Справа № 815/1551/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1551/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музика І.О.

за участю сторін:

представника позивача:
Александрової Є.О. (згідно довіреності)

представника відповідача: Мальцева
Д.В. (згідно довіреності)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Виробниче об'єднання «Одеський
консервний завод» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості, визнання протиправною та
скасування картки відмови, стягнення з
Державного бюджету України суму
надмірно сплачених платежів

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов ПАТ «Виробниче об'єднання
Одеський консервний завод», за
результатом якого позивач просить:
визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000008/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів;
визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000009/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів;
визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
500060006/2014/00011 від 14.02.2014 року; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 500060006/2014/00012
від 14.02.2014 року; стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
суму надмірно сплачених платежів
(податку на додану вартість) в розмірі
241 508,23 грн., обґрунтовуючи заявлені
позовні вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, 29.10.2013 року, ним з
ОсОО «АБАДА ТРЕЙД», Киргизстан,
укладено зовнішньоекономічний
контракт № 029/13, відповідно до умов
якого суб'єкт зовнішньоекономічної
діяльності здійснює на користь
позивача поставку квасолі
продовольчої, врожаю 2013 року, що була
вирощена у Киргизстані, за
асортиментом та кількістю, вказаними у
додаткових угодах, які є невід'ємними
частинами даного контракту.

29.10.2013 року, позивачем було укладено з
ОсОО «АБАДА ТРЕЙД», Киргизстан,
Додаткову угоду № 1 до
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року. Відповідно до укладеної
угоди ОсОО «АБАДА ТРЕЙД» зобов'язався
поставити позивачу квасолю
продовольчу, врожаю 2013 року, що була
вирощена у Киргизстані, у загальній
кількості 128 тонн на загальну суму 234 240,
00 доларів США.

04.11.2013 року, позивач здійснив
передоплату відповідно до умов
Договору поставки № 029/13 від 29.10.2013 року
на загальну суму 234 240, 00 (двісті
тридцять чотири тисячі двісті сорок)
доларів США.

06.12.2013 року, позивачем укладено з
ОсОО «АБАДА ТРЕЙД», Киргизстан,
Додаткову угоду № б/н до
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року. Відповідно до укладеної
угоди була, в тому числі, збільшена
загальна сума даного контракту.

06.12.2013 року, позивачем укладено з
ОсОО «АБАДА ТРЕЙД», Киргизстан,
Додаткову угоду № 2 до
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року. Відповідно до
укладеної угоди ОсОО «АБАДА ТРЕЙД»
зобов'язався поставити позивачу
квасолю продовольчу, врожаю 2013 року, що
була вирощена у Киргизстані, у
загальній кількості 128 тонн на загальну
суму 300 800,00 (триста тисяч вісімсот)
доларів США.

У січні 2014 року, позивачем
заявлено до митного оформлення дві
партії отриманого від ОсОО «АБАДА
ТРЕЙД» за вказаним вище контрактом
товару.

По першій партії товару до
митного оформлення було заявлено
квасолю білу продовольчу у
синтетичних мішках по 50 кг, не для
посіву, сушену, очищену, врожаю 2013 р.,
сорту «Лопатка», виду "Phaseolus vulgaris".
2560-мішків. Торгівельна марка відсутня.
Країна виробництва: KG. Виробник: ОсОО
«АБАДА ТРЕЙД». Позивачем було подано
до Південної митниці Міндоходів митну
декларацію №500060006/2014/000230 та декларацію
митної вартості від 31 січня 2014 року.

Митна вартість вказаних вище
товарів визначена позивачем за ціною
господарської операції, визначеної у
відповідності до вимог
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року, та становить 234 240, 00 USD (1
872 280 грн. 32 коп.).

Рішенням Південної митниці
Міндоходів від 14.02.2014 року
№500060006/2014/000008/2, на підставі вимог
статті 64 Митного кодексу України,
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів у
сторону збільшення та встановлено, що
митна вартість квасолі білої
продовольчої у синтетичних мішках по 50
кг, не для посіву, сушеної, очищеної,
врожаю 2013 р., сорту «Лопатка», виду
"Phaseolus vulgaris". 2560-мішків. Торгівельна
марка відсутня. Країна виробництва: KG.
Виробник: ОсОО «АБАДА ТРЕЙД» складає 350
720,00 USD.

Рішення митного органу
обґрунтовано тим, що подані документи
містили розбіжності, а саме: в поданій
до митного оформлення митній
декларації є посилання на транспортні
документи країни відправлення
(залізничні накладні) зазначена вага в
яких відрізняється від ваги,
зазначеної у поданій до митного
оформлення ВМД; підписи керівника
підприємства експортера на
зовнішньоекономічному договорі
(контракті) від 29.10.2013 року № 029/13 та
додатковій угоді до нього № 1 від 29.10.2013
року відрізняються від підписів
керівника підприємства експортера на
рахунку - фактурі № 002998 від 21.11.2013 року
та сертифікаті про походження форми
СТ-1 № KG UA 96 від 05.12.2013року.

Позивач із визначеною
відповідачем митною вартістю товару не
погодився та скористався наданим
частиною сьомою статті 55 Митного
кодексу України правом на звернення до
митного органу із заявою про випуск
товарів, що декларуються у вільний
обіг на умовах фінансової гарантії.

Позивачем було подано до
Південної митниці Міндоходів митну
декларацію №500060006/2014/000447 від 19.02.2014 року
та гарантія відповідно до розділу Х
Митного Кодексу, що підтверджується
платіжним дорученням № 868 від 18.02.2014
року.

Відносно другої партії товару,
позивачем було заявлено до митного
оформлення квасолю білу продовольчу у
синтетичних мішках по 50 кг, не для
посіву, сушену, очищену, врожаю 2013 р.,
сорту «Лопатка», виду "Phaseolus vulgaris".
2560-мішків. Торгівельна марка відсутня.
Країна виробництва: KG. Виробник: ОсОО
«АБАДА ТРЕЙД». Позивачем було подано
до Південної митниці Міндоходів митну
декларацію №500060006/2014/000232 та декларацію
митної вартості від 31 січня 2014 року.

Митна вартість вказаних вище
товарів визначена позивачем за ціною
господарської операції, визначеної у
відповідності до вимог
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року, та становить 300 800, 00 USD (2
404 294 грн. 40 коп.).

Рішенням Південної митниці
Міндоходів від 14.02.2014 року
№500060006/2014/000009/2, на підставі вимог
статті 64 Митного кодексу України,
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів у
сторону збільшення та встановлено, що
митна вартість квасолі білої
продовольчої у синтетичних мішках по 50
кг, не для посіву, сушеної, очищеної,
врожаю 2013 р., сорту «Лопатка», виду
"Phaseolus vulgaris". 2560-мішків. Торгівельна
марка відсутня. Країна виробництва: KG.
Виробник: ОсОО «АБАДА ТРЕЙД» складає 350
720,00 USD.

На думку митного органу, подані
документи містили розбіжності, а саме:
в поданої до митного оформлення митній
декларації є посилання на експортну
ВМД країни відправлення №911005/271213/0012332
від 27.12.2013 року, в якої зазначена дата
закінчення терміну дії
зовнішньоекономічного договору №029/13
від 29.10.13 відмінна від дати зазначеної у
паперовому примірнику даного договору
що був наданий разом з комплектом
документів до ВМД; підписи керівника
підприємства експортера на
зовнішньоекономічному договорі № 029/13
від 29.10.2013 та додатковій угоді до нього
№ 2 від 06.12.2013 року відрізняються від
підписів керівника підприємства
експортера на рахунку - фактурі № 160563
від 24.12.2013 р. та сертифікаті про
походження товару форми СТ-1 № KG UA 06 від 24.12.2013р.

Таким чином, митний орган зробив
висновок, що виникли підстави вважати,
що подані документи містять
розбіжності.

14 лютого 2014 року, відповідачем
було складено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 500060006/2014/00012
від 14.02.2014 року.

Позивач із визначеною
відповідачем митною вартістю товару не
погодився та скористався наданим
частиною сьомою статті 55 Митного
кодексу України правом на звернення до
митного органу із заявою про випуск
товарів, що декларуються у вільний
обіг на умовах фінансової гарантії.

Позивачем було подано до
Південної митниці Міндоходів митну
декларацію №500060006/2014/000448 від 19.02.2014 року
та надана гарантія відповідно до
розділу Х Митного Кодексу, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 868 від 18.02.2014 року.

Позивач, вважаючи рішення про
корегування митної вартості та картку
відмови незаконними та прийнятими без
достатніх правових підстав, звернувся
до суду з позовом, в якому просить
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача, у судовому
засіданні, заявлений адміністративний
позов підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача,
Південної митниці, заявлені позовні
вимоги не визнав, в задоволенні їх
просив відмовити, наполягаючи на
правомірності дій митного органу та
обґрунтованості рішень про
корегування митної вартості товару
ввезеного на митну територію України
за зовнішньоекономічним контрактом,
укладеним з ПАТ «Виробниче об'єднання
Одеський консервний завод»,
підтримуючи доводи викладені в
письмових запереченнях від 26.03.2014 року
№ 196/9/15-32-10-06-10 та додаткових поясненнях
до заперечень від 24.04.2014 року №
280/9/15-32-10-06-10, долучених до матеріалів
справи.

Відповідач, Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином про дату час та місце
судового розгляду справи, причини
неявки суду не повідомив, клопотання
про відкладення розгляду справи,
заперечення на заявлений
адміністративний позов до суду не
надав.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, приходить до
наступного висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 28.01.2014 року, до митного
оформлення було заявлено квасолю білу
продовольчу у синтетичних мішках по 50
кг, не для посіву, сушену, очищену,
врожаю 2013 р., сорту «Лопатка», виду
"Phaseolus vulgaris". 2560-мішків. Торгівельна
марка відсутня. Країна виробництва: KG.
Виробник: ОсОО «АБАДА ТРЕЙД». Позивачем
було подано до Південної митниці
Міндоходів митну декларацію
№500060006/2014/000230 та декларацію митної
вартості від 31 січня 2014 року.

Митна вартість вказаних вище
товарів визначена позивачем за ціною
господарської операції, визначеної у
відповідності до вимог
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року, та становить 234 240, 00 USD (1
872 280 грн. 32 коп.).

На підтвердження
обґрунтованості, заявленої позивачем
митної вартості товарів, Приватним
акціонерним товариством «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
до митному органу було подано:

1) картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами №
500/2012/0000341 від 07.10.2013 року;

2) договір поставки № 029/13 від
29.10.2013 року;

3) додаткову угоду № 1 від 29.10.2013
року до Договору поставки №029/13 від
29.10.2013 року;

4) рахунок-фактуру № 002998 від 21.11.2013
року;

5) довідку про транспортні
витрати (вих. № 1666 від 11.12.2013 року);

6) залізничну накладну № 2000785 від
27.11.2013 року;

7) залізничну накладну № 2000786 від
27.11.2013 року;

8) копію митної декларації країни
відправлення № 911005/271113/0011074 від 27.11.2013
року;

9) платіжне доручення в іноземній
валюті № 55 від 04.11.2013 року;

10) сертифікат про походження
товару (форма СТ-1) № KG UA 96 від
05.12.2013 року;

11) якісне посвідчення № 016/11 від
26.11.2013 року.

У зв'язку зі спрацюванням профілю
ризику автоматизованої системи
аналізу управління ризиками (АСАУР)
щодо можливого заниження митної
вартості та у зв'язку з тим, що у
поданих документах містяться
розбіжності: зокрема в поданій до
митного оформлення митній декларації
є посилання на транспортні документи
країни відправлення (залізничні
накладні) зазначена вага в яких
відрізняється від ваги, зазначеної у
поданій до митного оформлення ВМД;
підписи керівника підприємства
експортера на зовнішньоекономічному
договорі (контракті) від 29.10.2013 року №
029/13 та додатковій угоді до нього від
29.10.2013 року № 1 відрізняються від
підписів керівника підприємства
експортера на рахунку - фактурі від
21.11.2013 року № 002998 та сертифікаті про
походження форми СТ-1 від 05.12.2013 року №
KGUA6.

Для підтвердження заявленої митної
вартості, декларанта, було зобов'язано
протягом 10 календарних днів надати
додаткові документи: каталоги,
специфікації, прайс-листи виробника
товару; переклад експортної декларації
країни виробника; виписку з
бухгалтерської документації; висновок
експертної організації про вартісні та
якісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією, що має
відповідні повноваження згідно із
законодавством.

14.02.2013 року, декларантом Бойчевим Ю.М.,
на вимогу митниці, за МД №500060006/2014/000230
було надано виписку б/н по валютному
рахунку підприємства одержувача від
05.11.2014 року; переклад експортної
декларації країни виробника.

Проведеним аналізом даних,
встановлено, що виписка б/н по
валютному рахунку підприємства
одержувача від 05.11.2014 року посилається
на переказ кредитних коштів згідно з КД
010/Р2-01-03-3-0/560 від 23.07.2013 року, хоча в
поданих до митного оформлення
документах наявний
зовнішньоекономічний договір
(контракт) з іншим номером та датою, а
саме від 29.10.2013 року № 029/13, що не надало
митному органу можливості зробити
висновок щодо реальних складових
митної вартості та їх основі.

Також, 28.01.2014 року, ПАТ «Виробниче
об'єднання Одеський консервний завод»
було заявлено до митного оформлення
квасолю білу продовольчу у
синтетичних мішках по 50 кг, не для
посіву, сушену, очищену, врожаю 2013 р.,
сорту «Лопатка», виду "Phaseolus vulgaris".
2560-мішків. Торгівельна марка відсутня.
Країна виробництва: KG. Виробник: ОсОО
«АБАДА ТРЕЙД». Позивачем було подано
до Південної митниці Міндоходів митну
декларацію №500060006/2014/000232 та декларацію
митної вартості від 31 січня 2014 року.

Митна вартість вказаних вище
товарів визначена позивачем за ціною
господарської операції, визначеної у
відповідності до вимог
зовнішньоекономічного контракту № 029/13
від 29.10.2013 року, та становить 300 800, 00 USD (2
404 294 грн. 40 коп.).

На підтвердження обґрунтованості
заявленої позивачем митної вартості
товарів Приватним акціонерним
товариством «Виробниче об'єднання
«Одеський консервний завод» до
митному органу було подано:

1) картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами №
500/2012/0000341 від 07.10.2013 року;

2) договір поставки № 029/13 від
29.10.2013 року;

3) додаткову угоду № б/н від 06.12.2013
року до Договору поставки №029/13 від
29.10.2013 року;

4) додаткову угоду № 2 від 06.12.2013
року до Договору поставки №029/13 від
29.10.2013 року;

5) рахунок-фактуру № 160563 від 24.12.2013
року;

6) довідку про транспортні
витрати (вих. № 41 від 13.01.2014 року);

7) довідку про транспортні
витрати (вих. № 41/1 від 13.01.2014 року);

8) залізничну накладну № 2000865 від
27.12.2013 року;

9) залізничну накладну № 2000866 від
27.12.2013 року;

10) копію митної декларації країни
відправлення № 911005/271213/0012332 від 27.12.2013
року;

11) сертифікат про походження
товару (форма СТ-1) № KG UA 06 від
24.12.2013 року;

12) якісне посвідчення № 024/12 від
26.12.2013 року.

У зв'язку зі спрацюванням профілю
ризику автоматизованої системи
аналізу правління ризиками (АСАУР) щодо
можливого заниження митної вартості та
у зв'язку з тим, що у поданих документах
містяться розбіжності, а саме: в
поданій до митного оформлення митній
декларації є посилання на експортну
ВМД країни відправлення від 27.12.2013 року
№ 911005/271213/0012332 в якої зазначена дата
закінчення терміну дії
зовнішньоекономічного договору від
29.10.2013 року № 029/13, відмінна від дати,
зазначеної у паперовому примірнику
даного договору, що був наданий разом з
комплектом документів до ВМД, а також,
що підписи керівника підприємства
експортера на зовнішньоекономічному
договорі від 29.10.2013 року № 029/13 та
додатковій угоді до нього від 06.12.2013
року № 2 відрізняються від підписів
керівника підприємства експортера на
рахунку - фактурі від 24.12.2013 року № 160563
та сертифікаті про походження товару
форми СТ-1 від 24.12.2013 року № KGUA 06.

Для підтвердження заявленої
митної вартості, декларанта,
зобов'язано надати додаткові
документи: каталоги, специфікації,
прас-листи виробника товару; переклад
експортної декларації країни
виробника; виписку з бухгалтерської
документації.

14.02.2013 року, декларантом Бойчевим
Ю.М. на вимогу митниці додатково було
надано переклад експортної декларації
країни виробника.

Південною митницею Міндоходв під
час дослідження документів, наданих
декларантом до декларацій
№500060006/2014/000230 та №500060006/2014/000232 було
встановлено, що на підставі аналізу цін
бази даних ЄАІС ДМСУ встановлено, що
рівень митної вартості подібних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено є більшим, а саме по митній
декларації від 24.07.2013 року №
500010100/2013/002617, тому митну вартість
визнано на рівні 2,74 доларів США за кг
нетто.

14.02.2014 року, митним постом
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів за результатами перевірки
декларацій №500060006/2014/000230 та
№500060006/2014/000232 та доданих документів,
було встановлено неможливість
визначення шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
ст..ст. 58, 59 Митного кодексу України,
митної вартості увезених товарів, у
зв'язку з чим вирішено використати
резервний метод. У зв'язку з чим були
видані картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформлені
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 500060006/2014/00011 від 14.02.2014
року та № 500060006/2014/00012 від 14.02.2014 року та
прийняті оскаржувані рішення про
корегування митної вартості
500060006/2014/000008/2 від 14.02.2014 року та
500060006/2014/000009/2 від 14.02.2014 року.

Перевіряючи правомірність
оскаржуваних рішень митного органу,
судом, встановлено наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 53
Митного Кодексу України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Таким чином, судом встановлено,
що митний орган має право витребувати
додаткові документи на підтвердження
заявленої митної вартості, але це право
виникає лише в передбачених законом
випадках, а саме у разі якщо документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки, або неповноту відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

Відповідач стверджує, що передбачені
ч.3 ст. 53 МК України додаткові документи
для підтвердження митної вартості
каталоги та прайс-листи виробника
товару надані не були, що є
підтвердженням того, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не можливо
було застосувати, бо використані
декларантом відомості не підтверджені
документально та у зв'язку з
неподанням повного переліку
запрошуваних документів, необхідних
для підтвердження заявленої митної
вартості, заявлена декларантом митна
вартість не була визнана.

В ході судового розгляду справи,
представник позивача, суду пояснив, що
додаткові документи, переліченні в
рішенні про корегування митної
вартості, товариство не могло
представити за об'єктивними причинами.

В обґрунтування своїх доводів,
представник позивача суду пояснив, що
прайс-листи, каталоги продукції
складаються виробником товару у
процесі здійснення його господарської
діяльності та не є технічними,
товаросупровідними документами або
документами, що засвідчують якість
товару. Обов'язкової вимоги щодо
отримання від суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності -
виробника товару вказаної вище
документації чинним законодавством, що
регулює порядок виконання
зовнішньоекономічних операцій, не
передбачено.

Таким чином, відомості, наведені в
каталогах, прайс-листах фірми -
виробника товару, не мають
імперативного характеру, а отже можуть
прийматися органом доходів і зборів
лише до уваги, як додаткове джерело
інформації для прийняття рішення щодо
правильності визначення митної
вартості.

Відносно розбіжностей у підписах
керівника підприємства експортера,
судом з'ясовано, що про наявність
розбіжностей у підписах, інспектор
дійшов при візуальному огляді, тобто
без проведення спеціального
дослідження.

Крім того, позивач зазначив, що
отримавши інформацію від Південної
митниці Міндоходів стосовно нібито
невідповідності підписів керівника
підприємства експортера, звернувся до
ОсОО «АБАДА ТРЕЙД» та отримав від нього
лист від 26.02.2014 року, що ОсОО «АБАДА
ТРЕЙД» підтверджує, що підписи
керівника підприємства експортера на
зовнішньоекономічному договорі
(контракті) від 29.10.2013 року № 029/13 та
додатковій угоді до нього № 1 від 29.10.2013
року не відрізняються від підписів
керівника підприємства експортера на
рахунку - фактурі № 002998 від 21.11.2013 року
та сертифікаті про походження форми
СТ-1 № KGUA 96 від 05.12.2013 року та
зроблені особисто директором
підприємства - Маатказиєвим К.С.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до
критичної оцінки висновків митного
органу, які є за своєю суттю оціночним
судженням, без достатнього
обґрунтування, що може спричинити
дискримінацію інтересів будь-якого
декларанта не виключаючи й позивача по
справі.

Щодо аналізу відповідачем цін
бази даних ЄАІС ДМСУ, за результатами
якого було встановлено, що рівень
митної вартості подібних товарів митне
оформлення яких вже здійснено та є
вищим ніж митна вартість заявлена
позивачем, судом було з'ясовано
наступні обставини.

В оскаржуваних рішеннях від 14.02.2014
року посадова особа Південної митниці
посилається на митну декларацію, митне
оформлення якої вже здійснено, від
24.07.2013 року №50001010/2013/002617.

Південна митниця у додаткових
поясненнях до заперечення від 26.03.2014 №
196/9/15-32-10-06-10 (від 24.04.2014 № 280/9/15-32-10-06-10)
зазначає, що за результатом
проведеного аналізу цінової бази даних
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
України встановлено, що митна
декларація, на яку посилається
посадова особа Південної митниці при
винесенні Рішень від 14.02.2014 року, наявна
в ціновій базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України,
але дата митного оформлення та номер
митної декларації інші - № 500010101/2013/002617
від 24.07.2013 року.

Разом з цим, дане твердження
митного органу, було спростовано
представником позивача долученим до
матеріалів справи письмовим доказом
(арк. с. 136) - копією Витягу з Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України
(діапазон пошуку з 01.07.2013 року по 01.10.2013
року). Згідно якого номер та дата митної
декларації, митне оформлення якої вже
здійснено, - № 500010101/2013/2617 від 04.07.2013
року, тобто відрізняється від номера та
дати митної декларації, митне
оформлення якої вже здійснено та яка
наявна в ціновій базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
відповідно до інформації, наданої
Південною митницею до суду.

Стосовно встановленої
відповідачем розбіжності у виписці б/н
по валютному рахунку підприємства
одержувача від 05.11.2014 року, в якому, як
наполягає митний орган йдеться про
переказ кредитних коштів згідно КД
010/Р2-01-03-3-0/560 від 23.07.2013 року, а не на
зовнішньоекономічний договір від
29.10.2013 р. №029/13, суд встановив, що
посилання органом доходів і зборів у
Рішенні від 14.02.2014 року на дату виписки -
05.11.2014 року є напевно технічною
помилкою, оскільки ця дата ще не
настала.

Виписка з бухгалтерської
документації № б/н від 05.11.2013 р., що була
надана позивачем до органу доходів і
зборів, містить посилання на номер
документу - 55, а саме на платіжне
доручення в іноземній валюті № 55 від
04.11.2013 року. Платіжне доручення в
іноземній валюті № 55 від 04.11.2013 року, що
було додано позивачем до митної
декларації №500060006/2014/000230, містить, в
якості документу, на основі якого
здійснюється платіж, контракт № 029/13
від 29.10.2013 року та додаткову угоду № 1
від 29.10.2013 року. Зазначений документ був
досліджений судом та долучений до
матеріалів справи у якості письмового
доказу (ар.с. 44, ар. с. 47).

З урахуванням викладеного, доводи
митного органу в обґрунтування
правомірності оскаржуваних рішень
були спростовані в ході судового
розгляду справи наданими до суду
письмовими доказами, які також були в
розпорядженні відповідача при
проведенні митних формальностей.

Суд встановив, що документ, на який
посилається відповідач, а саме
№КД010/Р2-01-03-3-0/560 від 23.07.2013 року, взагалі
не має відношення до партій товару, що
постачалися на умовах контракту № 029/13
від 29.10.2013 року.

Представник позивача, в ході судового
розгляду справи зазначив, що виписка з
бухгалтерської документації № б/н від
05.11.2013 р. містить інформацію за обороти
(рухи по валюті) за період з 04.11.2013 до
04.11.2013 року, тобто містить інформацію
про декілька операцій. Представник
(декларант) позивача не міг, а головне -
не повинен був знати про зміст та
призначення кожного документу, що був
вказаний у виписці та підтверджував
операції, що були здійснені 04.11.2013 року.

Крім того, представник позивача
зазначив, що відповідач взагалі не
запитував жодної інформації у
представника (декларанта) позивача
стосовно виписки з бухгалтерської
документації №б/н від 05.11.2013 р., як і
стосовно інших документів, що свідчить
на користь того, що Південна митниця в
порушення діючого законодавства
України не провела жодних консультацій
(переговорів) з декларантом, ніяких
питань не ставила, не надала можливості
декларанту надати пояснення. Натомість
було обрано метод визначення митної
вартості - резервний, в односторонньому
порядку, без згоди декларанта. Свою
незгоду із обраним резервним методом
декларант виразив відміткою на Рішенні
№500060006/2014/000008/2 від 14.02.2014 р.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України, відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору. Кожний наступний
метод застосовується лише у разі, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу, відповідно до
норм Митного Кодексу. Застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 Митного кодексу. Під час таких
консультацій, митний орган та
декларант можуть здійснити обмін,
наявною у кожного з них, інформацією.

Судом встановлено, що митна вартість
товару за резервним методом, була
визначена на підставі наявної у
митного органу інформації щодо митної
вартості на товари, митне оформлення
яких вже було здійснено. Цінова
інформація, яка була використана на
ідентичний товар, митне оформлення
якого вже було здійснено, до суду - не
представлена.

Митним кодексом України (ч. 4 ст. 319, ст.
337) передбачено проведення митного
контролю із застосуванням єдиної з
митними органами
інформаційно-телекомунікаційної
системи, проте правовий статус такої
автоматизованої системи, порядок її
формування, ведення, отримання
інформації, а також порядок
використання її даних суб'єктами
господарських відносин при здійсненні
ними зовнішньоекономічної діяльності,
Митним Кодексом України не
передбачено. У зв'язку з чим,
автоматизована інформаційна система
(ЦБД ЄАІС ДМСУ), даними якої оперує
митний орган, на час розгляду справи
має статус «для службового
користування», у зв'язку з чим, суд
приходить до висновку, що зазначена
база не містить об'єктивних даних, які
підтверджуються документально, тому
оцінці не підлягають, у зв'язку з чим, в
якості належного доказу по справі - не
приймається.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 54 Митного
Кодексу України, у разі якщо під час
проведення митного контролю орган
доходів і зборів не може аргументовано
довести, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Згідно положень ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач по
справі прийняв рішення про корегування
митної вартості та оформив картки
відмови в прийнятті митних декларацій,
митному оформлені чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення, за відсутністю
обґрунтованих підстав вважати
заявлені позивачем відомості про митну
вартість товарів неповними,
недостовірними чи з розбіжностями, у
зв'язку з чим, під час здійснення
митного контролю правильності
визначення позивачем митної вартості
товарів, діяв у спосіб, що не відповідає
вимогам Митного кодексу України.

Судом встановлено, що Південною
митницею проводиться службова
перевірка щодо законності винесення
Рішень від 14.02.2014 року, призначена,
відповідно до Наказу про проведення
службової перевірки від 14 квітня 2014
року.

З урахуванням викладеного, суд за
результатом розгляду справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача в частині визнання
протиправними та скасування карток
відмов від 14.02.2014 року та рішень про
корегування митної вартості від 14.02.2014
року підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про
стягнення з Державного бюджету України
на користь позивача суми надмірно
сплачених платежів в розмірі 241 508,23
грн., що відповідає різниці між
податком, нарахованим на митну
вартість, визначену за першим методом,
і податком, нарахованим на таку
вартість, визначену за шостим
(резервним) методом, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 2442 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Постановою Верховного Суду
України від 17.12.2013 року, по справі за
позовом Приватного підприємства «СПС»
(далі - Підприємство) до Харківської
обласної митниці (далі - Митниця),
Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області, за участю прокурора
Київського району м. Харкова, про
визнання протиправним і скасування
рішення, стягнення суми.

Верховний Суд України встановив,
що за правилами частин першої, третьої
статті 265 МК митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями цього Кодексу. У разі
виникнення у митного органу сумніву
щодо правильності визначення
декларантом митної вартості, він своїм
рішенням має право зобов'язати
останнього визначити митну вартість
іншим способом, ніж він використав для
її визначення.

Аналіз положень статей 265, 266 МК та
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 (чинного на час
виникнення спірних відносин), дає
колегії суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України підстави для висновку, що
питання контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, як і визначення методу її
обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Тому суди, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Таким чином, суди, постановляючи у
справі, що розглядається, рішення щодо
стягнення з державного бюджету на
користь Підприємства суми надмірно
сплаченого ПДВ, фактично визначили
митну вартість ввезеного ним товару за
першим методом, чим підмінили митний
орган.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що в частині заявлених
позовних вимог про стягнення надміру
сплачених коштів, адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку щодо можливості
часткового задоволення заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 70, 71 86,
159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний
позов Приватного акціонерного
товариства «Виробниче об'єднання
«Одеський консервний завод» до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості, визнання
протиправною та скасування картки
відмови, стягнення з Державного
бюджету України суму надмірно
сплачених платежів - частково.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000008/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів.
Визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000009/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
500060006/2014/00011 від 14.02.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
500060006/2014/00012 від 14.02.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

Забов'язати Державну казначейську
службу України стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
Південної митниці Міндоходів у розмірі
483 (чотириста вісімдесят три) грн. 02
копійки на користь Приватного
акціонерного товариства «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
(місцезнаходження: 65007, Одеська область,
м. Одеса, вул. Водопровідна, буд.22, п/р
6 у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.
Києві, МФО 380805).

У виконавчому листі зазначити як
боржника Державний бюджет України в
особі Південної митниці Міндоходів.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Н.В.Бжассо

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000008/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів.
Визнати протиправним та скасувати
Рішення Південної митниці Міндоходів
№ 500060006/2014/000009/2 від 14.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
500060006/2014/00011 від 14.02.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
500060006/2014/00012 від 14.02.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

13 травня 2014 року