Справа № 816/878/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/878/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Опошнян І.О.,

представника відповідачів - Трунової
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до начальника
управління Укртрансінспекції у
Полтавській області Кужіль Володимира
Миколайовича, Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області про визнання протиправною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до Автозаводського
районного суду міста Кременчука
Полтавської області з
адміністративним позовом до
начальника управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області Кужіля Володимира
Миколайовича про визнання
протиправною та скасування постанови
про застосування фінансових санкцій №
031278 від 17.06.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 16.05.2013 на власному
автомобілі Daimler Chrysler 903.6 КА, номерний
знак НОМЕР_1, здійснював приватну
поїздку з м. Кременчука у м. Харків. У
салоні транспортного засобу
знаходилися родичі позивача: дружина,
мати дружини та син дружини від
попереднього шлюбу. На 471-му км
автошляху "Київ-Харків-Довжанський"
транспортний засіб був зупинений
працівниками Управління
Укртрансінспеції у Харківській
області, якими складено акт перевірки.
У порушення приписів Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №
1567, позивачу не було вручено копії акту
перевірки, він не викликався на розгляд
справи про порушення та позивачу не
було направлено копію постанови № 031278
від 17.06.2013. Зазначає, що ніяких порушень
при обставинах, зазначених в
оскаржуваній постанові, він не вчиняв,
постанова № 031278 від 17.06.2013 винесена з
порушенням закону, а тому підлягає
скасуванню.

05 лютого 2014 року Автозаводським
районним судом міста Кременчука
Полтавської області постановлено
ухвалу про направлення справи для
розгляду по суті заявлених позовних
вимог до Полтавського окружного
адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 року справа прийнята до провадження
судді Сич С.С.

20 березня 2014 року до суду
надійшли письмові заперечення, в яких
на підтвердження правомірності
оскаржуваного рішення відповідач
зазначає, що за результатами
проведеної рейдової перевірки
зафіксовано порушення законодавства
про автомобільний транспорт, а саме,
надання послуг по перевезенню
пасажирів за маршрутом Кременчук -
Харків без оформлення документів,
перелік яких визначений статтею 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт", зокрема, відсутня
ліцензійна картка, договір з
замовником транспортних послуг,
документ що засвідчує оплату
транспортних послуг. За результатами
перевірки складено акт № 054471, з яким
було ознайомлено водія. Звертає увагу
суду, що транспортний засіб Daimler Chrysler
903.6 КА, номерний знак НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2, зареєстрований як
автобус (категорія - Д) та не є легковим
автомобілем. Перевіркою встановлено та
зафіксовано у акті, що у салоні
транспортного засобу позивача
знаходилося 11 осіб, а не 3 особи, як
стверджує позивач. Пояснює, що
обов'язок щодо направлення
повідомлення про дату, час та місце
розгляду справи Управлінням виконано,
повідомлення від 31.05.2013 № 768/5/59-13
направлено позивачем рекомендованим
листом з повідомленням про вручення. На
засідання щодо розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт позивач не
з'явився. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята на підставі, у
межах повноважень, у спосіб, що
передбачені законодавством України та
з урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
просить відмовити у задоволенні
позову.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року до участі у справі в якості
другого відповідача залучено
Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області.

14 травня 2014 року до суду від позивача
надійшли додаткові пояснення, у яких
він зазначає, що в акті перевірки надав
пояснення про те, що здійснював
перевезення своєї сім'ї, копії акту не
отримував, про розгляд справи
інспектор позивача не повідомляв.
Вказує, що інспектори сфотографували
транспортний засіб ззовні, однак, в
салон транспортного засобу не
заходили, тому не могли встановити
кількість осіб, які знаходилися у
салоні автомобіля. Пояснює, що надав
інспекторам список пасажирів, який не
було взято перевіряючими до уваги.

Позивач у судове засідання не
з'явився, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату час та місце
розгляду справи; надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. У судовому засіданні 18
квітня 2014 року позивач та представник
позивача позовні вимоги підтримали.

Представник відповідачів у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
Полтавської області 09.12.2004 року, номер
запису про державну реєстрацію
0000862 /а.с. 90, 114/.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, копія якого наявна у матеріалах
справи, ОСОБА_2 належить транспортний
засіб марки Daimler Chrysler 903.6 КА,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
транспортного засобу - автобус /а.с. 9/.

Таким чином, вказаний
транспортний засіб не відноситься до
легкових автомобілів та є автобусом.

16.05.2013 року старшими державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Харківській
області Троневичем О.А. та Билінкою М.О.
у ході рейдової перевірки на автошляху
"Київ - Харків - Довжанський" 471- ий км на
підставі завдання на перевірку № 015126
від 15.05.2013 року перевірено
транспортний засіб Daimler Chrysler 903.6 КА,
реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, за кермом якого знаходився
ОСОБА_2.

За результатами перевірки
складено акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 16.05.2013 року, в якому зафіксовано
надання послуг по перевезенню
пасажирів за маршрутом
"Кременчук-Харків" без оформлення
документів, перелік яких визначений ст.
39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме, відсутність
ліцензійної картки, договору з
замовником транспортних послуг,
документа що засвідчує сплату
транспортних послуг, перевезення
одинадцяти осіб /а.с. 48, 49/.

Отже, посадовими особами Управління
Укртрансінспекції 16.05.2013 року
здійснено рейдову перевірку
транспортного засобу, який належить
ОСОБА_2

Планова або позапланова перевірки
за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання у даному випадку не
здійснювалася, тому не підлягають
застосуванню вимоги пункту 20 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 № 1567,
відповідно до якого за результатами
планової або позапланової перевірки за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання складається акт за
формою згідно з додатком 2. Акт
складається у двох примірниках, кожен з
яких підписується посадовими особами,
що провели перевірку, та посадовою
особою суб'єкта господарювання або
фізичною особою - суб'єктом
господарювання (далі - уповноважена
особа суб'єкта господарювання). Один
примірник акта передається
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання, щодо якого було
проведено перевірку, інший - до органу
державного контролю.

Натомість, пунктом 21 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 /у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, надалі -
Порядок/ передбачено, що у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3. Про
результати перевірки транспортного
засобу (відсутність порушення або
зазначення номера складеного акта)
посадова особа робить запис у
дорожньому листі (за наявності такого)
із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис.

Отже, положеннями вказаного
Порядку не передбачено складення акту
за формою згідно з додатком 3 в двох
примірниках та надання суб'єкту
господарювання примірника акту,
складеного за результатами рейдової
перевірки транспортного засобу.

З огляду на вищевикладене, суд
відхиляє доводи позивача про
порушення перевіряючими Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №
1567, в частині не вручення позивачу
примірника акту перевірки.

Позивач ознайомився з актом
перевірки від 16.05.2013 року та надав у
ньому письмові пояснення, в яких не
погодився з висновками акту перевірки.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства на
автомобільному транспорті начальником
Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області винесено
постанову про застосування фінансових
санкцій № 031278 від 17.06.2013 року, якою до
позивача застосовано фінансові
санкції у розмірі 1700 грн. /а.с. 5/.

Позивач не погодився з постановою
про застосування фінансових санкцій №
031278 від 17.06.2013 року, у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній
постанові, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
/у редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин/ законодавство
про автомобільний транспорт
складається із цього Закону, законів
України "Про транспорт", "Про дорожній
рух", чинних міжнародних договорів та
інших нормативно-правових актів у
сфері автомобільних перевезень.

Згідно положень статті 6 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
рейдові перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України. У разі
проведення позапланових і рейдових
перевірок автомобільний перевізник, що
буде перевірятися, про час проведення
перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 08.11.2006 р. № 1567 затверджено
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
(далі - Порядок), який встановлює
процедуру здійснення такого контролю.

Відповідно до пункту 4 Порядку /у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин/ державний
контроль на автомобільному транспорті
(далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок.

Згідно з пунктом 21 Порядку у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3. Про
результати перевірки транспортного
засобу (відсутність порушення або
зазначення номера складеного акта)
посадова особа робить запис у
дорожньому листі (за наявності такого)
із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис.

Таким чином, акт фіксує факт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт та є носієм доказової
інформації про виявлені порушення.

Згідно з пунктами 1, 9 частини 1
статті 34 Закону України "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів, забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Відповідно до частини 1 статті 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт" автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Положеннями статті 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
визначено, що документи для
нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника -
ліцензія, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством України; для водія
автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.
Документи на перевезення пасажирів
автобусами для власних потреб: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання автобуса на
законних підставах, список пасажирів,
яких перевозять, завірений підписом
перевізника та печаткою, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на автобус, список пасажирів,
яких перевозять, завірений підписом
перевізника та печаткою, інші
документи, передбачені законодавством
України.

Згідно приписів статті 9 Закону
України "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності"
ліцензуванню підлягають такий вид
господарської діяльності як надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу річковим,
морським, автомобільним, залізничним
транспортом.

Відповідно до пункту 55 Правил
надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 18.02.1997 № 176,
замовлення юридичною або фізичною
особою автобуса для нерегулярних
перевезень здійснюється шляхом
укладення з перевізником письмового
договору про замовлення транспортного
засобу.

Пунктом 61 цих Правил передбачено,
що під час здійснення нерегулярних
перевезень водій повинен мати копію
договору перевізника із замовником
послуг і копію договору обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті.

У акті перевірки від 16.05.2013 року
зафіксовано надання позивачем послуг
по перевезенню одинадцяти пасажирів за
маршрутом "Кременчук-Харків" без
оформлення документів, перелік яких
визначений ст. 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме,
відсутність ліцензійної картки,
договору з замовником транспортних
послуг, документа що засвідчує сплату
транспортних послуг.

Позивач у позовній заяві та
письмових поясненнях вказує, що
перевозив трьох осіб: дружину, матір
дружини та сина дружини від
попереднього шлюбу.

Натомість, у акті перевірки від
16.05.2013 року зафіксовано та підтверджено
показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
безпосередньо проводили перевірку, що
ОСОБА_2 здійснював перевезення
одинадцяти осіб, чим спростовано
пояснення позивача та покази свідка
ОСОБА_4, яка є дружиною позивача.

Суд враховує, що в акті перевірки
від 16.05.2013 року при наданні пояснень
ОСОБА_2 не було вказано про будь-яку
невідповідність записів перевіряючого
щодо здійснення позивачем перевезення
одинадцяти осіб та не зазначено
кількість осіб, які перевозилися
позивачем.

Крім того, позивачем не надано
жодних документів, які б
підтверджували його родинні зв'язки зі
всіма одинадцятьма пасажирами, які
знаходилися у салоні автобуса, як під
час перевірки, так і в ході судового
розгляду справи.

У своїх поясненнях у акті
перевірки ОСОБА_2 зазначив про те, що
під час перевірки мав при собі список
пасажирів та дорожній лист № 26 від
16.05.2013.

Однак, вказаних документів до суду
позивач не надав, у судовому засіданні
18.04.2014 року пояснив, що документи не
були йому повернуті перевіряючими.

Натомість, свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, якими 16.05.2013 року проведена
перевірка, у судовому засіданні
показали, що позивачем до перевірки
було надано виключно реєстраційні
документи на транспортний засіб та
посвідчення водія, інші документи, у
тому числі, список пасажирів та
дорожній лист позивачем до перевірки
не надавалися.

Слід зазначити, що у акті перевірки
від 16.05.2013 року у графі "номер
дорожнього листа" наявна відмітка про
відсутність дорожнього листа.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позивачем було
допущено порушення вимог статті 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт".

Відповідно до абзацу 3 статті 60
Закону України "Про автомобільний
транспорт" за порушення законодавства
про автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 25-27 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567
/надалі - Порядок/, справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

На виконання вимог даного Порядку
Управлінням Укртрансінспекції у
Полтавській області було направлено
позивачу за адресою, внесеною до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
повідомлення про розгляд справи про
порушення законодавства на
автомобільному транспорті від 31.05.2013
вих. № 768/5/59-13, яке повернуто поштовою
установою з відміткою "адресат за
вказаною адресою не проживає, вибув"
/а.с.46/.

Положеннями Порядку передбачено,
що у разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі
/пункт 27 Порядку/.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт на підставі
акту перевірки від 16.05.2013 року,
начальником Територіального
управління Головавтотрансінспекції у
Полтавській області Кужіль В.М.
винесено постанову № 031278 від 17.06.2013
року, якою до позивача застосовано
фінансову санкцію в розмірі 1700 грн. /а.с.
5/.

Постанова про застосування
фінансових санкцій № 031278 від 17.06.2013
року направлена позивачу
рекомендованим поштовим відправленням
за адресою, внесеною до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, але
повернута відправнику поштовою
установою із відміткою "адресат за
вказаною адресою не проживає, вибув"
/а.с. 47/.

Отже, Управлінням
Укртрансінспекції у Полтавській
області виконано обов'язок щодо
направлення позивачу повідомлення про
розгляд справи про порушення
законодавства про автомобільний
транспорт та постанови про
застосування фінансових санкцій.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що оскаржувана
постанова № 031278 від 17.06.2013 року
прийнята на підставі, у межах
повноважень, у спосіб, що передбачені
законодавством України України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано та з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Таким чином, позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Частиною 3 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Підпунктом 3 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставка судового збору за
подання до адміністративного суду
позову майнового характеру становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачем
при зверненні до суду сплачено судовий
збір, який становить 10% від визначеної
законом суми за подання позову
майнового характеру /1720 грн. 50 коп./ у
розмірі 172 грн. 05 коп., що
підтверджується квитанцією № 11 від
21.11.2013 року на суму 68 грн. 82 коп. та
квитанцією № 42 від 11.04.2014 року на суму 103
грн. 23 коп. /а.с. 1, 89/.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_2 у
задоволенні позову стягненню до
Державного бюджету України підлягають
судові витрати у вигляді судового
збору за подання позову майнового
характеру у розмірі 1548 грн. 45 коп.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до начальника
управління Укртрансінспекції у
Полтавській області Кужіль Володимира
Миколайовича, Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області про визнання протиправною
та скасування постанови - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) до Державного бюджету
України судові витрати у вигляді
судового збору у розмірі 1548 гривень 45
копійка (одна тисяча п'ятсот сорок
вісім гривень сорок п'ять копійок) на
розрахунковий рахунок № 4002,
отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві
Полтавської області, 22030001, код за
, банк отримувача: ГУДКСУ у
Полтавській області, код банку: 831019, Код
класифікації доходів бюджету: 22030001,
призначення платежу: Судовий збір, за
позовом ОСОБА_2, Полтавський окружний
адміністративний суд, .

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 20
травня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич