Справа № 826/4299/14
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 27/89
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2014 року № 826/4299/14

за позовом ОСОБА_1 до Кабінету
Міністрів України проскасування
Постанови № 14 від 22.01.2014 Судова колегія
у складі:

Головуючий суддя О.В.Головань,

судді О.О.Власенкова, О.В.Кротюк

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про
скасування постанови Кабінету
Міністрів України від 22.01.14 р. №14 "Про
внесення змін до пункту 16 Правил
застосування спеціальних засобів при
охороні громадського порядку".

В судовому засіданні 05.05.14 р.
оголошено ухвалу про перехід до
розгляду справи в порядку письмового
провадження згідно ч.6 ст. 128 КАС
України, оскільки до судового
засідання не з'явився позивач,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи (заявлене
клопотання про розгляд справи за
відсутності позивача); судом заслухано
пояснення представника відповідача;
необхідності заслуховувати пояснення
свідка чи експерта немає.

Ознайомившись з матеріалами
справи, заслухавши пояснення
представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Кабінетом Міністрів України було
прийнято постанову № 14 від 22.01.14 р. "Про
внесення змін до пункту 16 Правил
застосування спеціальних засобів при
охороні громадського порядку".

Зазначеною постановою внесено
зміни до пункту 16 Правил застосування
спеціальних засобів при охороні
громадського порядку, затверджених
постановою Ради Міністрів Української
РСР № 49 від 27.02.1991 та викладено
зазначений пункт в наступній редакції:
"16. Водомети застосовуються
працівниками міліції для припинення
масових безпорядків і групових
порушень громадського порядку,
відбиття нападу на будівлі, приміщення,
споруди і транспортні засоби незалежно
від їх належності, захисту громадян і
самозахисту від нападу та інших дій, що
створюють загрозу їх життю, здоров'ю,
житлу чи майну."

Позивач - ОСОБА_1 - вважає її
незаконною та просить скасувати з
таких підстав.

Позивач зазначає, що оскаржуваною
постановою Кабінет Міністрів України,
розширивши перелік випадків
використання водомету як спеціального
засобу та знявши будь-які обмеження,
створює загрозу життю та здоров'ю
значної кількості людей.

Оскаржувана постанова суперечить
ст. 12, 14 Закону України "Про міліцію",
згідно яких у разі неможливості
уникнути застосування сили, вона не
повинна перевищувати міри, необхідної
для виконання покладених на міліцію
обов'язків і має зводитись до мінімуму
можливості завдання шкоди здоров'ю
правопорушників та інших громадян;
повний перелік спеціальних засобів, а
також правила їх застосування
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за висновком центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я, і Генеральної
прокуратури України і публікується в
засобах масової інформації.

Проте, при ухваленні постанови
висновки Міністерства охорони здоров'я
України та генеральної прокуратури
України не враховувалися і були
відсутні.

Також позивач посилається на
порушення вимог Регламенту Кабінету
Міністрів України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 18.07.07 р. №950.

Відповідач - Кабінет Міністрів
України - у наданих суду поясненнях
відніс вирішення спору на розсуд суду.

Суд задовольняє позовні вимоги з
таких підстав.

Під час розгляду справи судом
з'ясовано, що в провадженні Окружного
адміністративного суду м. Києва
перебувала справи №826/910/14 за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кабінету
Міністрів України про визнання
незаконними та нечинними постанов
Кабінету Міністрів України №13 від 22.01.14
р. та № 14 від 22.01.14 р.

Постановою суду у вказаній справі
від 02.04.14 р. позовні вимоги задоволено:
визнано незаконними, нечинними та
скасовано постанови Кабінету
Міністрів України № 13 від 22.01.14 р. "Про
внесення змін до пункту 12 Правил
застосування спеціальних засобів при
охороні громадського порядку" та № 14
від 22.01.14 р. "Про внесення змін до пункту
16 Правил застосування спеціальних
засобів при охороні громадського
порядку".

Постанова суду не оскаржувалася і
набула законної сили.

Приймаючи судове рішення у
вказаній справі, суд встановив
наступне.

Відповідачем на вимогу суду
надано належним чином засвідчені копії
документів, які стали підставою для
видання постанов № 13 від 22.01.14 р. та № 14
від 22.01.14 р., а саме, проекти зазначених
постанов, супровідні листи, якими
Міністерством внутрішніх справ було
надіслано відповідачу документи щодо
зазначених постанов, пояснювальних
записок, довідок про погодження
проектів зазначених постанов,
висновків Міністерства юстиції
України за результатами правової
експертизи постанов, висновків щодо
відповідності положення Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод та практиці Європейського суду
з прав людини, порівняльних таблиць до
проектів постанов, листів Генеральної
прокуратури України.

У висновках Міністерства юстиції
України за результатами правової
експертизи до проекту постанови
Кабінету Міністрів України "Про
внесення змін до пункту 12 Правил
застосування спеціальних засобів при
охороні громадського порядку" та до
проекту постанови Кабінету Міністрів
України "Про внесення змін до пункту 16
Правил застосування спеціальних
засобів при охороні громадського
порядку" Міністерством юстиції України
зазначено наступне: "Окремо звертаємо
увагу на те, що згідно з пунктом 5 § 33
Регламенту Кабінету Міністрів України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18 липня 2007 р. № 950,
проект акта Кабінету Міністрів
підлягає обов'язковому погодженню
усіма заінтересованими органами, а
також Мінфіном та Мінекономрозвитку.

При цьому, відповідно до положень
частини третьої статті 14 Закону
України "Про міліцію" повний перелік
спеціальних засобів, а також правила їх
застосування встановлюються Кабінетом
Міністрів України за висновком
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я, і
Генеральної прокуратури України.

Однак у матеріалах, що додаються
до проекту постанови, відсутні
примірники проекту постанови,
погоджені Мінфіном та
Мінекономрозвитку, а також висновок
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я, і
Генеральної прокуратури України."

Зазначені висновки Міністерства
юстиції України датовані 06.02.14 р.

У висновку в.о. Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини щодо
відповідності положення Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод та практиці Європейського суду
з прав людини до постанови № 14 від 22.01.14
р., датованому 04.02.14 р., вказано наступне:
"Підсумовуючи зазначене, можна зробити
висновок, що положення проекту не
відповідають статті 2 Конвенції, яка
гарантує право на життя.

Висновок щодо відповідності
проекту нормативного акта (акта)
положенням Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
практиці Європейського суду з прав
людини.

Проект постанови Кабінету
Міністрів України "Про внесення змін до
пункту 16 Правил застосування
спеціальних засобів при охороні
громадського порядку" не відповідає
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та практиці
Європейського суду з прав людини."

Відповідно до листа Генеральної
прокуратури України № 04-39вих-14 від 18.02.14
р., який було додано відповідачем до
пакету документів щодо прийняття, як
постанови № 13 від 22.01.14 р., так і № 14 від
22.01.14 р., хоча зазначений лист складено
щодо постанов №12 від 22.01.14 р. та № 13 від
22.01.14 р., зазначено наступне: "Генеральна
прокуратура України не заперечує проти
внесених Кабінетом Міністрів України 22
січня 2014 року до пунктів 12 та 16 Правил
застосування спеціальних засобів при
охороні громадського порядку змін, за
умови одержання позитивного висновку
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я, який
буде відповідати правам людини.".

Висновків Міністерства охорони
здоров'я України щодо оскаржуваних
постанов відповідачем суду надано не
було, як і не було зазначено про причини
неможливості їх надання.

Водночас позивачем надано суду
лист Міністерства охорони здоров'я
України №14.01-06/17/204/5351 від 26.02.14 р.,
складений за результатами розгляду
запиту на публічну інформацію № 17/204
від 24.02.14 р. щодо надання висновків МОЗ
України, які є підставою для прийняття
постанов № 13 від 22.01.14 р. та № 14 від 22.01.14
р., в якому зазначено про те, що висновки
щодо зазначених постанов не
надавались.

З огляду на викладене, враховуючи
відсутність погодження проектів
зазначених постанов Міністерством
охорони здоров'я України та
Генеральною прокуратурою України, а
також те, що в висновках Міністерства
юстиції України за результатами
правової експертизи до проектів
зазначено про неповну відповідність
пакету документів що додавались до
проекту вимогам закону, та вони, як і
висновки щодо відповідності
положенням Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
практиці Європейського суду з прав
людини датовані пізніше ніж дата
прийняття постанов щодо яких їх надано,
суд дійшов висновку про те, що
відповідачем постанови № 13 від 22.01.14 р.
та №14 від 22.01.14 р. було прийнято з
порушенням законодавчо встановленої
процедури, зокрема, з порушенням вимог
встановлених Регламентом Кабінету
Міністрів України затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 950 від 18.07.07 р., та Законом України "Про
міліцію".

Крім того, суд звертає увагу на те,
що в висновку щодо відповідності
положення Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
практиці Європейського суду з прав
людини щодо постанови № 14 від 22.01.14 р.
зазначено про те, що положення проекту
не відповідають статті 2 Конвенції.

Статтею 19 Конституції України
зобов`язано органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки предметом оскарження по
справі №826/910/14 є нормативно-правовий
акт, дія якого поширюється на
невизначене коло осіб, суд вважає за
можливе врахувати висновки суду,
викладені у постанові №826/910/14, в
порядку ч. 1 ст. 72 КАС України.

На підставі вищевикладеного, ст.
72, 171, 160-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати
постанову Кабінету Міністрів України
№ 14 від 22.01.14 р. "Про внесення змін до
пункту 16 Правил застосування
спеціальних засобів при охороні
громадського порядку".

3. Стягнути з державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73, 08 грн.
судового збору.

4. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя
О.В. Головань

Судді
О.О. Власенкова

О.В. Кротюк

Повний текст постанови

виготовлено і підписано 12.05.14 р.