Справа № 183/9121/13-а
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/9121/13-а
№ 2-а/183/66/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

08.05.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

розглянувши в м. Новомосковську справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилалася на те, що їй
призначена пенсію державного
службовця з 15 вересня 2011 року у
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Їй стало відомо, що Управлінням
Пенсійного Фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області
призначена пенсія без урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення,
яку вона отримувала до щорічної
відпустки та матеріальної допомоги на
для вирішення соціально-побутових
питань, з сум яких справлявся збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

13.11.2013 року вона звернулась до
відповідача з заявою щодо перегляду
пенсійної справи, вирішення питання
про врахування при призначення пенсії
сум виплат матеріальної допомоги на
оздоровлення, яку вона отримувала до
щорічної відпустки та матеріальної
допомоги на для вирішення
соціально-побутових питань.

Листом від 14.11.2013 року «Про розгляд
звернення» їй було відмовлено в
проведенні перерахунку.

В заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що
вважає дії відповідача протиправними і
такими, що порушують її Конституційні
права, не відповідають вимогам Закону
України «Про державну службу», Закону
України «Про оплату праці»

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
позивач ОСОБА_1 просила суд визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області щодо
неврахування при розрахунку її пенсії
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області
провести перерахунок та провести
виплату їй сум пенсії з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, в своїй заяві просила суд
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник Управління Пенсійного
Фонду України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області, як
відповідач, в заяві про в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення на позов, в якому просив
суд відмовити в задоволенні вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і
підлягають задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку Управління Пенсійного Фонду
України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області, отримує
пенсію за віком, призначену відповідно
о Закону України «Про державну службу».

Судом встановлено, що 13.11.2013 року
позивач ОСОБА_1 звернулась до є
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області з
заявою про перегляд пенсійної справи,
вирішення питання про врахування при
призначення пенсії сум виплат
матеріальної допомоги на оздоровлення,
яку вона отримувала до щорічної
відпустки та матеріальної допомоги на
для вирішення соціально-побутових
питань.

Листом від 14.11.2013 року «Про розгляд
звернення» позивачу було відмовлено в
проведенні перерахунку, розмір пенсії
залишено без змін.

Суд приходить до переконання, що
відмова є необґрунтованою, з
наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, чинній на час
звернення) передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, на які нараховуються
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Заробітна плата працівників, які
перебувають у трудових відносинах з
підприємствами, установами
організаціями усіх форм власності
регулюються Законом України від 24.03.1995
року 108/95 «Про оплату праці» ( далі -
Закон № 108).

Оплата праці державних службовців
регулюються статтею 33 Закону України
«Про державну службу»

Згідно із ч.2,6,7 ст.33 зазначеного Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення за праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання тимчасово відсутніх
працівників та інших надбавок і
доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально - побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про державну
службу» (в редакції, яка була чинна на
час звернення) щорічна відпустка
надається з виплатою допомоги на
оздоровлення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування
структури та умов оплати працівників
апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури судів та інших
органів» встановлено, що керівникам
надано право в межах встановленого
фонду оплати праці, надавати
працівникам матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу для оздоровлення при
наданні щорічної відпустки в розмірі
що не перевищує середньомісячної
заробітної плати працівника (місячного
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького складу).

Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутових питань є фонд
заробітної плати, і з зазначених виплат
сплачуються страхові внески на
пенсійне забезпечення, відповідно до
ст. 37,37-1 ЗУ «Про державну службу»,
зазначені виплати є складовою
заробітної плати, з якої призначається
і перераховується пенсія державним
службовцям.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату
праці» в структуру заробітної плати
входить основна заробітна плата,
додаткова заробітна плата та інші
заохочувальні компенсаційні виплати.
До останніх належать виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсації та інші
грошові та матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які проводяться
понад встановленні зазначеними актами.

Згідно підпункту 2.3.3 пункту 2.3 ст. 2
Інструкції зі статистики заробітної
плати, розробленої відповідно до
вказаного Закону, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року № 5
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за 114/8713
матеріальну допомогу, що має
систематичний характер, надану всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, через екологічний стан,
крім названих у п. 3.31) віднесено до
інших компенсаційних виплат.

Суд приходить до переконання, що
матеріальна допомога, яка
виплачувалася позивачу систематично
до щорічної відпустки відповідно до ст.
35 ЗУ «Про державну службу» є складовою
заробітної плати, з якої справляється
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування і зазначена допомога
повинна бути врахована у складі
заробітної плати при визначенні
розміру пенсії.

Статтею 22 Закону № 108 зазначено, що
суб'єкти організації оплати праці не
мають права в односторонньому порядку
приймати рішення з питань оплати праці,
які погіршують умови встановлені
законодавством, угодами і колективними
договорами.

Переліком видів оплат праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.05.1998
року № 697 не передбачено матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові потреби, що також
зобов'язує відповідача врахувати при
призначенні і перерахунку пенсії.

Суд приходить до переконання, що
надбавки, запровадженні
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога, яка виплачується
працівникові належить до додаткових
видів грошового забезпечення і повинна
прийматися до розрахунку при
нарахуванні пенсії особам які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі.

Таким чином, суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові проблеми є
складовими заробітної плати, з яких
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, які
являються об'єктом призначення і
перерахунку пенсії державного
службовця відповідно до ст. 37, 37-1 ЗУ
«Про державну службу».

В зв'язку з наведеним, вимоги позивача є
обґрунтованими.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.2,11,69,71,94,104,158-159,162,163 КАС України,
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про оплату праці»,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області щодо
неврахування при розрахунку пенсії
ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань.

З зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області провести
перерахунок та провести виплату ОСОБА_1
сум пенсії з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, з часу
призначення пенсії, з урахуванням
виплачених за зазначений період сум.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду
України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 34,41 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СУДДЯ
Д.І. Городецький