Справа № 806/7847/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" травня 2014 р.
Справа № 806/7847/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Весельська М.О., Захарчук
Ю.М.

від відповідача: Курдиляс Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
картонний комбінат" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" лютого
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житомирський картонний комбінат" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
картонний комбінат" звернулося до суду
з позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
№ від 15 листопада 2013 року, яким
підприємству збільшено суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 32500, 00 грн. основного
платежу і 16250, 00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій. В обґрунтування
позовних вимог зазначає, що підставою
для прийняття оспорюваного рішення
стали висновки контролюючого органу
про не підтвердження реальності
здійснення господарської діяльності
та відносин продавця ПП "Клин-Маркет" з
контрагентами; перевіркою встановлено
відсутність об'єктів оподаткування у
останнього, неможливість реального
здійснення цим платником податків
операцій по ланцюгах постачання і
придбання ТМЦ, а також повідомлення
керівником ПП "Клин-Маркет" про те, що
жодного відношення до діяльності
підприємства він не має, первинні
документи ним не підписувалися.
Позивач зазначає, що реальність
здійснення господарських операцій з ПП
"Клин-Маркет" підтверджується
договором поставки,
рахунками-фактурами, видатковою і
податковою накладною, оплату проведено
у безготівковій формі, подальше
використання придбаних плит
підтверджується актами списання і
карткою рахунку 205, тому просить спірне
податкове повідомлення-рішення
скасувати.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
картонний комбінат" з постановою суду
першої інстанції не погодилось, подало
апеляційну скаргу, в якій з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нову про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку. що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

З матеріалів справи слідує, що
працівниками Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області проведено
позаплановуї невиїзну документальну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
картонний комбінат" з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з Приватним
підприємством "Клин-Маркет" за жовтень
2010 року, в ході якої виявлено порушення
позивачем пункту 44.1 статті 44, статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість у сумі 32500, 00 грн. за
жовтень 2010 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 1885/15-01/33644098 від 25 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись з висновками перевірки
Товариство подавало заперечення на акт
перевірки (а.с. 21-25), які залишені без
задоволення.

На підставі вказаного акта
контролюючим органом 15 листопада 2013
року прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачеві суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 32500, 00 грн. основного
платежу і 16250, 00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Як зазначено в акті перевірки (а.с. 18-19),
у жовтні 2010 року позивачем було
отримано від ПП "Клин-Маркет" плити
аеродромні ПАГ 14 2х6х14 у кількості 75 шт.
на суму 195000, 00 грн., у тому числі: ПДВ 32500,
00 грн., виписано прибуткову накладну
від 29.10.2010р.№4269 та податкову накладну
від 29.10.2010р.№4269 , оплату за поставлений
товар проведено через розрахунковий
рахунок в повному обсязі протягом
жовтня 2010 року.

При проведеному аналізі відхилень
згідно з Системою автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Міністерства
доходів і зборів України між сумами
податкових зобов'язань та/або
податкового кредиту з податку на
додану вартість ТОВ "Житомирський
картонний комбінат" та його
контрагентів за жовтень 2010 року
встановлено розбіжність по
контрагенту ПП «Клин-Маркет» в сумі 32500,
00 грн.

Перевіркою фінансово-господарських
взаємовідносин ТОВ "Житомирський
картонний комбінат" з ПП «Клин-Маркет»
на підставі наданих до перевірки
документів обліку та згідно
матеріалів, які отримані від ДПІ у
Приморському районі м. Одеса - акту від
01 квітня 2011 року № 432/23-513/36612865 про
неможливість проведення
документальної перевірки ПП
"Клин-Маркет" щодо документального
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за березень-листопад
2010 року, постанови про відкриття
кримінальної справи від 20 квітня 2012
року щодо групи осіб, які створили
«конвертаційний центр» у період 2008-2011
роки, в т.ч. і щодо керівника ПП
«Клин-Маркет» ОСОБА_6, пояснення
керівника ПП «Клин-Маркет» ОСОБА_6 щодо
його непричетності до діяльності ПП
«Клин-Маркет» встановлено, що в
порушення пункту 44.1 статті 44, статті 198
Податкового кодексу України ТОВ
"Житомирський картонний комбінат"
безпідставно включено до складу
податкового кредиту ПДВ з вартості ТМЦ
в сумі 32500, 00 грн., які отримано у
перевіреному періоді від осіб, які
мають певні ознаки фіктивності та в
ланцюгах поставок яких не підтверджено
походження товару та реальність
здійснення господарської діяльності,
та, відповідно, занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету, в сумі 32500, 00 грн. за жовтень
2010 року.

З матеріалів справи слідує, що 11 жовтня
2010 року між позивачем (Покупець) і
Приватним підприємством "Клин-Маркет"
(Постачальник) укладено договір
поставки № 60/П (а.с. 26-28), за умовами
якого Постачальник зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому Договорі, передати партіями у
власність Покупцеві залізобетонні
плити ПАГ-14 розмірами в плані 6х2 і
товщиною 14 см, виготовлені з важкого
бетону в кількості 100 шт., а Покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому Договорі, прийняти
та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов
вказаного договору позивачем, крім
видаткової накладної (а.с. 29), актів
списання товаро-матеріальних
цінностей (а.с. 33-41),
товарно-транспортних накладних, надано
податкову накладну № 4269 від 29 жовтня 2010
року (а.с. 30).

Форма податкової накладної та порядок
її заповнення затверджені наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 року №165,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 23 червня 1997 року за №233/2037 (у
редакції, чинній на момент виписки
податкової накладної, далі - Порядок).

За змістом пункту 2 Порядку, податкову
накладну складає особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі та якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що
податкова накладна вважається
недійсною у разі її заповнення іншою
особою, ніж зазначена у пункті 2
Порядку.

За правилами заповнення податкової
накладної, встановленими у пункті 18
Порядку, всі складені примірники
податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником
податку здійснювати поставку товарів
(послуг), та скріплюються печаткою
такого платника податку - продавця.
Податкова накладна не підписується
покупцем товарів (послуг) і не
скріплюється його печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
"Клин-Маркет" зареєстроване рішенням
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 13 серпня 2009 року. Керівник
підприємства - ОСОБА_6.

З акту про неможливість проведення
документальної перевірки суб"єкта
господарювання ПП"Клин-Маркет" щодо
підтвердження господарських
правовідносин з контрагентами у
березні-листопаді 2010 року, складеного
ДПІ у Приморському районі м.Одеса від 01
квітня 2011 року № 432/23-513/36612865 слідує, що у
ПП «Клин-Маркет» складські приміщення,
виробничі потужності для здійснення
будь-якого виду діяльності відсутні,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

Так, перевіркою встановлено
взаємовідносини ТОВ "Житомирський
картонний комбінат" з контрагентом,
який має ознаки сумнівності та
стосовно якого було порушено
кримінальну справу за фактом
фіктивного підприємництва, а саме з ПП
«Клин-Маркет».

У поясненні керівник ПП «Клин-Маркет»
ОСОБА_6 повідомив, що погодився
зареєструвати на своє ім'я фірму за 800
доларів США та що до її діяльності не
має жодного відношення, лише підписав
деякі папери, крім первинних і звітних,
з іншими особами по роботі не
спілкувався.

У матеріалах справи також міститься
вирок Приморського районного суду м.
Одеси від 30 травня 2013 року, яким
затверджено угоду, укладену 29 травня 2013
року у приміщенні прокуратури Одеської
області між старшим прокурором
прокуратури Одеської області та
обвинувачем ОСОБА_6 про визнання
винуватості у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого
частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 205
Кримінального кодексу України
(пособництво у створенні фіктивного
суб'єкта підприємницької діяльності -
ПП "Клин-Маркет" з метою прикриття
незаконної діяльності, що заподіяло
велику матеріальну шкоду державі), а
також визнано ОСОБА_6 винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого вказаними нормами
Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст. 205 КК України
фіктивним підприємництвом є створення
або придбання суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) з метою прикриття незаконної
діяльності або здійснення видів
діяльності, щодо яких є заборона

За змістом цієї норми злочинна
діяльність особи, яка вчинила фіктивне
підприємництво, не обмежується
операціями з окремими суб'єктами
господарювання, а охоплює всю
діяльність та свідчить про
використання фіктивного підприємства
виключно з метою здійснення злочинної
діяльності.

Згідно з підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті
7 Закону № 168/97 платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дату
виписування податкової накладної; в)
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); д) місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; е) опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); є) повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ж) ціну поставки
без врахування податку; з) ставку
податку та відповідну суму податку у
цифровому значенні; и) загальну суму
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Відповідно до пункту 18 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 30
травня 1997 року №165, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 23 червня
1997 року за № 233/2037, усі складені
примірники податкової накладної
підписуються особою, уповноваженою
платником податку здійснювати
поставку товарів (послуг), та
скріплюються печаткою такого платника
податку - продавця.

Слід зазначити, що у постанові від
21.01.2011 у справі за позовом ТОВ «СІБ» до
ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська
про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення Верховний Суд
України висловив правову позицію щодо
застосування цих правових норм та
зазначив, що неналежним чином
оформлена (підписана невідомою особою)
податкова накладна не може бути
підставою для нарахування податкового
кредиту за наявності фактів, що
ставлять під сумнів реальність
поставки.

Отже, за умови набуття законної сили
вказаним вище вироком, встановлені у
межах судового процесу обставини
фіктивності підприємницької
діяльності ПП "Клин-Маркет" нівелюють
товарність господарських операцій
позивача з цим підприємством, а отже і
правомірність формування позивачем
податкового кредиту за операціями з
ним.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС
України, вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
оскільки вироком суду керівника ПП
"Клин-Маркет" визнано винним у
пособництві в створенні фіктивного ПП
"Клин-Маркет", отже, виписану від його
імені податкову накладну не можна
вважати належно оформленим та
підписаним повноважною особою звітним
документом, який посвідчує факт
придбання товарів, а тому віднесення
відображеної у ній суми ПДВ у розмірі
32500, 00 грн. до податкового кредиту є
безпідставним, оскільки отримані
позивачем супровідні документи на
товар не мають юридичної сили і не
дають права платнику податків на
формування податкового кредиту по
податку на додану вартість, відповідно
до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового
Кодексу.

Слід зазначити, що згідно з
визначенням, наведеним у пункті 1.7
статті 1 Закону України «Про податок на
додану вартість» (у редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

В силу вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
цієї ж статті Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулює Податковий кодекс України
(пункт 1.1 статті 1).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку, зокрема, з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України (пункт 185.1 статті 185 Податкового
кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
вказаного Кодексу, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4
статті 201 ПК України, податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на податковий кредит є
фактичне придбання товарів (робіт,
послуг) з господарською метою та
наявність первинних документів
(зокрема, податкових накладних),
оформлених у відповідності з вимогами
чинного законодавства.

У свою чергу, необґрунтована податкова
вигода характеризується відсутністю
фактичного здійснення господарських
операцій (їх реальності), здійсненням
операції без ділової мети, обліком
операцій безвідносно до їх дійсного
економічного змісту, необережністю та
необачливістю при вчиненні правочинів
з контрагентами, що не виконують своїх
податкових зобов'язань, укладенням
нетипових та разових угод,
використанням нетрадиційних форм
розрахунків.

Із системного аналізу вказаних вище
норм вбачається, що для отримання права
на податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги).

Доказів щодо реального одержання
товару та подальшого його використання
в господарській діяльності позивач не
надав.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо правомірності
податкового повідомлення - рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 15 листопада 2013 року
та відсутності підстав для його
скасування скасування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстав для скасування
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житомирський картонний комбінат"
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
картонний комбінат" майдан
Станишівський, 7,м.Житомир,10025

3- відповідачу: Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,