Справа № 2а/1570/4534/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/74212/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Чумаченко Т.А.,Черпіцької
Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Біляївської районної
державної адміністрації Одеської
області, треті особи - ОСОБА_5, відділ
Держкомзему у Біляївському районі
Одеської області, ОСК «Чайка» про
визнання протиправним та скасування
розпорядження від 15.09.2010 №804/2010,
визнання недійсним державного акту
серії ЯЛ № 460045, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 6 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати
розпорядження Біляївської районної
державної адміністрації Одеської
області № 804/2010 від 15.09.2010 «Про видачу
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 для ведення
садівництва на території Дачненської
сільської ради»;

визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
розташовану в ОСК «Чайка» садового
товариства «Пресобудівник», по вулиці
Основна, Дачненської сільської ради,
серії ЯЛ № 460045, виданий на ім'я ОСОБА_5

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення.

У запереченнях на касаційну скаргу
ОСОБА_5 та ОСК «Чайка», посилаючись на
законність судових рішень, просять
залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Біляївського
райвиконкому від 17.10.1988 № 427 Одеському
виробничому об'єднанню «Прессмаш»
імені 60-річчя Жовтня у колективну
власність передано земельну ділянку
загальною площею 93,3 га для організації
колективних садів. На підставі рішення
Одеського облвиконкому від 27.11.1984 № 594
та рішення виконкому Біляївської
районної ради народних депутатів від
17.10.1988 № 427 на землях радгоспу
«Чорноморський» створено Об'єднаний
садівничий кооператив «Чайка», з
подальшою передачею членам
кооперативу окремих її ділянок у
приватну власність.

На вказану земельну ділянку Одеському
виробничому об'єднанню «Прессмаш»
імені 60-річчя Жовтня був виданий
державний акт № 119 на право
користування земельною ділянкою.

Статут Об'єднаного садівничого
кооперативу «Чайка» затверджено
рішенням виконавчого комітету
Дачненської сільської ради № 470 від
26.11.2009.

Вперше спірна земельна ділянка, яка
належала вказаному об'єднанню, була
виділена ОСОБА_6 згідно протоколу
засідання його уповноважених
представників від 10.09.2008. У подальшому в
зв'язку з відмовою ОСОБА_6 від отримання
вказаної земельної ділянки, вона була
передана ОСОБА_5 згідно протоколу
зборів уповноважених представників
кооперативу.

На підставі висновку сектору
Регіонального розвитку містобудування
та архітектури № 627 від 25.06.2010, яким
визнано за можливе складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку ОСОБА_5,
ТОВ «Річленд» було виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку.

15.09.2010 Біляївською районною державною
адміністрацією Одеської області
прийнято спірне у цій справі
розпорядження № 804/2010 від «Про видачу
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 для ведення
садівництва на території Дачненської
сільської ради», яким затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, які
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5, та передано
вказаній особі вказану земельну
ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Статтею 35 Земельного кодексу України
(далі - ЗК), у редакції на час спірних
правовідносин, передбачено, що
громадяни України із земель державної
і комунальної власності мають право
набувати безоплатно у власність або на
умовах оренди земельні ділянки для
ведення індивідуального або
колективного садівництва.

Іноземні громадяни та особи без
громадянства, а також юридичні особи,
можуть мати земельні ділянки для
ведення індивідуального або
колективного садівництва на умовах
оренди.

Земельні ділянки, призначені для
садівництва, можуть використовуватись
для закладання багаторічних плодових
насаджень, вирощування
сільськогосподарських культур, а також
для зведення необхідних будинків,
господарських споруд тощо.

Землі загального користування
садівницького товариства є його
власністю. До земель загального
користування садівницького товариства
належать земельні ділянки, зайняті
захисними смугами, дорогами, проїздами,
будівлями і спорудами та іншими
об'єктами загального користування.

Приватизація земельної ділянки
громадянином - членом садівницького
товариства здійснюється без згоди на
те інших членів цього товариства.

Використання земельних ділянок
садівницьких товариств здійснюється
відповідно до закону та статутів цих
товариств.

Згідно з частиною 1 статті 116 цього
Кодексу громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

У частині 6 статті 118 ЗК визначено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Судами встановлено, що ОСОБА_5
дотрималась вказаного порядку щодо
отримання спірної земельної ділянки у
власність.

Відповідно до положень статей 6, 17, 104
КАС України до адміністративного суду
має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка
вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Право на звернення до
адміністративного суду з позовом
відповідно до вказаної норми Закону є
можливістю фізичних та юридичних осіб
ініціювати судове провадження в
адміністративній справі з метою
судового захисту їх прав, свобод чи
інтересів, порушених суб'єктом владних
повноважень у сфері публічно - правових
відносин.

Право на звернення до
адміністративного суду з позовом не
завжди співпадає з правом на судовий
захист, яке закріплене у статті 6 КАС
України. Саме по собі звернення до
адміністративного суду за захистом ще
не означає, що суд зобов'язаний надати
такий за хист. Адже для того, щоб було
надано судовий захист, суд повинен
встановити, що особа дійсно має
право,свободу чи інтерес, про захист
яких вона просить, і це право, свобода
чи інтерес порушені відповідачем у
публічно-правових відносинах.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що ОСОБА_4, звертаючись до суду з
вказаним позовом, не обґрунтував, які
його особисті права, свободи чи
інтереси були порушені у вказаних
правовідносинах.

У частині 2 статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на описане суди попередніх
інстанцій прийшли до висновку, що
відповідач, приймаючи спірне рішення,
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
відтак про відсутність підстав для
задоволення позову у цій частині.

Оскільки решта позовних вимог є
похідними, суди також визнали їх
необґрунтованими.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 6 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: