи автомобілем ВАЗ-21093
д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку
транспортного засобу на перехресті
(ближче 10 метрів від краю
перехрещуваної проїзної частин), чим
порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху
і вчинив правопорушення яке
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 15.9 «г» Правил дорожнього руху
України (надалі ПДР) України
передбачено, що зупинка забороняється
на перехрестях та ближче 10 метрів від
краю перехрещуваної проїзної частини
за відсутності на них пішохідного
переходу, за винятком зупинки для
надання переваги в русі та зупинки
проти бокового проїзду на Т - подібних
перехрестях де є суцільна лінія
розмітки або розподілювальна смуга.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1
здійснив зупинку транспортного засобу
на перехресті (ближче 10 метрів від краю
перехрещуваної проїзної частин), що є
порушення п. 12.4 ПДР.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Враховуючи ту обставину, що
адміністративне стягнення на позивача
накладено суб'єктом владних
повноважень в межах наданих
повноважень та у спосіб передбачений
законом колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Із врахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Львова від 24.06.2010 року у справі за №
2а-964/10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель