Справа № 812/534/14
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року справа №812/534/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу 31 Державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року по адміністративній
справі №812/534/14 за позовом 31 Державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області до Лутугинського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Лутугинського
районного управління юстиції
Луганської області, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Лутугинська міська рада,
Лутугинське міське комунальне
підприємство «Лутугинежитлофонд»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій
протиправними, визнання нечинним та
скасування рішення органу
приватизації, зобов'язання скасувати
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 Державна пожежно-рятувальна
частина Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області звернулась до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Лутугинського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації», у якому
позивач просив суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення приватизації квартири за
адресою: АДРЕСА_1, скасувати
розпорядження відповідача про
передачу в приватну власність вказаної
квартири, скасувати свідоцтво про
право власності на квартиру та
зобов'язати виключити інформацію з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про державну реєстрацію
права власності на спірну квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у
січні 2010 року Головному управлінню МНС
України в Луганській області передано
спірну квартиру, яка придбана за кошти
Державної іпотечної установи. Згідно
протоколу засідання Координаційної
ради з питань розподілу квартир, що
придбані Державною іпотечною
установою, від 11.01.2010 № 20 вказану
квартиру надано ОСОБА_2 як службову.
Наказом Головного управління МНС
України в Луганській області № 155 від
03.06.2010р. спірну квартиру передано на
баланс Лутугинського районного
відділу Головного управління МНС
України в Луганській області,
правонаступником якого на даний час є
позивач.

З листа Лутугинської міської ради від
30.06.2013р. №02-15/951-2 позивачу стало відомо,
що спірна квартира на даний час
належить на праві спільної приватної
власності ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_3
та сину ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності від 14.11.2012р.,
виданого згідно наказу Лутугинського
районного комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації» від
14.11.2012р. №3468.

Дії відповідача щодо проведення
приватизації спірної квартири,
розпорядження про передачу в приватну
власність квартири та свідоцтво про
право власності на квартиру позивач
вважає незаконним, оскільки,
відповідно до Порядку розподілу
квартир, що придбані Державною
іпотечною установою, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1037, вказана квартира має статус
службової. Рішення про виключення цієї
квартири з числа службових позивачем
не приймалось. Крім того, відповідно до
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», не
підлягають приватизації квартири,
віднесені у встановленому порядку до
числа службових.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014р. в задоволенні позову 31 Державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області відмовлено у повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Апеляційна скарга позивача мотивована
тим, що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права. Судом першої
інстанції не повно досліджені
обставини справи та висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін та третіх осіб в
порядку письмового провадження
відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанову суду першої
інстанції - скасуванню з наступних
підстав.

31 Державна пожежно-рятувальна
частина Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області звернулась до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Лутугинського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» про
визнання протиправними дії
відповідача щодо проведення
приватизації квартири за адресою:
АДРЕСА_1, скасування розпорядження
відповідача про передачу в приватну
власність вказаної квартири,
скасування свідоцтво про право
власності на квартиру та зобов'язання
виключити інформацію з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про державну реєстрацію права
власності на спірну квартиру в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у своїх
рішеннях послідовно підкреслював
значущість положень статті 55
Конституції України щодо захисту
кожним у судовому порядку своїх прав і
свобод від будь-яких рішень, дій чи
бездіяльності органів влади, посадових
і службових осіб, а також стосовно
неможливості відмови у правосудді
(пункт 1 резолютивної частини Рішення
від 25 листопада 1997 року №6-зп, пункт 1
резолютивної частини Рішення від 25
грудня 1997 року №9-зп).

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо
вирішення справи необхідно виходити з
характеру спірних правовідносин, прав
та інтересів, за захистом яких
звернувся позивач, суб'єктного складу
сторін, предмета спірних
правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій і
розгляд яких безпосередньо не
віднесено до підсудності інших судів.

Предметом спору у даній справі є
правомірність приватизації позивачем
спірної квартири.

Колегія суддів вважає, що компетентним
національним судом, до юрисдикції
якого належить розгляд спорів з
приводу спорів щодо приватизації
житла, є суд, який спеціалізується на
розгляді цивільних справ.

Спірні відносини, які виникли між
позивачем та відповідачем не є
управлінськими, а стосуються виконання
обов'язків щодо приватизації житла та
регламентовані актами цивільного
законодавства України.

За таких обставин вимоги заявника у
даних правовідносинах повинні
розглядатися у межах цивільного, а не
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивачем при подачі
позову порушені правила підсудності
даної категорії спорів, які повинні
розглядатися та вирішуватися
загальними місцевими судами в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ст.203 ч.1 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Згідно з ст.157 ч.1 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів вважає, що
постанову суду першої інстанції слід
скасувати та закрити провадження у
даній адміністративній справі,
роз'яснив при цьому позивачу його право
на звернення до суду в порядку
цивільного судочинства.

На підставі викладеного та
керуючись ст.2, 11, 157, 160, 167, 195, 1951, 196-198, 203,
205, 206, 211, 212 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу 31 Державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року по адміністративній
справі №812/534/14 - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року по адміністративній справі
№812/534/14 - скасувати.

Провадження в адміністративній справі
№812/534/14 за позовом 31 Державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області до Лутугинського районного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Лутугинського
районного управління юстиції
Луганської області, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Лутугинська міська рада,
Лутугинське міське комунальне
підприємство «Лутугинежитлофонд»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій
протиправними, визнання нечинним та
скасування рішення органу
приватизації, зобов'язання скасувати
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, зобов'язання вчинити певні дії -
закрити.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва