Справа № 127/9127/14-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9127/14-а
У Х В А Л А

07.05.2014
м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Сичук М.М.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про визнання незаконною та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження , -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 6 травня 2014 року
звернувся до Вінницького міського суду
Вінницької області з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про визнання незаконною та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 25 березня 2014 року,
винесеної головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Єжовим М.В.

Як вбачається з тексту постанови
державного виконавця, виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Європейського суду з прав
людини № 65656/11, виданого 20 червня 2013
року, закінчено з зв'язку з виконанням в
повному обсязі.

Даний адміністративний позов не
підсудний Віннциькому міському суду
Вінницької області з наступних
підстав.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС
України місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними лише рішень
судів у справах, передбачених п.п. 1-4 ч.1
цієї статті.

При цьому, відповідно до положень
ч.ч.1,6 ст.181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених п.п. 1-4 ч.1
ст. 18 цього Кодексу, розглядаються
місцевим загальним судом як
адміністративним судом, який видав
виконавчий лист.

Положеннями п.п. 1-4 ч. 1 ст.18 КАС
України визначено, що місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам; усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 КАС
України окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Як вбачається з довідки Вищого
адміністративного суду України від
05.04.2012 року "Довідка про вивчення та
узагальнення практики розгляду
адміністративними судами справ з
приводу оскарження рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби" Установлений статтею 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
порядок оскарження рішень, дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби свідчить
про те, що законодавцем зроблено спроби
уніфікувати цей порядок та узгодити
норми цього Закону з відповідними
положеннями адміністративного,
цивільного та господарського
процесуального законодавства.

Водночас визначення юрисдикції
судів з урахуванням статусу позивача у
виконавчому провадженні є
невиправданим, оскільки на практиці
може виникнути ситуація, коли одне
рішення, дія чи бездіяльність може бути
предметом розгляду судів різних
юрисдикцій, що, у свою чергу, може
породити ухвалення протилежних за
змістом рішень.

Критерій визначення юрисдикції
судів щодо справи повинен бути один - це
суд, який видав виконавчий документ.

Виконавчі документи, видані
судами, становлять лише частину рішень,
що підлягають примусовому виконанню
державною виконавчою службою. Перелік
усіх виконавчих документів наведено у
частині другій статті 17 Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до цієї норми до
рішень інших органів (посадових осіб)
належать виконавчі написи нотаріусів,
посвідчення комісій з трудових спорів,
що видаються на підставі відповідних
рішень таких комісій, постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом, постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Ураховуючи положення частини
п'ятої статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження", справи з
приводу оскарження виконання цих
рішень належать до справ
адміністративної юрисдикції.

Законом України від 17 листопада
2011 року N 4054-VI "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих положень
адміністративного судочинства", який
набрав чинності 31 грудня 2011 року,
частину першу статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
доповнено пунктом 5, яким до
підсудності місцевих загальних судів
як адміністративних судів віднесено
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень цих
судів, тобто рішень, ухвалених у
справах, які визначені пунктами 1 - 4
частини першої цієї статті.

За цією нормою до підсудності
місцевих загальних судів як
адміністративних судів віднесено усі
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності посадової особи органу
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення місцевого
загального суду як адміністративного
суду у справах, які визначені пунктами 1
- 4 частини першої цієї статті,
незалежно статусу позивача у
виконавчому провадженні.

Справи про оскарження рішень, дій
чи бездіяльності посадової особи
органу державної виконавчої служби
щодо виконання рішень окружних
адміністративних судів, інших органів
(посадових осіб) незалежно від
заявника, справи за позовами інших
учасників виконавчого провадження та
осіб, які залучаються до проведення
виконавчих дій щодо виконання рішень
загальних та господарських судів,
також предметно підсудні окружним
адміністративним судам.

Виходячи з аналізу вищенаведених
положень закону суд вважає, що вимоги
про оскарження бездіяльності
відповідача щодо невиконання рішення
Європейського суду з прав людини
підсудні окружному адміністративному
суду, а не місцевому загальному суду як
адміністративному суду.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст.108 КАС України
суддя повертає позовну заяву позивачу
у випадках, коли справа не підсудна
цьому суду.

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що даний позов не
підсудний Вінницькомц міському суду
Вінницької області та підлягає
поверненню позивачу для подання до
окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 18, 108, 160, 165, 181 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про визнання незаконною та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження повернути позивачу для
подання до належного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подання
апеляційної скарги на ухвалу суду
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя