Справа № 2а-8287/10/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р.
Справа № 12069/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового
засідання Гелецького
П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2010
року по справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Турківському районі Львівської
області, Державної податкової
адміністрації у Львівській області про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

СПД ФО ОСОБА_1 16.12.2009 року звернувся з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Турківському
районі Львівської області, Державної
податкової адміністрації у Львівської
області про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 26 червня 2009 року та
№ від 26 червня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що податковим
органом зроблено неправомірний
висновок про порушення позивачем п. 1, п.
2, п. 5 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», у зв'язку з чим
прийнято оскаржувані рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2010
року в задоволені позовних вимог
відмовлено повністю. Суд виходив з
того, що кошти в сумі 1800 грн.
знаходились у місці проведення
розрахунків, що не допускається. Крім
того, встановлено факт реалізації пива
без застосування розрахункової книжки.
Що стосується зберігання горілки, то не
доведено, що приміщення де виявлено
відповідний продукт належить іншому
підприємцю чи використовується для
власних потреб.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, стороною позивача подано
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким задоволити позовні
вимоги повністю.

Покликання маються на те, що судом
першої інстанції не взято до уваги
пояснення продавця, порушено
відповідачем порядок проведення
перевірки, а саме не надання платнику
податку направлення на перевірку та
копію наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 05 червня 2009 року
працівниками ДПА у Львівській області
на підставі направлення № 1801,
здійснено перевірку суб'єкта
господарської діяльності СПД ФО ОСОБА_1
з питань здійснення контролю за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій. За наслідками
перевірки складено акт № 002176 від 05.06.2009
року.

На підставі вказаного акта перевірки
податковою інспекцією прийнято
рішення № від 26 червня 2009 року,
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 9 340 грн. за порушення
п. 1, 2, 5 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»(далі Закон № 265), та рішення №
від 26 червня 2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 1700 грн. за порушення
ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Відповідно до ст. 2 Закону № 265 місце
проведення розрахунків - місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові
кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Крім того, відповідно до ч. 4 п. 23 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 833 від 15.06.2006 року
забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку (в касі,
грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що
не належить суб'єкту господарювання, а
також особистих речей касира чи інших
працівників. Твердження позивача, що це
кошти іншого підприємця, які залишені
продавцеві для розрахунку з
постачальниками, не підкріплене
жодними доказами, а тому не можуть
взятися до уваги.

Що стосується факту зберігання
позивачем горілчаних виробів у
підсобному приміщенні, яке належить
іншому підприємцеві, жодних
документів, що підтверджують
належність приміщення, де зберігалися
горілчані вироби іншому підприємцю,
працівникам, які проводили перевірку,
надано не було, а також той факт, що
приміщення, де зберігалася горілка, не
внесене до Єдиного реєстру суперечить
вимогам ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а також вказаний
факт є не спростований стороною
позивача.

Відповідно до ст. 11 Закону України від
04.12.1990 року № 509 «Про державну податкову
службу в Україні» (далі Закон № 509) було
визначено підстави та порядок
проведення планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів). Закон № 265, який регулює
питання застосування реєстраторів
розрахункових операцій при здійсненні
розрахункових операції у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, не пов'язаний з нарахуванням та
сплатою податків, тому перевірки щодо
дотримання вимог цього Закону не
відносяться до перевірок, що були
визначені у ст. 11 Закону № 509, і на них не
поширювалися вимоги даної статті щодо
підстав, порядку їх проведення та
попередження про початок перевірки за
десять днів.

Оскільки, зі слів позивача йому не було
надано жодних документів щодо
направлення на перевірку, копію наказу
керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку, дата її
закінчення, то у останнього виникло
право на недопущення посадових осіб до
проведення перевірки, однак позивач не
скористався своїм правом.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
невручення направлення чи копії наказу
про перевірку при фактичному допуску
до її проведення не може бути підставою
для скасування рішення податкового
органу про застосування штрафних
санкцій при доведеності вчинених
правопорушень.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
залишити без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2010
року по справі № 2а-8287/09/1370, без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному об'ємі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 05.05.2014 року