Справа № 712/14959/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області на
постанову Соснівського районного суду
міста Черкаси від 02 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державному службовцю,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Соснівського
районного суду міста Черкаси з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м. Черкасах Черкаської області про
визнання протиправною відмови щодо
перерахунку пенсії з врахуванням інших
виплат як складової заробітної плати
при обчисленні пенсії; зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії із
врахуванням інших виплат за жовтень 2009
року - 1827,21 грн., за квітень 2010 року - 2948,40
грн., вересень 2010 р. - 3077,73 грн., квітень
2011 року - 3144,96 грн., серпень 2011 року - 3259,50
грн. та подальшої її виплати з дня
призначення пенсії 08 липня 2011 року.

Постановою Соснівського районного
суду міста Черкаси від 02 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано відмову управління Пенсійного
фонду України в м. Черкаси Черкаської
області щодо перерахунку пенсії з
врахуванням інших виплат ОСОБА_2 -
протиправною. Зобов'язано управління
Пенсійного Фонду України в м. Черкаси
Черкаської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням інших виплат та премій
суми за жовтень 2009 року 1827,21 грн.,
квітень 2010 р. - 2948,40 грн., вересень 2010
року - 3077,73 грн., квітень 2011 року - 3144,96
грн., серпень 2011 року - 3259,50 грн. та
подальшої її виплати з 04.05.2013 року. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 починаючи з 08.07.2011 року отримує
пенсію по інвалідності відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Для нарахування пенсії, позивачем
відповідачу була надана довідка
Департаменту житлово-комунального
комплексу Черкаської міської ради та
Управління з питань комунального майна
та житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Соснівської
районної у м. Черкасах ради від 13.09.2011
року №136 та від 13.09.2011 року №110/18-28 про
складові заробітної плати за період з
01.01.2009 р. до 19.10.2009 р. та з 20.10.2010 року по
01.09.2011 року. Відповідно до вказаної
довідки в інші виплати включені суми :
за жовтень 2009 року - 1827,21 грн.. Крім того,
відповідно до довідки Управління з
питань комунального майна та
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Соснівської
районної у м. Черкасах ради в інші
виплати включені суми : за квітень 2010
року - 2948,40 грн., вересень 2010 р. - 3077,73 грн.,
квітень 2011 року - 3144,96 грн., серпень 2011
року - 3259,50 грн. На всі вказані виплати
нараховані страхові внески.

Проте, 05.11.2013 року, позивач отримала
відмову від управління Пенсійного
фонду України в м. Черкаси Черкаської
області стосовно включення в
заробітну плату для обчислення пенсії
інших виплат, що включені до довідки.
Відмова була мотивована тим, що зміни
до чинного законодавства, зокрема,
Закону України «Про державну службу»
та постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсій» не вносилися і, відповідно, при
визначені заробітної плати для
обчислення пенсії державного
службовця включаються складові
заробітної плати, передбачені
вищезазначеними нормативно - правовими
актами.

В зв'язку з цим, позивач звернулась до
суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що розрахунок
призначеної пенсії позивачу було
проведено не вірно, з порушенням та не
правильним застосуванням
законодавства яке регулює це питання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці», структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які проводяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсій.

Пунктом 1 постанови КМ України
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв цього
періоду на даній роботі.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього
Закону, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постанови Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року.

Крім того, право пенсіонера, що
отримує пенсію за законодавством
України про державну службу на
врахування «інших виплат»,
підтверджено постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 року, яка залишена без змін
ухвалами Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
та Вищого адміністративного суду
України від 21.11.2012 року.

На виконання зазначеного
судового рішення, яке набрало законної
сили Правлінням Пенсійного фонду
України прийнято постанову «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/09/2670», якою затверджено
довідку про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу». У вказаній
довідці міститься поле «Інші виплати»,
з необхідністю їх розшифровки.

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
те, що відмовляючи у перерахунку пенсії
з урахуванням таких виплат, як
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби та допомога
на оздоровлення, відповідач діяв
усупереч вимогам законів України та
ряду підзаконних актів.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
зобов'язання відповідача здійснювати
перерахунок пенсії позивачу з 04.05.2013
року, оскільки остання звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії 04.11.2013 року.

Враховуючи викладене, апелянтом не
було надано доказів на підтвердження
вимог апеляційної скарги, а висновки
суду першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області - залишити без
задоволення, а постанову Соснівського
районного суду міста Черкаси від 02
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.