Справа № 161/8834/13-а 2а/161/527/13
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа №
876/11955/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити та виплати
пенсію,-

в с т а н о в и
в :

23 травня 2013 позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області, в якому
просив визнати неправомірними дії та
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати йому пенсію відповідно до
ч.1 ст.55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з моменту звернення із
заявою про призначення пенсії, тобто з
06 березня 2013 року.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 серпня 2013
року позов задоволено. Визнано
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України у м.Луцьку
Волинської області щодо призначення
ОСОБА_1 пенсії на підставі ч.1 ст.55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м.Луцьку Волинської
області призначити та виплачувати
ОСОБА_1 пенсію на підставі ч.1 ст.55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
моменту його звернення з заявою про
призначення пенсії до суду, з 06 березня
2013 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що на підприємстві ВАТ «Луцьке
АТП 10754», де працював позивач, відсутні
первинні документи, які підтверджують
періоди участі у роботах щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи в зоні відчуження для
визначення права на даний вид пенсії.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, позивач
подав на адресу суду заперечення проти
апеляційної скарги, в яких зазначає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, який ухвалив законне та
обґрунтоване рішення. Тому з
врахуванням вищенаведеного, суд,
відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 с, виданим Волинською ОДА 07
червня 2011 року (а.с.7).

06 березня 2013 року позивач звернувся в
управління Пенсійного фонду України у
м.Луцьку Волинської області із заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, відповідно до ч.1 ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом № 2502/02-46 від 26 березня 2013 року
(а.с.5-6) відповідач відмовив позивачу у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, мотивуючи це тим, що
на підприємстві ВАТ «Луцьке АТП 10754», де
працював позивач, відсутні первинні
документи, які підтверджують періоди
участі заявника у роботах щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи в зоні відчуження, а надані
ОСОБА_1 документи не підтверджують
факту роботи у зоні відчуження у 1987
році, а тому підстав для призначення
пенсії із зниженням пенсійного віку
відповідно до ч.1 ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
посилання відповідача на недотримання
позивачем вимог Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ від 25
листопада 2005 року №22-1, є
необґрунтованими, оскільки наявні в
позивача документи, які знаходяться в
матеріалах справи, містять достатньо
даних, які підтверджують факт роботи
позивача у зоні відчуження не менше
чотирнадцяти календарних днів, яких є
достатньо для призначення пільгової
пенсії передбаченої ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасниками
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС вважаються
громадяни, які безпосередньо брали
участь у будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно
від кількості робочих днів, а також
тимчасово направлені або відряджені у
зазначені строки для виконання робіт у
зоні відчуження.

Ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій (для чоловіків 60
років, жінок - 55 років). Для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987
році у зоні відчуження не менше 14
календарних днів із зменшенням віку на
8 років.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди
роботи в зоні відчуження, що
підтверджується відповідними
документами, які видаються
підприємствами, установами,
організаціями.

Відповідно до п.п. "ґ" п.7 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року №22-1 призначенні
пенсії із застосуванням норм статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
до заяви додаються документи, які
засвідчують особливий статус особи:
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС
та довідка про період (періоди) участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильскій АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка
архівної установи, або інші первинні
документи, в яких зазначено період
роботи, населений пункт чи об'єкт, де
особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи та довідка
про період (періоди) проживання (роботи)
на цих територіях, видана органами
місцевого самоврядування.

Позивачем для підтвердження факту
роботи у зоні відчуження у 1987 році
надано, зокрема, довідку №01-159 від 31
березня 2005 року, видану головою
правління ВАТ «Луцьке АТП 10754»,
відповідно до якої водій ОСОБА_1 в
складі автоколони ЦО №5 приймав участь
у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з
10 вересня по 02 жовтня 1987 року, факт
участі автомобілів із складу вказаної
автоколони ЦО в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС підтверджується
записами в журналі контролю обліку
обробки транспорту автоколони ЦО №5
після її повернення на постійне місце
дислокації, а також актом за підсумками
замірювання ступені радіоактивного
забруднення від 02 жовтня 1987 року (а.с.4).

Довідкою № 14-1271 від 02 грудня 1992 року,
виданою Луцьким автотранспортним
підприємством 10754, завіреною Головним
Управлінням праці, соціальних питань
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
стверджується, що на підставі рішення
Урядової комісії № 351 від 02 лютого 1987
року ОСОБА_1 була виплачена заробітна
плата за виконання вантажних
перевезень в м.Чорнобиль з 10 вересня по
02 жовтня 1987 року (за 23 календарних дні) в
подвійному розмірі в сумі 93,39 крб.
згідно з шляховими листами (книга по
нарахуванню заробітної плати за 1987 рік,
табель № 208 (а.с.9).

Довідкою № 16-261 від 23 листопада 2012 року,
виданою ВАТ «Луцьке АТП 10754»
підтверджується, що за роботу в
населенному пункті зони відчуження
(м.Чорнобиль) у період з з 10 вересня по 02
жовтня 1987 року за місцем роботи «Луцьке
АТП 10754» на посаді водія за особовою
карткою № 2085 від 10 вересня-02 жовтня 1987
року позивачу виплачена заробітна
плата в сумі 93 крб. 39 коп. з урахуванням
подвійного коефіцієнта, відповідно до
постанови Ради Міністрів УРСР та
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7
(а.с.10).

З довідки № 01-76 від 26 квітня 2013 року ВАТ
«Луцьке АТП 10754» вбачається, що в
особовому рахунку позивача № 2085 за 1987
рік зазначені виплати за роботу в зоні
відчуження ЧАЕС в сумі 93,39 крб., а накази
на відрядження, шляхові листи, табелі
обліку робочого часу та інші документи,
що підтверджують період роботи з 10
вересня по 02 жовтня 1987 року і кількість
відпрацьованих годин в зоні ЧАЕС
ОСОБА_1 не збереглися, оскільки термін
їх зберігання на підприємстві
становить три роки (а.с.11).

Колегією суддів при дослідженні
вищезазначених довідок не встановлено
ознак недостовірності та (або)
суперечливості вказаних документів
щодо інших встановлених судом обставин
справи, а тому їх належить розглядати
як належні та допустимі докази у
справі.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що позивач працював у
зоні ЧАЕС з 10 вересня по 02 жовтня 1987
року, тобто ним відпрацьовано в зоні
відчуження 23 дні.

Факт роботи позивача в зоні відчуження
у вказаний період підтверджується
також допитаними в судовому засіданні
судом першої інстанції в якості
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що посилання відповідача на
недотримання позивачем вимог Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ від 25
листопада 2005 року №22-1, є
необґрунтованими, оскільки наявні в
позивача документи, які знаходяться в
матеріалах справи, містять достатньо
даних, які підтверджують факт роботи
позивача у зоні відчуження не менше
чотирнадцяти календарних днів, яких є
достатньо для призначення пільгової
пенсії передбаченої ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів прийшла до
переконання, що доводи апеляційної
скарги є безпідставними і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20 серпня 2013 року у справі №
161/8834/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик