Справа № 810/2186/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року 810/2186/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лиска І.Г.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з
позовом до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
18 грудня 2013 року №2317-17.

У обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що є фізичною
особою-підприємцем, отримує пенсію за
віком, призначену із зменшенням
пенсійного віку, у зв'язку із чим
звільняється від обов'язку сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
себе.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень Конституції України, Законів
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", просив визнати
протиправною та скасувати відповідну
вимогу, якою нараховано борг у сумі 3468
грн.09 коп.

Відповідачем позов не визнано,
надано заперечення суду у письмовій
формі. В обґрунтування заперечень
відповідачем зауважено, що до
досягнення пенсійного віку,
визначеного статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», позивач повинен
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на загальних підставах.
Таким чином, на думку відповідача,
оскаржувана вимога про сплату боргу
прийнята ним з урахуванням вимог
чинного законодавства, оскільки
відповідач діяв у межах повноважень,
наданих йому законами України та
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Представники сторін у судове
засідання 13.05.2014 року не з'явилися.
Водночас, матеріали справи містять
письмові клопотання сторін про
розгляд справи за їх відсутності у
письмовому провадженні.

Відповідно до приписів частини
четвертої статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Згідно частини шостої статті 128
КАС України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши наявні матеріали
справи, суд вважає за можливе здійснити
розгляд справи у письмовому
провадженні та на підставі наявних у
справі доказів.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, об'єктивно
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем, перебуває
на обліку в Ірпінській ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області та
отримує пенсію за віком.

Також вона є особою, яка постійно
проживала на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, має
відповідне посвідчення 4 категорії
Серії НОМЕР_1 .

Відповідачем 18 грудня 2013 року винесена
вимога №Ф-2317-17 про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування .

Як вбачається із вказаної вимоги, у
ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі
сплати такого єдиного внеску у
загальній сумі 3468, 09 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
такого.

За правилами статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (Закон №1058-ІV).

Як встановлено статтею 1 вказаного
Закону пенсіонером є особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

За визначенням цієї ж статті пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно положень частини першої статті 9
Закону №1058-ІV за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання;
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Законом України "Про пенсійне
забезпечення" також визначені види
пенсій, серед яких є і державна пенсія
за віком.

За змістом статті 15 такого Закону
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" або їм надається право на
одержання пенсій на підставах,
передбачених цим Законом.

За правилами частини першої статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№796-XII (Закон №796-XII) особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Тобто зазначеним особам пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
розумінні чинного законодавства як про
пенсійне забезпечення, так і про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і соціальний
захист постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, особа
(позивач) є такою, що отримує саме
пенсію за віком.

Спеціальним законом для призначення
пенсій за віком особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення є Закон
№796-XII.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (Закон №2464-VI).

Стаття 1 цього Закону визначає єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (єдиний внесок)
як консолідований страховий внесок,
збір якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
№ 2464-VI встановлено, що платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

За приписами частини четвертої цієї
статті особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За змістом частини першої статті 12
Закону № 1058-ІV особи, які не підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню можуть брати
добровільну участь у солідарній
системі або в накопичувальній системі
пенсійного страхування, або одночасно
в обох системах.

Відомості щодо укладення позивачем
відповідного договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування -
відсутні.

Суд зауважує, що частина четверта
статті 4 Закону № 2464-VI не містить
виключень при її застосуванні щодо
пенсій за віком, призначених на
пільгових умовах.

Відповідач, зважаючи на винесену
вимогу, обмежувально тлумачить зміст
наведеної норми, що є неприпустимим та
нівелює мету її прийняття.

Суд погоджується з доводами позивача і
наголошує, що положення частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VI не
пов'язує звільнення особи від сплати
єдиного внеску із досягненням нею
певного віку.

Необхідними умовами застосування
вищезазначеного положення є: по-перше,
статус пенсіонера за віком або
інваліда; по-друге, отримання
відповідно до закону пенсії або
соціальної допомоги.

Крім того, процедура нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
страхувальниками, яка закріплена
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", а
також нарахування і сплата фінансових
санкцій, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів органами
доходів і зборів врегульовані
Інструкцією про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 9 вересня 2013
№455, затвердженою наказом Міністерства
доходів і зборів України від 09.09.2013 №455.

За нормами підпункту 3 пункту 2.1 такої
Інструкції платниками єдиного внеску
є, зокрема, фізичні особи - підприємці, у
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування.

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що
особи, зазначені у підпункті 3 пункту 2.1
цього розділу, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки позивач є пенсіонером,
отримує пенсію за віком, не укладала
договору про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, суд
вважає, що підстави для виставлення
відповідачем вимоги про сплату
заборгованості з єдиного внеску -
відсутні.

Аналогічна правова позиція наведена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України №К/9991/45538/12 від 20.09.2012р.,
№К/9991/49213/12 від 09.10.2012р. та №К/9991/78530/12 від
14.02.2013р..

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи суд
дійшов висновку про те, що оскаржувана
позивачем вимога про сплату боргу
прийнята відповідачем безпідставно та
підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доведення
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, законодавець в
адміністративному процесі, як виняток
із загального правила, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, покладає саме на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності, спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів та довести
його недобросовісність.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду доказів, які спростовували
б твердження позивача, а відтак, не
доведено правомірності своїх дій щодо
винесення позивачеві оскаржуваної
вимоги про сплату боргу.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог і вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Статтею 94 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про сплату боргу (недоїмки) із
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №Ф-2317-17
від 18 грудня 2013 року у сумі 3468 (три
тисячі чотириста шістдесят вісім) грн.
09коп.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лиска І.Г.