Справа № 810/5169/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5169/13-а( у 2-х томах)
Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової
Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Іванківському районі
Київської області до Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» про
стягнення заборгованості з
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області звернулось до суду з позовом до
Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильський
спецкомбінат» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 1, за
період з 01.07.2013 по 01.09.2013 в загальній
сумі 1951446,48 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року позов задоволено повністю,
стягнуто з Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Іванківському районі
Київської області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1, за період з 01.07.2013 по 01.09.2013 у
загальній сумі 1951446 гривень 48 коп.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
права.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
у відповідача утворилася
заборгованість перед Управлінням
Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області з відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списком № 1 в розмірі 1951446,48
грн., а тому позивач просить стягнути
суму заборгованості з відповідача у
судовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій
підтверджується доказами, наданими
позивачем.

Судова колегія не може погодитись в
повній мірі з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09.07.2003 р.
№ 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон України № 1058-ІV) передбачено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. Коло
осіб, які мають право на пенсію за віком
на пільгових умовах, незалежно від
місця останньої роботи за списком № 1 і
за списком № 2, визначено, зокрема
підпунктами «а» і «б» «з» ч.1 ст. 13
Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон
України № 1788-ХІІ). Однак, до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
п.п. 1 п. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України № 1058-ІV
передбачено, що вказаним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України № 1788-XII.
У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до ст. 27 та з
урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №
21-1.

Відповідно до приписів п. 6.4 вказаної
Інструкції Пенсійний фонд щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік. Підприємства відповідно
до вимог п. 6.8 Інструкції щомісяця до
25-го числа повинні вносити до
Пенсійного фонду України зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з абз.4 п.п. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-ІV підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.
Відповідно до абз. 5 п.п. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-ІV виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону.

Отже, як вбачається, зазначеною нормою
абзацу 4 п.п. 1 п. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України № 1058-ІV прямо
визначено обов'язок відповідача
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Так, винятком із даного правила є
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особливий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за списом
робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України № 1058-ІV
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2004 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2004 року за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, то і
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду України та
Державного бюджету України відповідно.

Відповідно до ст. 14 Закону України №
1788-ХІІ працівники, безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних і відкритих гірничих роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Виходячи зі змісту положень п. 2 розділу
ХV «Прикінцеві положення» Закону
України № 1058-IV у контексті статті 14
Закону України № 1788-XII можна зробити
висновок, що порядок, за якого витрати
на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст. 14
Закону № 1788-XII.

Отже, законодавством чітко
передбачено, що обов'язок щодо
відшкодування вказаних витрат
з'являється у підприємства саме з 2004
року, причому не тільки для тих пенсій,
які призначені в 2004 році, а і для тих,
які призначені раніше, а виплачені у 2004
році.

Щодо застосування судом п. 6 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-IV та п.п. 6.6 п. 6 Інструкції, колегія
зазначає, що «надбавки та підвищення»,
які встановлюються та виплачуються
відповідно до положень Закону України
№ 1788-XII відрізняються від поняття
«збільшення розміру пенсії внаслідок
її перерахунку», визначеного Законом
України № 1058-IV, оскільки
законодавством передбачено не тільки
різні підстави для таких змін розмірів
пенсій (під час встановлення та виплати
додаткових доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону України №
1788-XII, під час здійснення перерахунку та
виплати пенсії з урахуванням
збільшення, яке відбулось внаслідок її
перерахунку, - Закон України № 1058-IV, а й
правові наслідки - додаткові доплати,
надбавки, підвищення мають окремий
статус та обліковуються окремими
рядками, а збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку за нормами
Закону України №1058-IV становить її
основний розмір. Також, територіальні
управління ПФУ зобов'язані надсилати
розрахунки боржникам по пільгових
пенсіях, а також повідомляти про
перераховані пенсії, що свідчить про
обов'язок підприємств відшкодовувати
основний розмір пенсій в повному
обсязі, в тому числі перераховані
пенсії, а не відповідно до протоколів
про призначення пенсії, адже згідно із
пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів ПФУ щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пункту 2
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України № 1058-IV (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го числа поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Виходячи зі змісту абзацу другого
пункту 6.8 Інструкції у разі зміни
розміру пенсії або настання обставин,
які впливають на суму відшкодування,
органи ПФУ повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Як
свідчать матеріали справи, УПФУ
направляло відповідачу розрахунки
фактичних витрат на доставку та
виплату пільгових пенсій, де містилася
інформація як щодо новопризначених,
так і щодо перерахованих пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що
територіальними органами Пенсійного
фонду здійснювалась виплата і доставка
пенсій на користь 462 пенсіонерів у
липні 2013 року та 464 пенсіонерів - у
серпні 2013 року, які працювали на
підприємстві відповідача і отримали
право на пенсію на пільгових умовах,
перебувають на пенсійному обліку у
позивача та інших територіальних
органів Пенсійного фонду.

Також, в ході судового розгляду справи
було встановлено, що всього згідно
платіжних доручень, копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
перераховано в 2013 році на рахунок
Позивача 9 951 079,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач, починаючи з 20.01.2013р.,
проводив у 2013 році щомісячну оплату по
Розрахунках УПФУ, але ця оплати була
меншою (за виключенням липня та грудня
2013 р.) від суми, зазначеній в
Розрахунках.

Так, за січень 2013 р. сплачено менше на 339
226,73 грн.; за лютий 2013 р. сплачено менше
на 6 615,13 грн.; за березень 2013 р. сплачено
менше на 760 282,13 грн.; за квітень 2013 р.
сплачено менше на 384 385,34 грн.; за травень
2013 р, сплачено менше на 221 500,50 грн.; за
червень 2013 р. сплачено менше на 872 951,08
грн. від суми, зазначеної в розрахунках.
Загальна сума недоплати за
січень-червень 2013 р. станом на 01.07.2013
становила 2 584 960,91 грн.

Окрім того, згідно розрахунків
Позивача, Відповідач мав сплатити за
липень 2013 року 988 307,18 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем було перераховано
Позивачу у липні 2013 року 3 616 640,00 грн. - у
вигляді проплати у повному обсязі за
липень 2013 року та у вигляді
заборгованості за січень-червень 2013
року.

Внаслідок цього, по розрахунках 2013 року
станом на 01.08.2013 року заборгованість
Відповідача була ліквідована, навпаки
утворилась переплата в сумі 43 371,91 грн.

Проте у серпні, вересні, жовтні,
листопаді 2013 року Відповідач знову
проводив щомісячну оплату по
Розрахунках УПФУ у меншому розмірі: за
серпень 2013 р. сплачено менше на 934.339,30
грн.; за вересень 2013 р. сплачено менше на
106.056,64 грн.; за жовтень 2013 р. сплачено
менше на 190.863,90 грн.; за листопад 2013 р.
сплачено менше на 1.118.130,34 грн.

Таким чином, загальна сума недоплати за
серпень-листопад 2013 р., і загалом за 2013
рік, станом на 01.12.2013 становила 2 306 018,27
грн.

З наданих доказів вбачається, що
Відповідачем також перераховано кошти
у грудні 2013 року в сумі 1.558.080,00 грн.

Отже, переплата на 264.292,58 грн. від
нарахованих 1.293.787,42 грн. не змогла
перекрити суму заборгованості
серпня-листопада 2013 року (і загалом за
2013 р.), таким чином заборгованість перед
Позивачем станом на 31.12.2013 становила 2 041
725,69 грн.

Таким чином, сума заборгованості - 2 041
725,69 грн. складається саме з недоплат
періоду серпня-листопада 2013 року:

за серпень 2013р. недоплата в сумі 890 967,39
грн. (934.339,30 грн. сума недоплати за
серпень 2013 р. мінус 43.371,91грн. сума
переплати за липень 2013 р.)

за вересень 2013 р. недоплата в сумі 106.056,64
грн.

за жовтень 2013 р. недоплата в сумі 190.863,90
грн.

за листопад 2013 р. недоплата в сумі 853.837,76
грн. (1.118.130,34 грн. сума недоплати за
листопад 2013 р. мінус 264.292,58 грн. сума
переплати за грудень 2013 р.)

Отже, надані відповідачем докази
(платіжні доручення, розрахунки, акти
звірки) свідчать про те, що
заборгованість відповідача за період з
01.07.2013 року по 01.09.2013 року становила 890
967,39 грн.

Також, встановлено, що сума
заборгованості за 2013 рік у розмірі 2 041
725,69 грн. встановлена постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014р. у
справі № 810/164/14. Зазначена сума не
оспорювалась сторонами.

Крім того, необхідно зазначити, що
позивачем були подані доповнення до
заперечень, в яких останній зазначив
про відсутність предмету спору в даній
справі у зв'язку з погашенням
відповідачем заборгованості за 2013 рік.

Зазначеним обставинам суд першої
інстанції належної оцінки не надав.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів, у відповідності
до ст. 205 КАС України, приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» -
задовольнити частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати заборгованість Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» перед
Управлінням Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області станом на 01.09.2013 по розрахункам
з 01.01.2013 по 01.09.2013 у тому числі і по
розрахункам за липень-серпень 2013 року,
в сумі 890 967,39 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Суддя:

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.