Справа № 552/1637/14-а
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/1637/14-а
Провадження № 2-а/552/76/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2014 року Суддя Київського
районного суду м. Полтави Шаповал Т.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01 січня 2014 року.
В поданій до суду позовній заяві
посилався на те, що є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, йому
була встановлена 2 група інвалідності.
Вважає, що відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком як інвалід 2 групи.

Просив суд визнати дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо відмови у
перерахунку пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» протиправними.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області провести починаючи з 01 січня
2014 року та до дати втрати такого права
або змін в законодавстві, або до
законодавчого врегулювання спірних
відносин, нарахування та виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законами України «Про
Державний бюджет України» на
відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат.

Суддя, розглянувши справу в порядку
скороченого провадження, оцінивши
повідомлені позивачем обставини,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та йому
встановлено 2 групу інвалідності.

Позивач знаходиться на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області та йому
призначено пенсію по інвалідності.

Відповідачем Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Полтавській області на звернення
позивача листом від 05 лютого 2014 року
№39/Р-03 повідомлено, що додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
йому виплачується в розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
40%. В грошовому виразі це становить 379
грн. 60 коп.

Також цим листом повідомлено, що
кошти для виплати пенсій за рішеннями
судів не передбачені Законами України
«Про державний бюджет України на 2012
рік», «;Про державний бюджет України на
2013 рік», «Про державний бюджет України
на 2014 рік».

Відповідно до ст. 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Статтею 49 Закону України «Про
статус і соціальний захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на
державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст. 46
Конституції України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно п.4 Закону України «Про
Державний бюджет Україи на 2013 рік» у 2013
році норми і положення статей 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду на 2013 рік.

Це положення закону не
скасовано, не змінено і не визнано
неконституційним.

Отже , з моменту набрання
чинності Закону України «Про Державний
бюджет Україи на 2013 рік» і по 01 січня 2014
року нарахування та виплата
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
повинні здійснюватися у порядку та
розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України, а не зазначеним вище
Законом.

Таким чином, застосування
відповідачем у 2013 році при
нарахуванні позивачу додаткової
пенсії Постанови Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є правомірним.

Що стосується нарахування
додаткової пенсії позивачу починаючи з
01 січня 2014 року, то судом приймається до
уваги, що будь-яких змін до ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з приводу встановлення
розміру такої пенсії на час розгляду
справи внесено не було, тому в цій
частині порушене право позивача
підлягає захисту.

Зі ст. ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає з
приписом п.4 Порядку обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997
року № 523.

Згідно зі ст. 28 Закону України «
Про загальнобов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 46
Конституції України пенсії та інші
види соціальних виплат та допоміг, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчій
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Коснтитуцією України та Законами
України державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
визначаються Законом України Законом
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії».

Абзац 3 ст. 1 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії»
передбачає встановлені законами
мінімальні розміри оплати праці,
доходів громадян, пенсійного
забезпечення, соціальної допомоги,
розміри інших видів соціальних виплат,
встановлені законами та іншими
нормативно-правовими актами, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону
України «Про прожитковий мінімум»,
прожитковий мінімум вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я,
набору продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості. Прожитковий мінімум
встановлюються Кабінетом Міністрів
України і щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Тому, мінімальний розмір пенсії
за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність,
є відправною величиною, від якої
проводиться розрахунок державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначених
відповідно Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, суд приходить до висновку, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями,
наведеними вище, застосуванню підлягає
розмір прожитковому мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, суд приходить до
висновку, щодо визнання протиправною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області щодо не нарахування з 01
січня 2014 року додаткової пенсії
позивачу у розмірі 75% відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком визначеної
ст. 28 Закону України « Про
загальнобов'язкове державне пенсійне
страхування» та зобов»язання
відповідача провести перерахунок та
виплати з урахуванням проведених
виплат, з 01 січня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 7-11, 71, 159, 160 - 163
КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнатии дії Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 провести
нарахування та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбаченої ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законами України Про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з 1 січня 2014 року з
урахуванням проведених виплат
протиправними.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавської
області провести ОСОБА_1 нарахування
та виплату щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченої ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законами України Про
Державний бюджет України на
відповідний рік, починаючи з 01 січня 2014
року, з урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м.
Полтави протягом десяти днів з дня
отримання його копії

Головуючий суддя

Т.В. Шаповал