Справа № 311/1570/14-а
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

311/1570/14-а 20.05.2014
Справа № 6а/311/18/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м.Василівка

Суддя Василівського районного суду
Запорізької області Сидоренко Ю.В., при
секретарі Давидчук Ю.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Василівка подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Соломенна К.В.
звернулася до Василівського районного
суду Запорізької області з поданням
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення. В обґрунтування
подання зазначає, що 16.10.2013 року на
адресу відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області надійшов виконавчий лист №
2а-3873/11, виданий 01.08.2013 року Василівським
районним судом Запорізької області,
про зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
здійснити перерахунок та виплату
щорічної разової грошової допомоги
ОСОБА_3, відповідно до ч.5 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік як інваліду II групи в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум.
Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області № 40277906 від 18.10.2013 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
документу. Боржник листом від 10.02.2014
року за вих.№01-09/430 боржник повідомив
про неможливість виконання рішення
суду та надав розрахунок
заборгованості у відповідності до
рішення суду. Станом на 2013-2014 роки
коштів на виплату заборгованості
Управлінню не виділено. 01.01.2013 року
набрав чинності Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема
стаття 3 Закону передбачає, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за яким є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. У відповідності
до норм вищезазначеного Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів здійснюється Державною
казначейською службою України, з
урахуванням особливостей передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 45 від 30.01.2013 року, яка визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Таким чином вважає, що на теперішній
час наявні передбачені Законом
обставини, що виключають здійснення
виконавчого провадження органом
державної виконавчої служби.
Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Дана норма не містить
виключного переліку обставин, що є
підставою для вирішення питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.
Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. У зв'язку з
тим, що резолютивна частина вказаного
виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов'язального характеру ,без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець немає
можливості арештувати відповідний
рахунок УПСЗН в органі
Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем, тому
державний виконавець вимушений
звернутися до суду з даним поданням, в
якому просить змінити спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу №2а-3873/11 від 11.08.2013 року,
виданого Василівським районним судом
Запорізької області про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області нарахувати та
виплатити на стягнення з Управління
праці та

соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області на
користь ОСОБА_3 суму,отриману в
результаті перерахунку, в розмірі 5532,00
грн.

В судове засідання представник
заявника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області повторно не з'явився, про час і
місце розгляду подання був
повідомлений судом своєчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомлено та документів на
підтвердження поважності причин
неявки до суду не надано, заяв про
розгляд подання у його відсутність
суду не подано.

В судове засідання представник
заявника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області повторно не з'явився, про час і
місце розгляду подання був
повідомлений судом своєчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомлено та документів на
підтвердження поважності причин
неявки до суду не надано, заяв про
розгляд подання у його відсутність
суду не подано.

Представник боржника Управління
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області в
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду подання був
повідомлений судом своєчасно на
належним чином, про причини неявки не
повідомлено, заперечень на подання
державного виконавця суду не надано.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
судом подання була повідомлена
своєчасно, належним чином та у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суду не повідомлено,
заперечень не надано.

Суд вважає за можливе розглянути
подання державного виконавця про зміну
способу виконання судового рішення у
відсутність нез'явившихся осіб,
оскільки про день та час розгляду заяви
останні були повідомлені судом
своєчасно та належним чином та їх
неявка в судове засідання не
перешкоджає розгляду заяви, відповідно
до положень ч.2 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України

Вивчивши матеріали подання та надані
заявником документи, матеріали
адміністративної справи № 2а-3873/2011, суд
вважає необхідним подання відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області державної
виконавчої служби про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
задовольнити з наступних підстав.

При вивченні матеріалів справи судом
встановлено, що заявник ОСОБА_3 є
інвалідом війни II групи і має пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни,
що підтверджено посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 21.04.1998 року, яке є
дійсним безтерміново (а.с.6).

13.07.2011 року Василівським районним судом
Запорізької області винесено
постанову, якою визнано бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області щодо не
нарахування та невиплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік ОСОБА_3 - неправомірною та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
здійснити перерахунок щорічної
разової грошової допомоги ОСОБА_3,
відповідно до ч.5 ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2011 рік як
інваліду II групи в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком
урахуванням фактично виплачених сум
(а.с.45-46).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2012 року апеляційні скарги
ОСОБА_3 та Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
залишені без задоволення, постанова
Василівського районного суду
Запорізької області від 13 липня 2011 року
залишена без змін. Уточнений третій
абзац резолютивної частини постанови
Василівського районного суду
Запорізької області від 13 липня 2011
року, а саме: після слів «здійснити
перерахунок» доповнено словами «та
виплату» (а.с.71).

Постанова Василівського районного
суду Запорізької області від 13.07.2011
року набрала законної сили - 15.05.2012 року.

По заяві позивача від 07.12.2012 року
Василівським районним судом заявнику
ОСОБА_3 направлений виконавчий лист,
виданий на підставі постанови
Василівського районного суду
Запорізької області від 13.07.2011 року з
урахуванням доповнень, викладених в
ухвалі Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2012 року.

02.04.2013 року було відправлено на адресу
ОСОБА_3 виконавчий лист, який двічі
направлявся до виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Запорізькій області, проте повертався
стягувачеві у зв'язку з тим, що
боржнику в 2013 та 2014 роках кошти на
виплату заборгованості не виділялися.
Тому заявник вимушений звернутися до
суду з даною заявою, в якій просить
змінити спосіб виконання постанови
Василівського районного суду
Запорізької області від 13.07.2011 року за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості, визнавши
способом його виконання - примусове
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області на
користь ОСОБА_3 суму щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
відповідно до частини 5 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік як інваліду II групи в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком
урахуванням фактично виплачених сум., а
саме в розмірі 5532,00 грн.

В судове засідання представник
заявника Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином, у змісті
поданої ним заяви виклав своє прохання
розглянути заяву без його участі.

В судове засідання стягувач ОСОБА_3
повторно не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлена своєчасно
та належним чином, причини неявки суду
не повідомлено.

Представник боржника Управління праці
та соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області в
судове засідання не з'явився, про час і
місце слухання справи був повідомлений
судом своєчасно на належним чином,
причини неявки суду не повідомлено.

Суд вважає за можливе розглянути
подану Відділом примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області заяву про зміну способу
виконання судового рішення у
відсутність нез'явившихся осіб,
оскільки про день та час розгляду заяви
останні були повідомлені судом
своєчасно та належним чином та їх
неявка в судове засідання не
перешкоджає розгляду заяви, відповідно
до положень ч.2 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України

Вивчивши надані сторонами документи,
матеріали адміністративної справи №
2а-3873/11, суд вважає необхідним подану
Відділом примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області заяву про зміну
способу виконання судового рішення
задовольнити, виходячи з наступного.

При вивченні матеріалів справи судом
встановлено, що заявник ОСОБА_3 є
інвалідом війни II групи і має пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни,
що підтверджено посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 21.04.1998 року ,яке є
дійсним безтерміново та копія якого
долучена до матеріалів справи (а.с.6).

13.07.2011 року Василівським районним судом
Запорізької області винесено
постанову, якою визнані протиправними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_6 суму
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік, відповідно до частини
5 ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік як
інваліду II групи в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком
урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2012 року апеляційні скарги
ОСОБА_3 та Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
залишені без задоволення, постанова
Василівського районного суду
Запорізької області від 13 липня 2011 року
залишена без змін. уточнений третій
абзац резолютивної частини постанови
Василівського районного суду
Запорізької області від 13 липня 2011 року
- після слів «здійснити перерахунок»
доповнено словами - «та виплату».

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 17.07.2013 року
поновлено стягувачу ОСОБА_3 строк для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа № 2а-3873/11, виданого на підставі
постанови Василівського районного
суду Запорізької області від 13 липня 2011
року з урахуванням доповнень, внесених
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2012 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості (а.с.116).

Згідно розрахунку, наданого
Управлінням соціального захисту
населення Василівської районної
державної адміністрації за № 01-09/430 від
10.02.2014 року, щорічна допомога до 5 травня
за 2011 рік як інваліду II групи, у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, яка
нарахована ОСОБА_3 за постановою
Василівського районного суду
Запорізької області від у справі №
2а-3873/2011, з урахування фактично
отриманих сум у цей період, становить -
5532,00 гривень.

Посилання боржника (УСЗН) про
неможливість виконання постанови суду
через відсутність власних коштів, а
також дотриманням боржником порядку
виплати відповідної допомоги, на думку
суду, є свідченням бажання боржника
затягнути виконання постанови суду.

Будь-яке конвенційне право передбачає
ряд правомочності, тобто що надаються
особі відповідно до Конвенції про
захист прав людини і основних свобод і
Протоколів до неї в їх тлумаченні
Європейським Судом з прав людини
можливостей. Невиконання державою
своїх соціальних зобов'язань стосовно
окремих осіб, ставить громадян у
нерівні умови, підриває принцип довіри
особи до держави, що закономірно
призводить до порушення принципів
соціальної, правової держави.

Європейський суд з прав людини
неодноразово наголошував в своїх
рішеннях, що держава не може посилатися
на відсутність коштів як на підставу
невиконання нею взятих на себе
зобов'язань, а також звертав увагу на
принцип відповідальності держави, який
полягає у тому, що держава не може
посилатися на власне порушення
зобов'язань для запобігання
відповідальності.

Зважаючи на позицію Європейського Суду
з прав людини, відповідно до якої
Держава не має права посилатися на
відсутність певного нормативного акту,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, а
громадяни повинні мати змогу
покладатися і зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі
зобов'язання містяться у законодавчому
акті, який загалом і має автоматичної
прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn
v. Home Office). Наділивши зазначеною
соціальною гарантією осіб,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, Держава таким чином взяла
на себе публічне зобов'язання
забезпечити належний матеріальний
рівень цих осіб, а не доводити їх до
неможливості на повноцінне лікування,
харчування і життя.

Тобто, між заявником і Державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання Держави забезпечити
державний соціальний захист громадян
які постраждали, втратили
працездатність і стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та не мають фізичної змоги працювати і
забезпечувати собі гідне існування, а
інколи і виживання.

Так, при розгляді справи «Кечко проти
України» від 8 листопада 2005 року,
Європейського суду з прав людини
зазначив, що Держава в межах свободи
дій, вправі визначати, які надбавки
виплачувати своїм громадянам з
Державного бюджету. Однак, якщо існуючі
правовідносини передбачають виплату
певних надбавок і дотримані всі вимоги,
необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти в
цих виплатах (п. 23 рішення суду).

Орган держави - боржника не може
посилатися на недостатнє фінансування
у якості виправдання несплати боргу,
встановленого рішенням суду.
Передбачається, що та чи інша затримка
виконання судового рішення при
визначених обставинах може бути
виправдана. Але, затримка не може бути
такою, що порушила би саму суть права,
гарантованого пунктом 1 статті 6
Конвенції (Постанова Великої Палати
Європейського Суду по справі
«Іммобіліаре Саффі» проти Італії»
("Immobiliare Saffi" v.Italy).

У рішенні по справі
«Совтрансавто-Холдинг проти України»,
Європейський суд з з прав людини,
зокрема, зазначив, що випадки втручання
з боку органів державної виконавчої
влади у здійснення правосуддя
відображають брак поваги до самого
функціонування судової гілки влади: «..
правові системи, що передбачають
процедури протесту і, таким чином,
можливість відміни остаточних судових
рішень, що повторюється, є, як такі,
несумісними з принципом правової
визначеності, що є одним з
фундаментальних аспектів принципу
законності по сенсу п.1 ст.6 Конвенцій,
що тлумачить в світлі рішення у справі
«Брумареську» (Brum rescu) ...».

Європейським Судом по правам людини
при винесені Рішення від 8.11.2005 року по
справі «Кечко проти України» вказано:
«Суд не приймає аргумент уряду
відносно бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
обов'язків».

У справі «Sovtransavto Holding v.Ukraine»
Європейський суд вказав, що принцип
юридичної визначеності є складовою
частиною принципу верховенства права -
фундаментальної цінності
демократичного суспільства. Водночас,
як зазначено у справі «Ryabykh v. Russia»,
принцип юридичної визначеності
передбачає повагу до остаточного
судового рішення. Тобто, сторони у
справі не можуть вимагати нового
провадження у справі, в якій судом
ухвалено остаточне рішення, з метою
перегляду чи прийняття нового рішення.
Заявник вважає, що й держава в особі її
компетентних органів не може
ухвалювати нормативно-правові акти
(закони та підзаконні акти) чи
право-інтерпретуючі акти (рішення щодо
офіційного тлумачення Конституції та
законів), які фактично унеможливлюють
чи припиняють виконання судових
рішень. Навіть за умови набрання
законної сили та остаточності судових
рішень, державні органи унеможливили
їх виконання, чим порушили принцип
юридичної визначеності, а відтак - і
принцип верховенства права. За
правовою позицією Європейського суду,
право на юридичну визначеність
охоплюється правом на справедливий суд
(справа «Stefanica and others v. Romania»), що
підтверджує порушення законних прав та
інтересів заявника ОСОБА_6

Посилання боржника (УПСЗН) про
неможливість виконання постанови суду
через відсутність власних коштів, а
також дотриманням боржником порядку
виплати відповідної допомоги, на думку
суду, є свідченням бажання боржника
затягнути виконання постанови суду.

Відповідно до статті 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду (частина 1); суд
розглядає питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої

постанови (частина 2); ухвалу суду за
результатами розгляду питання про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути оскаржено в
загальному порядку (частина 3).

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником яких є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а у
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності з положеннями ст.2
цього Закону, держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником яких є:
державний орган, державне
підприємство, юридична особа.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд приходить до
висновку про обґрунтованість поданого
Відділом примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області подання про зміну
способу виконання судового рішення та
вважає необхідним заявлене подання
задовольнити, визнавши способом його
виконання - стягнення з Управління
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області на
користь заявника ОСОБА_3 суми щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
відповідно до частини 5 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік, як інваліду II групи, в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум, а
саме в розмірі 5532,00 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу виконання
рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Василівського районного суду
Запорізької області від 13.07.2011 року за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області на користь ОСОБА_3
суму щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік,
відповідно до частини 5 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік як інваліду II групи, в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум - в
розмірі 5532,00 (п'ять тисяч п'ятсот
тридцять дві) гривні.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду протягом п'яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В. СИДОРЕНКО