Справа № 810/6426/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6426/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Тетіївської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року у справі за позовом Приватного
підприємства «ВІВ» до Тетіївської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року Приватне
підприємство «ВІВ» звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Тетіївської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.11.2013 №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року позов задоволено, а саме: визнано
протиправними та скасовано податкове
повідомлення - рішення від 19.11.2013
№.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю. На думку
апелянта, постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з 30.10.2013 по 31.10.2013 на підставі
наказу Тетіївської ОДПІ від 28.10.2013 № 304
(а.с. 175), повідомлення про проведення
перевірки від 28.10.2013 №23 (а.с. 177),
посадовою особою Тетіївської ОДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПП «ВІВ» з питань
правильності і правомірності
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість під час
здійснення фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Елтрейд» (код за ) за період з 01.06.2013 по 30.06.2013.

За результатами проведеної перевірки
посадова особа податкового органу
дійшла висновку про порушення
позивачем - пункту 198.6 статті 198, пункту
201.6 статті 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачем
занижено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за червень
2013 року на загальну суму 130450,00 грн.;
частин першої, п'ятої статті 203, частин
першої, другої статті 215, частини першої
статті 216, статей 228, 626, 629, 650, 655, 658та 662
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочину, який не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
по правочину, здійсненого ПП «ВІВ» та
ТОВ «Елтрейд».

На підставі висновку акту перевірки
Тетіївської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 19.11.2013,
згідно з яким позивачеві збільшено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 195675,00 грн., у
тому числі, за основним платежем - 130450,00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 65225,00 грн.

Враховуючи дані вищезазначеного акту
перевірки та на підставі даних
перевірки ТОВ «Елтрейд», відповідач
дійшов висновку про заниження
позивачем суми податкового
зобов'язання, в зв'язку з порушенням
Приватним підприємством «ВІВ»
встановленого порядку формування
податкового кредиту за операціями з
придбання товарів у ПП «Елтрейд».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість зазначеного
висновку відповідача та
протиправність даного податкового
повідомлення - рішення, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено, що господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про
бухгалтерський обік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлені вимоги до
змісту податкової накладної, яка має
містити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи між покупцем - ПП
«ВІВ» та продавцем - ТОВ «Елтрейд»
укладений договір купівлі-продажу від
03.06.2013 №190 (том І а.с.46-48), відповідно до
якого продавець зобов'язується
передати в погоджені договором строки,
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити протипожежний матеріал ДСА-2
та фумігант «Джин».

На підтвердження поставки товарів
(фумігант «Джин» та протипожежний
порошок ДСА-2) від ТОВ «Елтрейд»
позивачем до перевірки та матеріалів
справи надані видаткові накладні від
03.06.2013 №2, від 05.06.2013 №12, від 07.06.2013 №18,
від 10.06.2013 №28, від 12.06.2013 №33, від 13.06.2013
№38, від 14.06.2013 №47, від 15.06.2013 №54, від
17.06.2013 №65, від 19.06.2013 №81, від 20.06.2013 №106,
від 22.06.2013 №123, від 25.06.2013 №143, від 27.06.2013
№165 (том І а.с.63-76).

Також, позивачем надано суду документи,
що посвідчують якість придбаних
товарів, а саме сертифікат якості,
сертифікат відповідності, посвідчення
про державну реєстрацію препарату,
висновки державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
(том І а.с.223-227).

Розрахунки між позивачем та ТОВ
«Елтрейд» здійснювались у готівковій
формі, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями квитанцій до
прибуткових касових ордерів (том І
а.с.88-166).

За результатами господарських
операцій ТОВ «Елтрейд» видано на
користь ПП «ВІВ» податкові накладні
від 27.06.2013 №№ 71, 72,73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82,
83, 84 (том І а.с.49-62).

Податкові накладні, наявні в
матеріалах справи, містять усі дані
стосовно змісту операції з купівлі
послуг, вимоги щодо яких встановлені
приписами пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України.

На думку колегії суду, суд першої
інстанції обґрунтовано прийняв до
уваги зазначені вище первинні
документи, якими підтверджується
реальне здійснення господарської
діяльності за договором укладеним між
позивачем та ТОВ «Елтрейд», оскільки
останні відповідають вимогам Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та
відповідно до ст. 9 зазначеного закону є
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій та фіксують
факти здійснення господарських
операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, були внесені до нього,
вважаються достовірними і можуть бути
використані у спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до цього реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коди вона знала або могла
знати про те. що такі відомості є
недостовірними.

Тобто, на момент укладання договорів
контрагент позивача у відповідності до
вимог чинного законодавства був
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Крім цього, відповідно до положень
Цивільного кодексу України та
презумпції правомірності правочину
усі укладені між сторонами правочини є
чинними, якщо їх недійсність прямо не
встановлена законом (нікчемні
правочини). В усіх інших випадках
питання про недійсність правочину має
бути встановлено судом на підставі
заяви зацікавленої особи після повного
та всебічного розгляду питання про
недійсність такого правочину. Про
недійсність правочину ухвалюється
судове рішення.

Відповідачем не надано суду доказів
визнання правочинів, укладених між
Позивачем та ТОВ «Елтрейд», недійсними
у судовому порядку.

Також, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності судових
рішень, які б набрали законної сили, з
приводу незаконних дій посадових осіб
ТОВ «Елтрейд», а також судових рішень
щодо визнання правочинів, укладених
між Позивачем та вказаним товариством,
недійсними.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди, яка є платником податків, не
покладено обов'язку з перевірки
відповідності законодавству
установчих документів іншого учасника
правовідносин та дотримання ним вимог
податкового законодавства.

В Рішеннях Європейського суду з прав
людини у справах «Інтерсплав проти
України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес»
АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03)
і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії»
(2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати. Якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкту, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (рішення Європейського Суду з
прав людини від 09.01.2007 у справі
"Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що господарські операції позивача з
контрагентом ТОВ «Елтрейд»
здійснювалися в межах господарської
діяльності позивача, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про визнання
протиправним та скасування спірного
податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тетіївської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 28
квітня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.