Справа № 2а-3452/10/0308
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
89275/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Матковської З.М.,Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 08
листопада 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни,-

В С Т А Н О
В И Л А :

23.09.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області (далі УПФУ)
в якому просить відновити пропущений
строк для звернення до суду;
зобов"язати відповідача виплатити
недоплачену йому надбавку до пенсії, як
дитині війни за період з 09.07.2007 року по
31.12.2008 року, згідно Постанови
Волинського окружного
адміністративного суду; зобов"язати
відповідача нарухувати та виплатити
недоплачену йому надбавку до пенсії, як
дитині війни за період з 2009 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 07 жовтня 2010 року
позовну заяву ОСОБА_1 до УПФУ про
стягнення підвищення до пенсії дитині
війни за період часу по 23.03.2010 року
залишено без розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 08
листопада 2010 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов"язано відповідача нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1
як дитині війни за періоди з 23.03.2010 року
по 22.09.2010 року включно в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст.28 Закону України
„Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
виплачених сум. Зобов"язано
відповідача виплатити підвищення до
пенсії ОСОБА_1 як дитині війни за період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року по 30.09.2008 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст.28 Закону України
„Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
виплачених сум

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних міркувань.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є дитиною війни
та відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин мав право на
підвищення виплачуваної йому УПФУ
пенсії за віком.

Колегія суддів вважає підставними
заявлені вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача нарахувати і
виплатити підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 23.03.2010 року по 22.09.2010 року,
оскільки дія норм ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
2010 рік не була зупинена чи обмежена
іншими нормативними актами. Статтею 70
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необгрунтованими.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

Як досліджено колегією суддів
постановою Волинського окружного
адміністративного суду зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку провести нарахування ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни,
за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та
з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з
врахуванням виплачених сум підвищення.

Згідно підпункту 6 пункту 2.2 Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
30.04.2002 року № 80-2, у редакції постанови
управління Пенсійного фонду України
від 25.02.2008 року № 5-5 (зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13.03.2008
року) управління Пенсійного фонду
України в районі відповідно до
покладених на нього завдань призначає
(здійснює перерахунок) і виплачує
пенсії, допомогу на поховання та інші
виплати відповідно до чинного
законодавства.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження від 17.08.2010 року
зобов»язано УПФУ провести проведення
нарахування до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року з врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування», з врахуванням виплачених
сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що слід зобов'язати
відповідача виплатити позивачу
підвищення пенсії як дитині війни за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по 30 вересня
2008 року включно в розмірі 30%
мінімальної пенсії, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
війни», з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування» та з врахуванням
виплачених сум.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08 листопада 2010 року у
справі № 2а-3452/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
С.М. Затолочний