Справа № 817/72/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"14" травня 2014 р.
Справа № 817/72/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"07" лютого 2014 р. у справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області до Острозького
комунального підприємства
"Теплоенергія" про зобов'язання
вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014
Державній фінансовій інспекції в
Рівненській області в позові до
Острозького Комунального підприємства
"Теплоенергія" про зобов'язання
вчинення певних дій відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
оскаржену постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Відповідно до ст.197 КАСУ справа
розглядається в порядку письмового
провадження.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Матеріали справи свідчать, що Державна
фінансова інспекція в Рівненській
області звернулася до суду з позовом
до Острозького Комунального
підприємства "Теплоенергія" про
зобов'язання вчинити дії по
забезпеченню виконання в повному
обсязі п.2, п.6, п.7 вимоги Гощанської
об'єднаної державної фінансової
інспекції Державної фінансової
інспекції в Рівненській області
№130-13/1121 від 05.09.2013 "Про усунення
порушень".

В обґрунтування позову зазначає, що
проведеною ревізією
фінансово-господарської діяльності
ОКП "Теплоенергія" за період з 01.03.2011 по
30.06.2013 встановлено ряд порушень та
недоліків, які викладені в акті №130-16/9
від 23.08.2013. За результатами ревізії на
адресу відповідача листом №130-16/9 від
05.09.2013 направлені вимоги щодо усунення
виявлених ревізією порушень та
встановлено термін інформування про
повне їх усунення до 05.12.2013.

Зокрема, пунктом 2 вимоги ОКП
"Теплоенергія" зобов'язано ініціювати
внесення змін у договір №48 на відпуск
теплової енергії від 01.12.2007, укладений
між ОКП "Теплоенергія" та ПП ОСОБА_4
(магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2") та забезпечити
надходження коштів за надані послуги в
сумі 2976,98 грн. Пунктом 6 вимоги
зобов'язано відповідача вжити заходи
щодо забезпечення відшкодування
коштів в сумі 17079,07 грн., в тому числі, в
разі необхідності, шляхом проведення
претензійно-правової роботи. Пунктом 7
вимоги відповідача зобов'язано вжити
відповідних заходів та забезпечити
відшкодування коштів в сумі 19462,80 грн., в
тому числі, в разі необхідності, шляхом
проведення претензійно-правової
роботи. Відповідачем в добровільному
порядку вказані вимоги контролюючого
органу не виконані.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до п.2.3.4.1 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області на II квартал 2013
року, на підставі направлень від 26.06.2013
№39 та від 30.07.2013 №57, в період з 27.06.2013 по
23.08.2013 Гощанською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Острозького комунального підприємства
"Теплоенергія" за період з 01.03.2011 по
30.06.2013. За результатами ревізії
складено акт від 23.08.2013 за № 130-16/9
(а.с.13-22).

За наслідками ревізії Державною
фінансовою інспекцією в Рівненській
області 05.09.2013 направлено на адресу
позивача вимогу №130-13/1121 "Про усунення
порушень" (а.с.23-27).

Відповідно до пункту 2 вимоги №130-13/1121
від 05.09.2013 від відповідача вимагається
ініціювати внесення змін у договори
про надання послуг з теплопостачання
із вказаними в них фактично
опалювальними площами та забезпечити
надходження коштів за надані послуги з
теплопостачання від ПП ОСОБА_5
(магазин-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") та ПП
ОСОБА_4 (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2") в сумі
8621,042 грн. У випадку відмови контрагента
у внесенні відповідних змін - розірвати
договори у встановленому порядку.
Стягнути з винних осіб у недоотриманні
коштів та нанесених збитках
підприємству осіб шкоду у порядку та у
розмірі, встановленому ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України.

В пункті 6 вимоги зазначено, що ревізією
правильності визначення розміру
орендної плати встановлено, що розмір
орендної плати було занижено. Так, в
додатку до договору оренди, укладеного
з ПП ОСОБА_6 визначено суму орендної
плати, виходячи з експертної оцінки з
врахуванням ПДВ, хоча відповідно до
вимог Податкового кодексу України при
здійсненні платником ПДВ операцій з
передачі майна в оренду об'єктом
оподаткування ПДВ є вартість наданих
послуг у межах договору оренди, тобто
сума орендних платежів підлягає
оподаткуванню в загальному порядку за
основною ставкою.

Укладення договору оренди з порушенням
вимог законодавства призвело до
недоотримання орендної плати за
період, що ревізується, в сумі 17079,07 грн.
(підприємством - 9962,79 грн., міським
бюджетом - 7116,28 грн.), що призвело до
заниження доходів підприємства та в
результаті чого підприємству завдано
збитків в сумі 9962,79 грн., міському
бюджету - 7116,28 грн.

При цьому відповідачу вказано вжити
заходів щодо забезпечення
відшкодування коштів в сумі 17079,07 грн., в
тому числі, в разі необхідності, шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи. Оскільки орендодавець - міська
рада, звернутись до міської ради з
клопотанням щодо внесення змін до
договору оренди майна, укладеного з ПП
ОСОБА_6, в частині зміни орендної плати
та з клопотанням сприяти в
відшкодуванні збитків підприємству,
нанесених внаслідок укладення
договору оренди з порушенням вимог
законодавства, зокрема Податкового
кодексу України.

В пункті 7 вимоги зазначено, що в ході
ревізії встановлено, що орендар,
користуючись майном ОКП "Теплоенергія"
з метою здійснення своєї господарської
діяльності, не здійснював плати за таке
користування. За період фактичного
користування тепломережею орендарем
не сплачено орендної плати в загальній
сумі 19462,80 грн., що призвело до заниження
доходів підприємства та в результаті
чого підприємству завдано збитків.

У зв'язку з цим відповідачу вказано
вжити відповідних заходів та
забезпечити відшкодування коштів в
сумі 19462,80 грн., в тому числі, в разі
необхідності, шляхом проведення
претензійно-позовної роботи. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
нанесених збитках підприємству, шкоду
в порядку та розмірі, встановленому
ст.130-136 КзПП України.

Судом встановлено, що відповідно до
договору № 48 на відпуск теплової
енергії від 01.12.2007 (а.с.49-52), укладеного
між ОКП "Теплоенергія" (Підприємство) та
ПП ОСОБА_4 магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_2" (Споживач), Підприємство
зобов'язується відпускати Споживачеві
теплову енергію, а Споживач -
здійснювати оплату на підставі
інвентарної та технічної документації,
за адресою АДРЕСА_2.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
оплата проводиться в розмірі 9,96 грн. в
місяць протягом опалювального періоду
за 1 кв. м загальної площі.

Відповідно до плану поверхів
громадського будинку по АДРЕСА_2 площа
приміщення становить 20,8 кв. м (а.с.53).

Ревізією встановлено, що впродовж
січня-грудня 2011 року, опалювального
періоду 2012 року та січня-квітня 2013 року
нарахування оплати за надані послуги
по відпуску теплової енергії для ПП
ОСОБА_4 проводились виходячи з площі 12,8
кв.м, а не опалювальної площі,
зазначеної в технічній документації до
договору, а саме 20,8 кв.м (а.с.54), що
призвело до ненарахування та
невиставлення ОКП "Теплоенергія"
Споживачу до оплати за послуги по
теплопостачанню рахунків та актів
виконаних робіт в загальній сумі 2976,98
грн.

Представник відповідача в засіданні
суду попередньої інстанції пояснив, що
площа 12,8 кв.м., на яку виставлялись
рахунки ПП ОСОБА_4, відповідає фактично
опалювальній площі, оскільки в
приміщенні площею 20,8 кв.м., зазначеному
в технічному плані, було встановлено
перегородку і фактично ПП ОСОБА_4 в
господарській діяльності
використовувалась лише частина
приміщення площею 12,8 кв.м.

Таким чином, сторони своїми діями
добровільно погодили, що ПП ОСОБА_4
фактично займає площу 12, 8 кв. м. і саме
виходячи з вказаного розміру площі має
здійснювати оплату за опалення.

Вказані дії не суперечать нормам
чинного законодавства, а тому колегія
суддів вважає, що п. 2 вимоги позивача
про забезпечення надходження коштів за
надані послуги теплопостачання від ПП
ОСОБА_4 в сумі 2976, 98 грн. є безпідставною.

Крім того, матеріалами справи
стверджено, що листом №328 від 22.11.2013 ОКП
"Теплоенергія" повідомило Гощанську
ОДФІ про усунення порушень ревізії
фінансово-господарської діяльності,
відображених в акті від 23.08.2013 №130-16/9, а
саме забезпечено виконання п. 2 вимоги
від 05.09.2013 №130-13/1121 (а.с.28-30). Зокрема,
повністю відшкодовано кошти за послуги
з теплопостачання ФОП ОСОБА_7
(магазин-кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1") в сумі
5644,44 грн., надалі ФОП ОСОБА_7 не
користується даною послугою. Для ПП
ОСОБА_4 надіслані претензії від 16.08.2013
та від 17.09.2013 з вимогами сплатити кошти
за надані послуги з енергопостачання в
сумі 2976,98 грн. (а.с.74, 75). ПП ОСОБА_4 листом
від 25.10.2013 відмовилася від оплати
донарахованої суми (а.с.76).

Судом встановлено, що 16.08.2010 між
Острозькою міською радою Рівненської
області (Орендодавець) та ПП ОСОБА_6
(орендар) укладено договір оренди
нерухомого майна №1 (а.с.31-37), відповідно
до якого Орендодавець передає в
строкове платне користування котельню
площею 147,3 кв.м, яка розміщена за
адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на
балансі ОКП "Теплоенергія"
(Балансоутримувач), вартість якого
згідно з висновком від 30.06.2010 становить
623452,00 грн. (а.с.45-46).

В акті ревізії вказано, що ревізією
правильності визначення розміру
орендної плати встановлено, що п.4
Рішення сесії Острозької міської ради
від 31.08.2010 №850 затверджено експертну
оцінку майна котельні в сумі 1555148 грн.,
без врахування податку на додану
вартість, виходячи з експертної оцінки,
встановлено розмір орендної плати в
рік - 15514,43 грн., відповідно без
врахування ПДВ (а.с.39).

Орендарем, за весь період оренди
сплачувалась орендна плата в
заниженому розмірі, оскільки вся сума
орендних платежів підлягає
оподаткуванню, а не податок
відраховується з суми орендної плати.

Укладання договору оренди з порушенням
вимог законодавства призвело до
недоотримання орендної плати за
період, що ревізується в сумі 17079,07 грн.
(ОКП "Теплоенергія" - 9962,79 грн., ОСОБА_8
міським бюджетом - 7116,28 грн.), що
призвело до заниження доходів
підприємства, та в результаті чого
підприємству завдано збитків у сумі
9962,79 грн., міському бюджету в сумі - 7116,28
грн.

Також в акті ревізії зазначено, що
перевіркою укладання ОКП
"Теплоенергія" договорів фінансової та
оперативної оренди необоротних
активів встановлено, що підприємством
договори оренди не укладались.

Однак, майно ОКП "Теплоенергія", зокрема
котельня площею 147,3 кв.м. по АДРЕСА_1
згідно з договором оренди №1 від 16.08.2010
передане в оренду Острозькою міською
радою в особі міського голови ОСОБА_9
для ПП ОСОБА_6 з метою надання Орендарем
послуг по постачанню теплової енергії.
Договір укладено на 35 місяців.

Орендарем не сплачено орендної плати в
загальній сумі 19462,80 грн., що призвело до
заниження доходів ОКП "Теплоенергія",
та в результаті чого підприємству
завдано збитків.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що відповідно до Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" та Положення про Державну
фінансову інспекцію України головним
завданням державної фінансової
інспекції є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною фінансовою
інспекцією через проведення
державного фінансового аудита,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі -
Порядок № 550), визначено, що виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до п. 46 Порядку № 550, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із п. 49 Порядку № 550, у разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку № 550
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав органи служби вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Суд правильно вказав, що приписи
зазначених норм матеріального права не
наділяють суб'єкта владних повноважень
правами щодо спонукання
господарюючого суб'єкта на проведення
претензійно-позовної роботи,
укладення, зміну чи розірвання
господарських договорів.

Крім того, згідно зі статтею 19
Конституції України правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Зі змісту розділу ІІ Конституції
України, статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 6 КАС України, ст. 3 ЦПК України, ст. 1
ГПК України вбачається, що звернення до
суду за захистом порушених прав та
інтересів є невід"ємним та
гарантованим державою правом, а не
обов"язком. З огляду на це, ніхто не може
бути зобов"язаний скористатися своїм
правом звернутися до суду для захисту
своїх або державних інтересів.

Слід також зазначити, договір оренди з
ПП ОСОБА_6 укладений не відповідачем у
даній справі, а Острозькою міською
радою. При цьому, в акті ревізії
зазначено, що порушення в частині
укладення договору оренди з порушенням
вимог законодавства допущене з вини
Острозької міської ради - орендодавця.

За таких обставин суд правильно дійшов
висновку, що вимоги контролюючого
органу до відповідача вжити заходів до
забезпечення відшкодування коштів в
сумі 17079,07 грн. та в сумі 19462,80 грн., в тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи, не
грунтуються на нормах матеріального
закону.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, слід
вказати, що відсутні підстави для
скасування оскарженої постанови, а
тому апеляційний суд залишає її без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Державна фінансова
інспекція в Рівненській області
вул.Міцкевича, 14,м.Рівне,33028

3- відповідачу Острозьке комунальне
підприємство "Теплоенергія"
вул.Л.Українки, б.1,Острог,Острозький
район, Рівненська область,35800

- ,