Справа № 759/19473/13-а
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/42/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.,

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом про визнання
дій відповідача протиправними по
відмові в призначенні йому державної
пенсії за віком, згідно Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за його
заявою від 09.08.2013 року за № 518/11588 та
відповідно про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва
призначити йому вказану пенсію за
віком згідно його заяви від 09.08.2013 року
за № 518/11588, як особі, що віднесена до 2 - ї
категорії постраждалих внаслідок
катастрофи, згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Обгрунтовуючи вимоги тим, що 09.08.2013
року він звернувся до відповідача із
заявою за № 518/11588 про призначення
пенсії за віком як для особи, що має
особливий статус та віднесена до 2-ї
категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно ст. 14
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», надавши
всі необхідні документи, проте
відповідач у її призначені
безпідставно відмовив, у зв"яку з чим
вимушений звертутися до суду за
захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги
адміністративного позову та просив суд
його задовольнити. Суду пояснив, що
позивач з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року був
безпосередньо зайнятий на роботах з
усунення аварії на ЧАЕС, її наслідків у
зоні відчуження, передбачених
постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР
та ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-378 та
постановою Ради Міністрів СРСР та
ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195, які дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах згідно зі списком №1,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956року №1173, що
підтверджується довідкою за формою
№122, яка надавалась при зверненні до
відповідача із заявою на призначення
такої пенсії. Проте відповідач,
розглянувши заяву позивача, листом від
№ 1973/8-П від 06.11.2013 року повідомив
позивача про відмову у призначенні
пенсії за його заявою з підстав не
надання позивачем доказів кількості
днів його перебування у зоні ЧАЕС,
посвідчення про направлення в зону
ЧАЕС із зазначенням населеного пункту
зони, відомості про оплату праці в зоні
ЧАЕС, виписки з особових рахунків
пропідвищену оплату праці, яку
представник вважає протиправною з
огляду на те, що ст.7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" не містить вимог
про надання таких документів.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
просив у його задоволенні відмовити.
Також вказав, що враховуючи документи
наявні в пенсійній справі та акт
перевірки немає підстав призначити
пільгову пенсію відповідно до статті 55
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», так як з
наданих документів не вбачається
документального підтвердження
первинними документами кількості днів
роботи в зоні ЧАЕС та взагалі його там
перебування, оскільки при здійсненні
певної перевірики було встановлено, що
в журналі видічі шляхових листів по 3-й
автоколоні за травень 1986 року на
сторінці 64 "Диспетчерская карточка" за
травень 1996 року у колонці фамілія
значиться ОСОБА_1, а у графі дата з 02 по
04, у колонці " № п-листво" 165560, табельний
номер 7902 у графі "Наименование
клиентури" з-начиться "Чорнобиль", у
колонці "Дата сдачи путевих листов"
значиться Чорнобиль, прізвище водія
ОСОБА_2

Заслухавши пояснення з"явившихся у
судове засідання сторін, дослідивши
письмові докази по справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої
статті 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їхнього життя і здоров'я, створення
єдиного порядку визначення категорій
зон радіоактивно забруднених
територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Наявність такого права у позивача
є визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 55 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, а учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року в зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку до 5
років.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, що
підтверджується посвідченням виданим
на ім'я позивача, яке міститься в
матеріалах справи.

09.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва із
заявою про призначення пенсії зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у призначенні якої йому
було відмовлено листом від 06.11.2013 року
за № 1973/8-П, у зв'язку з відсутністю
первинних документів які б
підтверджували кількість днів роботи в
зоні ЧАЕС, посвідчення про направлення
в зону ЧАЕС із зазначенням населеного
пункту зони, відомості про оплату праці
в зоні ЧАЕС, виписки з особових
рахунків про підвищену оплату праці.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» підставами для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС є період роботи (служби)
у зоні відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

В межах розгляду даної справи,
сторонами по справі не заперечується
той факт, що ОСОБА_1 є ліквідатором
аварії на Чорнобильській АЕС, дані
обставини, також, підтверджуються
посвідченням учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (категорії 2).

Відповідно до вимог чинного
законодавства (Постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-11 «Про затвердження Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), особи
повинні надати: посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення; довідку форми 122 (за
установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

З"ясовано, що посвідчення
учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та
довідку форми 122 (за установленою
формою, затвердженою Постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року)
позивачем було надано відповідачу так
само як і зараз суду, проте з інших
підстав все таки у призначенні
пільгової пенсії позивачу було
відмовлено, зокрема у зв"язку з
відсутності первинних документів які б
підтверджували кількість днів роботи
позивача в зоні ЧАЕС, посвідчення про
направлення в зону ЧАЕС із зазначенням
населеного пункту зони, відомості про
оплату праці в зоні ЧАЕС, виписки з
особових рахунків пропідвищену оплату
праці, а в судовому засіданні ще й
зазначено на невідповідність в журналі
видічі шляхових листів по 3-й
автоколоні за травень 1986 року на
сторінці 64 "Диспетчерская карточка" де
на ряду із прізвищем ОСОБА_1 та його
перебування в Чорнобилі значиться, що
ця картка видавалась на ім"я водія
ОСОБА_2

Проте, таку відмову відповідача
суд вважає протиправною, оскільки із
довідки за формою №122 вбачається, що
позивач з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року був
безпосередньо зайнятий на роботах з
усунення аварії на ЧАЕС, її наслідків
у зоні відчуження, передбачених
постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР
та ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-378 та
постановою Ради Міністрів СРСР та
ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195, які дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах згідно зі списком №1,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956року №1173, що
також підтверджується Трудовою
книжкою НОМЕР_2 в якій зроблено запис
проте, що ОСОБА_1 приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, Журналом видачі
шляхових листів по 3-й автоколоні на
травень 1986 року, в якому зазначено
прізвище ОСОБА_1, години його виїзду та
прибуття в м. Чорнобиль, показники
спідомитра, залишки пального,
повернення шляхових листів, Довідкою
Державного агропромислового комітету
УРСР № 212 про перебування ОСОБА_1 в зоні
відчуження, Довідкою Державного
агропромислового комітету УРСР № 295
про підвищену заробітну плату,
Посвідченням учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (Категорія 2) Серія НОМЕР_1,
Витягом із протоколу № 27 від 30.09.1997 року
засідання Тимчасової комісії для
перевірки правильності видачі
посвідчень "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" про правильність видачі
посвідчення учасника ліквідації
наслідків ОСОБА_1, чому суд надає
загалом позитивну оцінку та вважає
належним доказом перебування
останнього в зоні відчуження в період з
02.05.1986 року по 04.05.1986 року, що дає право
на призначення відповідної пільгової
пенсії.

Посилання відповідача вже в судовому
засіданні на невідповідність записам в
журналі видачі шляхових листів, суд
оцінює кретично з огляду на те, що з
таких підстав позивачу не відмовляли у
призначенні пенсії, такі стали
заявлятись лише в судовому засіданні.
Крім того, в даному випадку, з
урахуванням вище встановленого та
наявних в матеріалах справи доказах,
суд вважає пояснення з цього приводу
предстаника позивача такими, що
заслуговують на увагу, зокрема те, що в
період термінової підготовки та виїзду
в зону відчуження для ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
на рейс однієї машини могли
призначатися два водія для підміни
один одного, проте шляховий лист
видавався на машину, тобто виписувався
на одного із водіїв, із зазначеннм в
ньому другого, що і мало місце у випадку
позивача.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особами, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
є: 1) учасники ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС -
громадяни, які брали безпосередню
участь у ліквідації аварії та її
наслідків; 2) потерпілі від
Чорнобильської катастрофи -
громадяни, включаючи дітей, які
зазнали впливу радіоактивного
опромінення внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасниками ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у
будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986-1987 роках
незалежно від кількості робочих днів, а
у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних
днів, у тому числі проведенні
евакуації людей і майна з цієї зони, а
також тимчасово направлені або
відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
відомчої підпорядкованості, а
також ті, хто працював не менше 14
календарних днів у 1986
році на діючих пунктах
санітарної обробки населення і
дезактивації техніки або їх
будівництві.

Оскільки, судом встановлено, що позивач
з 01.05.1986 року по 03.05.1086 року брав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС,
тому на нього поширюються вимоги ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Та вважає безпідставним відмову
відповідача,з посиланням на ст. 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначеня
(перерахунку) пенсій відпоідно до
Заокну України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", оскільки позивачем
подано достатньо підтверджуючих
доказів для призначення пенсії за
віком у порядку ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Натомість відповідач у
справі не довів, правомірність своїх
дій щодо відмови у призначенні
державної пенсії за віком позивачу,
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за його заявою від 09.08.2013
року за № 518/11588, а тому суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись Конституцією України,
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статтями 9, 69-71, 94, 97,99, 100, 122,
128,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м. Києва по відмові в призначенні
ОСОБА_1 державної пенсії за віком,
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за його заявою від 09.08.2013
року за № 518/11588 протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком згідно його заяви від 09.08.2013 року
за № 518/11588, як особі, що віднесена до 2 - ї
категорії постраждалих внаслідок
катастрофи, згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня оголошення
постанови.

Суддя: