Справа № 212/8549/12
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 212/8549/12
Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

при секретарі: Бондаренко С.А.,

за участю представників сторін:

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Дзигун О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 березня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання
протиправними дій, зобов'язання до
вчинення дій, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
Ленінського районного суду м. Вінниці з
позовом до Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії, стягнення збитків від
невиплати грошової допомоги до 5 травня
як учаснику війни за період з 1999 по 2011
роки, 3% річних, моральної шкоди.

Вінницький міський суд Вінницької
області ухвалою від 01 березня 2013 року
позовну заяву в частині вимог за період
з 01.01.1999 року по 27.08.2011 року залишив без
розгляду.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представником відповідача в судовому
засіданні заявлено клопотання про
заміну відповідача. В обґрунтування
заявленого клопотання представник
відповідача пояснив, що відповідно до
рішення Вінницької міської ради №1437
від 25 жовтня 2013 року вирішено з 02.01.2014
року ліквідувати Департамент праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради, а рішенням
Вінницької міської ради №1480 від 28
листопада 2013 року вирішено внести
зміни в додаток до рішення міської ради
від 26.04.2013 року № 1246, а саме: Розділ 1.
Положення про Департамент соціальної
політики Вінницької міської ради
доповнити пунктом 1.5. наступного
змісту: «1.5. Департамент є
правонаступником за всіма правами та
зобов'язаннями Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради».

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції на підставі ст. 55
КАС України допустив заміну
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради його правонаступником -
Департаментом соціальної політики
Вінницької міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без
розгляду в частині позовних вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, доказів поважності причин
пропуску строку звернення до суду
позивачем не надано.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, зокрема, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З аналізу вказаних норм слідує, що суд
першої інстанції при вирішенні питання
про відкриття провадження у справі
перевіряє, чи подано адміністративний
позов в межах строку звернення до суду.
У випадку, якщо адміністративний позов
подано з пропущенням встановленого
законом строку, суд встановлює причини
пропуску цього строку та у випадку їх
неповажності постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду.

Так, позивачем в адміністративному
позові заявлено 10 позовних вимог,
зокрема: 1) визнання протиправними та
незаконними управлінських рішень з
призначення та виплати допомоги до 5
травня в частині розмірів допомоги; 2)
визнання протиправними та незаконними
дій відповідачів з невиплати та
недоплати допомоги до 5 травня за
період з 1999 по 2011 роки; 3) визнання
протиправною та незаконною
бездіяльності щодо інформування про
наявне право на отримання грошової
допомоги до 5 травня; 4) визнання
протиправною та незаконною
бездіяльності щодо надання публічної
інформації; 5) зобов'язання надати
публічну інформацію; 6) визнання факту
дискримінації; 7) визнання порушення ст.
1 Протоколу 1 в сукупності зі ст. 14, ст. 8
та ст. 10 Європейської Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод; 8) стягнення матеріальної шкоди
у вигляді збитків від невиплати
грошової допомоги до 5 травня та 3%
річних; 9) стягнення моральної шкоди; 10)
зобов'язання відповідача здійснювати
виплату допомоги до 5 травня як
учаснику війни в розмірі,
передбаченому Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

В подальшому позивач збільшив позовні
вимоги та просив визнати протиправними
та незаконними дії відповідача з
невиплати допомоги до 5 травня як
учаснику війни в період з 1999 року по
день прийняття рішення судом, визнати
протиправними та незаконними
бездіяльність щодо ненадання
відповіді на інформаційний запит №23
від 17 травня 2012 року з відповідним
збільшенням розмірів матеріальної та
моральної шкоди.

Для вирішення питання про наявність
підстав для залишення позовної заяви
без розгляду суду необхідно встановити
дотримання позивачем строку звернення
до суду щодо кожної із заявлених
позовних вимог, для чого необхідно
встановити момент, з якого позивач
дізнався про порушення його прав.

Згідно з оскарженою ухвалою позовну
заяву ОСОБА_4 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди в
частині вимог за період з 01.01.1999 року по
27.08.2011 року залишено без розгляду.

З резолютивної частини оскарженої
ухвали неможливо встановити які саме з
10 заявлених позивачем позовних вимог
залишено без розгляду за період з 01.01.1999
року по 27.08.2011 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів встановила, що адміністративний
позов в частині позовних вимог про
визнання протиправною бездіяльності
щодо надання публічної інформації,
зобов'язання надати публічну
інформацію щодо виплати щорічної
допомоги до 5 травня як учаснику війни,
подано позивачем в межах строку
звернення до суду.

Крім того, судом першої інстанції не
взято до уваги те, що заявлені
позивачем позовні вимоги щодо
стягнення матеріальної та моральної
шкоди нерозривно пов'язані із вимогами
про визнання протиправними та
незаконними дій щодо невиплати
допомоги до 5 травня.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
необґрунтованого висновку щодо
залишення позовної заяви в частині
позовних вимог без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення
процесуального питання, а відтак,
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 березня 2013
року необхідно скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 березня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання
протиправними дій, зобов'язання до
вчинення дій, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
скасувати.

Справу направити до Вінницького
міського суду Вінницької області для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі
20 травня 2014 року.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.