Справа № 421/622/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозолєва Т.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
справа №421/622/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області на
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 31 березня
2014 року у справі № 421/622/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську Луганської
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії
щодо перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області
(далі - Управління) посилаючись на те, що
перебуває на обліку в Управлінні та
отримує пенсію як державний службовець
з 01.11.2010 року. До виходу на пенсію вона
працювала в управлінні Пенсійного
фонду України в м. Первомайську
Луганської області.

З розрахунком розміру пенсії
відповідач до січня 2014 року їй не
знайомив. У січні 2014 року, вона
дізналась, що під час розрахунку
розміру пенсії відповідачем не були
враховані всі складові її заробітної
плати, на які нараховувалися та
сплачувалися внески згідно Закону
України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

27 січня 2014 року вона звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії, якою просила виконати
перерахунок пенсії з урахуванням усіх
складових заробітної плати, на які було
нараховані та з яких утримані страхові
внески.

У лютому місяці поточного року вона
отримала рішення відповідача від 07.02.2014
року за № 26/14-11 про відмову в
перерахунку пенсії, яким їй було
відмовлено з посиланням на те, що
статтею 33 Закону України від 16 грудня
1993 року № 3723-ХII «Про державну службу»,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, суми індексації
заробітної плати не включаються до
заробітної плати державного службовця
при обчисленні пенсії.

З цією відповіддю вона не згодна, а дії
(бездіяльність) відповідача вважає
протиправними та такими, що суттєво
порушили її конституційні права і
інтереси.

Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 31 березня
2014 року, у цій справі позов було
задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії відповідача
та скасовано рішення Управління від
07.02.2014 року № 26/14-11 щодо відмови ОСОБА_2,
у здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових її
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсій, у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, та сум
нарахованої індексації за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі;

зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплачувати пенсію
ОСОБА_2, в розмірі 85 відсотків від суми
заробітної плати починаючи з 01.02.2014 р.,
тобто з дня звернення за перерахунком
пенсії, виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, сум
виплаченої їй щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
сплачувати пенсію у подальшому в
перерахованому розмірі.

В іншій частині задоволення позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до вимог
статті 33 Закону № 3723-ХІІ інші виплати
та компенсація за невикористану
відпустку не є складовими заробітної
плати державного службовця, тому
враховувати їх при розрахунку пенсії
державного службовця немає законних
підстав.

Крім того, відповідно до вимог статті 37
Закону № 3723-ХІІ, в редакції Закону
України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон - № 3668-VІ) розмір пенсії
розраховується, виходячи з 80 % від
заробітку.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом встановлено, що позивачка,
перебуває на обліку в Управлінні з
01.11.2010 року та отримує пенсію за віком,
призначену згідно із Законом № 3723-ХІІ.

27 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії по заробітній платі з
урахуванням усіх складових заробітної
плати відповідно до довідки від 27.01.2014
року № 810/04-25, виданої Управлінням
(а.с.15).

Рішенням від 07 лютого 2014 року №26/14-11
відповідач в перерахунку пенсії
позивачу відмовив з посиланням на
статтю 33 Законом № 3723-ХІІ.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року (справа №
21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону
України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 41 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Далі, умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частин другої та
п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ в
редакції, що діяла на час призначення
позивачу пенсії, право на отримання
пенсії державних службовців мали
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ (її текст викладено в
новій редакції), зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається державним
службовцям у разі реалізації ними
такого права: пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ щодо призначення
державним службовцям слідчим пенсії у
розмірі не більше 90 відсотків від суми
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону №
3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ змін не зазнали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
державним службовцям має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державних службовців, є
положення статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання в подібних правовідносинах
висловлювалась Верховним Судом
України у постановах від 10 грудня 2013
року у справі № 21-348а13 та від
17 грудня 2013 року.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 31 березня
2014 року у справі № 421/622/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську Луганської
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії
щодо перерахунку пенсії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов