Справа № 323/3804/13-а
Суддя: Плечищева О. В.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/3804/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

09.12.2013 року
м. Оріхів

Оріхівський районний суд
Запорізької області у складі судді
Плечищевої О.В. при секретарі
Свириденко О.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Оріхівського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
Гордієнко Світлани Василівни про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом посилаючись на те, що
23.09.2013 року о 16 год.10 хв. в с.Преображенка
по вул.Преображенській він, керуючи
автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1, здійснив
вимушену зупинку транспортного засобу
через технічну несправність, а саме
раптову несправність запобіжника, яка
позбавила можливості подальшого руху
автомобіля. Він увімкнув аварійну
світлову сигналізацію, замінив
запобіжник на новий, а потім поїхав
далі, прибравши автомобіль. Вважає, що
не порушував правил дорожнього руху,
оскільки діяв у спосіб, які дозволяють
положення п.п.9.9. та 15.14 ПДР України.

Проте, в цей час підійшла
відповідач інспектор Гордієнко С.В.,
яка склала у відношенні позивача
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП та винесла постанову про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн., зазначивши як місце, час і суть
адміністративного правопорушення та
як опис обставин, установлених при
розгляді справи такі відомості: « 23.09.2013
року о 16 год. 10 хв. в с.Преображенка по
вул.Преображенській, позивач, керуючи
автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1,
здійснив зупинку транспортного засобу
на відстані менш 3 метрів між
транспортним засобом та суцільною
лінією розмітки, чим створив перешкоду
для руху іншим транспортним засобам,
змусивши їх виїжджати на зустрічну
смугу та перетинати суцільну лінію
розмітки, чим скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122».

У протоколі, намагаючись
виправдатись позивач написав
пояснення, що свідків правопорушення
не має. Ремонт мілкої поломки
автомобіля, яка заважала подальшому
руху автомобіля, правил не порушував,
відстань не замірялася.

Оскільки фактичні обставини, які
існували реально і дійсно, а саме те, що
позивач не порушував правил дорожнього
руху, оскільки діяв у спосіб, який
дозволяють йому положення п.п.9.9. та 15.14.
ПДР України та обставини, зазначені
відповідачем у постанові про
накладення адміністративного
стягнення мають розбіжність, вимушений
звернутися до суду.

Позивач прохає визнати
протиправною і скасувати постанову АР 1
№ 157482 від 23.09.2013 року інспектора ВДАІ
Оріхівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області Гордієнко С.В. по
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП про накладення на позивача
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн., а справу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у відношення
нього закрити за відсутності події і
складу адміністративного
правопорушення.

В судове засідання позивач не
з'явився, до суду надав заяву, в якій
прохає справу розглянути без його
участі, на позовних вимогах наполягає,
прохає їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, до суду надала заперечення, в
яких прохає відмовити в задоволенні
позову, вважає, що постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності відносно ОСОБА_1
винесена на законних підставах.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню с
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 23.09.2013 року був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у
вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255
грн., за те, що здійснив зупинку
транспортного засобу на відстані менш 3
метрів між транспортним засобом та
суцільною лінією розмітки, чим створив
перешкоду для руху іншим транспортним
засобам, змусивши їх виїжджати на
зустрічну смугу та перетинати суцільну
лінію розмітки, як вказано в протоколі
про адміністративне правопорушення
від 23.09.2013 року, серії АА 21 № 740420 та в
постанові в справі про адміністративне
правопорушення, серії АР1 № 157482 від
23.09.2013 року.( а.с.4,5).

В силу статті 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

В порушення вимог вказаної статті
КУпАП посадова особа при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення та винесенні постанови
не з'ясувала обставини щодо вчинення
даного правопорушення ОСОБА_1 та не
встановила доказів на підтвердження
його вини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопо-рушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної
особи в його вчиненні та інші
обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих,
свідків, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються
при нагляді за виконанням
правил, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Однак матеріали справи не містять
даних на підтвердження того, що
позивачем було вчинено
адміністративне правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В силу ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суб'єкт владних повноважень,
використовуючи свої повноваження,
повинен був зібрати докази, які б
підтверджували вину позивача у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення, але таких доказів
відповідачами не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що постанова від
23.09.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності не
є законною та обґрунтованою, а тому
підлягає скасуванню, а позовні вимоги -
задоволенню в повному обсязі, як
обґрунтовані та доведені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 70-73, 86, 158-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А
Н О В И В:

Скасувати постанову серії АР1
№ 157482 в справі про адміністративне
правопорушення від 23 вересня 2013 року
про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
(двісті п'ятдесят п'ять) гривень за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
122 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 та провадження в
адміністративній справі - закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Плечищева О.В.