Справа № 826/3971/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2014 року 14:20
№ 826/3971/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Експерт»до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послугпровизнання
протиправною та скасування постанови,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто Експерт»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг про визнання
протиправною та скасування постанови
Нацкомфінпослуг № 09/16/4-АГ про
застосування штрафної санкції за
правопорушення, вчинені на ринках
фінансових послуг від 26 лютого 2014 р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг з порушенням норм
чинного законодавства прийнято
постанову № 09/16/4-АГ, якою до позивача
застосовано штрафну санкцію у розмірі
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що відповідач,
приймаючи спірне рішення, залишив поза
увагою обставини, які пом'якшують або
обтяжують відповідальність.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Згідно наданих письмових заперечень,
не погоджується з заявленими позовними
вимогами та просить суд відмовити в їх
задоволенні. Обґрунтовуючи
заперечення на позовні вимоги
зазначив, що правопорушення
законодавства про фінансові послуги не
заперечується позивачем, факт
правопорушення не спростовується,
отже, відповідачем у відповідності до
положень чинного законодавства
винесено оскаржувану постанову.
Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи положення частини 6 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, беручи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, в судовому засіданні 24
квітня 2014 року суд ухвалив перейти до
розгляду справи в письмовому
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Актом планової виїзної перевірки
(інспекції) від 27.01.2014 р. № 17/16-4
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто Експерт»,
відповідно до абзацу третього пункту 4.2
розділу 4 Положення про застосування
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання ринків
фінансових послуг, заходів впливу за
порушення законодавства про фінансові
послуги, затвердженого розпорядженням
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг 20.11.2012 № 2319, що
зареєстровано в Міністерстві юстиції
виявлено порушення законодавства про
фінансові послуги в діяльності ТОВ
«Авто Есперт», які викладені в Акті про
правопорушення ТОВ «Авто Експерт»
законодавства про фінансові послуги»
від 31.01.2014 № 9/16-4-АП.
Так, відповідачем встановлено наступні
порушення законодавства про фінансові
1. Товариством не було повідомлено
Нацкомфінпослуг про звільнення
головного бухгалтера (наказ директора
про звільнення № 23 від 06.11.2013), чим
порушено вимоги пункту 3 розділу X
Положення про Державний реєстр
фінансових установ, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.03
№ 41, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.09.2003 за № 797/8118, щодо
невиконання фінансовою установою
обов'язку протягом п'ятнадцяти днів
після виникнення змін та/або доповнень
до документів, поданих нею для внесення
до Реєстру, письмово повідомити
Нацкомфінпослуг та надати відповідні
підтвердні документи;
2. Товариством не було повідомлено
Нацкомфінпослуг про призначення
головного бухгалтера (наказ директора
про призначення № 24 від 20.11.2013, чим
порушено вимоги пункту 3 розділу X
Положення про Державний реєстр
фінансових установ, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.03
№ 41, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.09.2003 за №797/8118, щодо
невиконання фінансовою установою
обов'язку протягом п'ятнадцяти днів
після виникнення змін та/або доповнень
до документів, поданих нею для внесення
до Реєстру, письмово повідомити
Нацкомфінпослуг та надати відповідні
підтвердні документи;
3. Товариством не було повідомлено
Нацкомфінпослуг про діючі поточні
рахунки в ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль»,
чим порушено вимоги пункту 3 розділу X
Положення про Державний реєстр
фінансових установ, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
28.08.2003 №41, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11.09.2003 за
№797/8118, щодо невиконання фінансовою
установою обов'язку протягом
п'ятнадцяти днів після виникнення змін
та/або доповнень до документів, поданих
нею для внесення до Реєстру, письмово
повідомити Нацкомфінпослуг та надати
відповідні підтвердні документи;
4. Товариством не було повідомлено
Нацкомфінпослуг про наявність власної
веб - сторінки в мережі Інтернет, чим
порушено вимоги пункту 4 розділу X
Положення про Державний реєстр
фінансових установ, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
28.08.2003 №41, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11.09.2003 за
№797/8118, щодо обов'язку фінансової
установи протягом п'ятнадцяти робочих
днів після виникнення змін та/або
доповнень до документів, поданих нею
для внесення до Реєстру, письмово
повідомити Нацкомфінпослуг та надати
відповідні підтвердні документи.
5. Товариством не надана інформація та
документи на письмову вимогу від 17.09.2013
№8709/16-8 щодо врегулювання відносин
громадянина ОСОБА_1, чим порушені
вимоги пункту 2 частини першої статті 41
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» в частині виконання
обов'язку учасника ринку фінансових
послуг, своєчасно подавати інформацію
Уповноваженому органу.
Враховуючи викладене, 26.02.2014 р.
Нацкомфінпослуг винесено оскаржувану
Постанову № 09/16/4-АГ про застосування
штрафної санкції за правопорушення,
вчинені на ринках фінансових послуг,
відповідно до якої, до позивача
застосовано штрафну санкцію у розмірі
Не погоджуючись з оскаржуваною
постановою, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом про її скасування.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Законом України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» від 12 липня 2001 року N
2664-III (надалі - Закон N 2664-III) встановлено
загальні правові засади у сфері
надання фінансових послуг, здійснення
регулятивних та наглядових функцій за
діяльністю з надання фінансових
Відповідно до п. 1 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, затвердженого
Указом Президента України від 23
листопада 2011 року № 1070/2011, Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (Нацкомфінпослуг), є державним
колегіальним органом, підпорядкованим
Президенту України, підзвітним
Верховній Раді України.
Нацкомфінпослуг здійснює державне
регулювання ринків фінансових послуг у
межах, визначених законодавством.
Частиною першою статті 39 Закону N 2664-III
визначено, що у разі порушення законів
та інших нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, застосовує заходи впливу
відповідно до закону.
Порядок провадження у справах про
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг (далі - справи про
правопорушення), механізм прийняття
рішень Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг (далі -
Нацкомфінпослуг) про застосування
заходів впливу та їх оскарження
регламентується Положенням про
застосування Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, заходів
впливу за порушення законодавства про
фінансові послуги, затвердженого
Розпорядженням Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 N
2319, зареєстровано в Міністерстві
(надалі - Положення N 2319).
Відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Положення
N 2319 Нацкомфінпослуг може
застосовувати такі заходи впливу,
зокрема, накладати штрафи в розмірах,
передбачених статтею 41 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до п. 4.2 Розділу ІV Положення
N 2319 виявлені посадовими особами
Нацкомфінпослуг факти порушення
законодавства про фінансові послуги
викладаються в акті про правопорушення
із зазначенням доказів (документів,
даних та інформації), що підтверджують
факт вчинення порушення законодавства
про фінансові послуги, та з посиланням
на відповідну норму закону та/або
іншого нормативно-правового акта.
Рішення про накладення штрафної
санкції (штрафу) на особу за
правопорушення, вчинені на ринку
фінансових послуг, приймається у
вигляді постанови уповноваженої особи
Нацкомфінпослуг (п. 2.4 Розділу ІІ цього
Положення).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону N 2664-III
уповноважений орган застосовує до
учасників ринків фінансових послуг
(крім споживачів фінансових послуг)
штрафні санкції за неподання,
несвоєчасне подання або подання
завідомо недостовірної інформації - у
розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене вище, положеннями
чинного законодавства на відповідача
покладено обов'язок, у разі виявлення
порушення законодавства про фінансові
послуги, застосовувати відповідні
заходи впливу, зокрема, такі як
накладення штрафу.

Відповідно до п. 1.7 Розділу І Положення N
2319 визначено, що рішення у справі про
правопорушення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Рішення повинно ґрунтуватися лише на
тих доказах, які були досліджені під
час розгляду справи про
правопорушення.

Доказами в справі про правопорушення є
будь-які фактичні дані, отримані в
установленому законом порядку, що
свідчать про наявність чи відсутність
порушення законодавства про фінансові
послуги, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

В Рекомендації № R (80) 2 Комітету
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень від
11.03.1980 р. визначено, що під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Пунктом 4.12 Розділу IV Положення N 2319
визначено, що уповноважена особа
Нацкомфінпослуг при підготовці справи
про правопорушення, за яке передбачено
застосування заходу впливу,
визначеного підпунктом 3 пункту 2.1
розділу II цього Положення, до розгляду
повинна: з'ясувати, чи належить до її
компетенції розгляд справи про
правопорушення; з'ясувати, чи належить
до її компетенції застосування
відповідного заходу впливу;
перевірити, чи дотримані вимоги
законодавства при складанні акта про
правопорушення; з'ясувати, чи є в
наявності додатки, зазначені в акті про
правопорушення; з'ясувати, чи
застосовувалися раніше до особи заходи
впливу за таким самим фактом;
перевірити наявність обставин, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність особи; визначити
необхідність залучення до розгляду
справи про правопорушення фахівців,
експертів із питань ринку фінансових
послуг, фахівців саморегулівних
організацій та інших осіб; перевірити
своєчасність повідомлення особи про
дату, час та місце розгляду справи про
правопорушення.

За таких обставин суд, дотримуючись
принципів законності, поділу влади, а
також компетенції, визначеної
Конституцією та законами України, не
має права перебирати на себе
повноваження Нацкомфінспослуг щодо
перевірки наявності обставин, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність особи, та відповідно
визначення порядку та розміру
застосування заходів впливу на
учасників ринку фінансових послуг.

Суд звертає увагу, що позивачем не
заперечується факт вчинення
правопорушення на ринку фінансових
послуг.

Крім того суд не приймає до уваги, лист
позивача від 25.02.2014 р. щодо усунення
порушень, встановлених в акті планової
виїзної перевірки (інспекції) № 17/16-4-ФП
від 27.01.2014 р., оскільки належних,
документально підтверджених доказів
на його виконання суду не надано.

Інших доказів та обґрунтувань, які б
свідчили про протиправність
оскаржуваного рішення позивачем суду
не надано, з огляду на що, у суду
відсутні правові підстави для
скасування постанови Нацкомфінпослуг
№ 09/16/4-АГ про застосування штрафної
санкції за правопорушення, вчинені на
ринках фінансових послуг від 26 лютого
2014 р.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94,
160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Експерт»
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук