Справа № 826/1576/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа: № 826/1576/14

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В., Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря
Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, про скасування постанови від 17
січня 2014 року № 11/17/4-20 ФМ,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» ( далі - позивач )
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг ( далі -
відповідач ) про скасування постанови
від 17 січня 2014 року № 11/17/4-20 ФМ про
накладення штрафної санкції.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28
лютого 2014 року та ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, так як, на думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала суду - без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» ( далі - ПрАТ «СГ
«ТАС» ) є юридичною особою, яка
займається діяльністю на ринку
фінансових послуг.

Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, було проведено
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання ним вимог
законодавства України у сфері
фінансового моніторингу, за
результатами якої складено акт від 20
грудня 2013 року № 282/17-4 ФМ.

Згідно з висновками зазначеного акту
перевірки, відповідачем було
встановлено порушення ПрАТ «СГ «ТАС»
приписів законодавства у галузі
фінансового моніторингу шляхом
невиконання товариством своїх
зобов'язань щодо виявлення, реєстрації
фінансових операцій, які підлягають
фінансовому моніторингу, та
повідомлення відповідних фінансових
органів про їх вчинення.

На підставі висновків акту від 20 грудня
2013 року № 282/17-4 ФМ відповідачем було
винесено постанову від 17 січня 2014 року
№ 11/17/4-20 ФМ, відповідно до якої на ПрАТ
«СГ «ТАС» накладено штрафну санкцію у
розмірі 34 000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Закону
України «Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму» ( далі - Закон
№ 249-IV ), Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» ( далі - Закон № 996-XIV ),
Порядком взяття на облік суб'єктів
первинного фінансового моніторингу,
реєстрації ними фінансових операцій,
що підлягають фінансовому моніторингу,
і подання Державній службі фінансового
моніторингу інформації про зазначені
та інші фінансові операції, що можуть
бути пов'язані з легалізацією (
відмиванням ) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2010 року № 747 ( далі - Порядок № 747
).

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У пункті 1 частини 2 статті 5 Закону №
249-IV закріплено, що суб'єктами
первинного фінансового моніторингу є,
зокрема, страховики ( перестраховики ).

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 6
Закону № 249-IV, суб'єкт первинного
фінансового моніторингу зобов'язаний
забезпечувати реєстрацію фінансових
операцій, що підлягають фінансовому
моніторингу не пізніше наступного
робочого дня з дати їх виявлення.

Підпунктом «а» пункту 6 частини 2
статті 6 Закону № 249-IV регламентовано,
що суб'єкт первинного фінансового
моніторингу зобов'язаний повідомляти
Спеціально уповноважений орган про
фінансові операції, що підлягають
обов'язковому фінансовому моніторингу,
протягом трьох робочих днів з дня їх
реєстрації або спроби їх проведення.

У пункті 13 частини 1 статті 15 Закону №
249-IV передбачено, що фінансова операція
підлягає обов'язковому фінансовому
моніторингу у разі, якщо сума, на яку
вона проводиться, дорівнює чи
перевищує 150 000,00 гривень ( для суб'єктів
господарювання, які проводять азартні
ігри, - 13 000 гривень ) або дорівнює чи
перевищує суму в іноземній валюті,
еквівалентній 150 000 гривень ( для
суб'єктів господарювання, які
проводять азартні ігри - 13 000 гривень ),
та має, зокрема таку ознаку як
проведення страхової виплати або
страхового відшкодування.

Аналогічна правова норма міститься в
пункті 6 Порядку № 747.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
14 Закону № 249-IV, державне регулювання і
нагляд у сфері запобігання та протидії
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму здійснюються
щодо: страховиків (перестраховиків),
ломбардів та інших фінансових установ,
а також юридичних осіб, що відповідно
до законодавства надають фінансові
послуги (крім фінансових установ та
інших юридичних осіб, щодо яких
державне регулювання і нагляд у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму здійснюються іншими
суб'єктами державного фінансового
моніторингу), платіжних організацій та
членів платіжних систем, що є
небанківськими установами, -
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг.

У пункті 5 частини 1 статті 20 Закону №
249-IV закріплено, що Нацкомфінпослуг має
право одержувати від суб'єктів
первинного фінансового моніторингу на
запит інформацію (довідки, копії
документів), у тому числі таку
інформацію, що містить банківську або
комерційну таємницю, про фінансові
операції, що стали об'єктом фінансового
моніторингу та пов'язані з ними
операції.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що підставою для
виникнення у суб'єктів первинного
фінансового моніторингу обов'язку
здійснювати реєстрацію фінансової
операції та повідомляти відповідні
спеціалізовані органи про її вчинення
є наявність сукупності трьох умов: 1)
вчинення операції; 2) рівняння розміру
операції 150 000 грн. або перевищення
цього розміру; 3) призначення платежу -
проведення страхової виплати або
страхового відшкодування.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів встановила, що позивачем було
здійснено чотири фінансові операції, а
саме: 1) 07 березня 2013 року з поточного
рахунку ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено
перерахування коштів у сумі 302 468,83 грн.
із зазначенням мети платежу - страхове
відшкодування ОСОБА_2, відповідно до
договору страхування від 08 липня 2012
року № АВ 3799269; 2) 17 травня 2013 року з
поточного рахунку ПрАТ «СГ «ТАС» було
здійснено перерахування коштів у сумі
460 603,95 грн. із зазначенням мети платежу -
страхове відшкодування ОСОБА_3,
відповідно до договору страхування від
23 листопада 2012 року № АВ 9475998; 3) 18 травня
2013 року з поточного рахунку ПрАТ «СГ
«ТАС» було здійснено перерахування
коштів у сумі 315 393,00 грн. із зазначенням
мети платежу - страхове відшкодування
ОСОБА_4, відповідно до договору
страхування від 28 грудня 2012 року № АЕ
0856083; 4) 07 червня 2013 року з поточного
рахунку ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено
перерахування коштів у сумі 548 094,49 грн.
із зазначенням мети платежу - страхове
відшкодування ОСОБА_5, відповідно до
договору страхування від 05 жовтня 2012
року № АВ 9315411.

Тож, враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
вказані фінансові операції позивача
відповідають ознакам, сукупність яких
обумовлює необхідність здійснення
суб'єктом первинного фінансового
моніторингу їх реєстрації таких
операцій та повідомлення
спеціалізованих органів про їх
вчинення у порядку та в межах строків,
установлених пунктом 5 частини 2 статті
6 і пунктом 13 частини 1 статті 15 Закону №
249-IV. Однак, ПрАТ «СГ «ТАС», у порушення
зазначених законодавчих приписів,
спірні операції не було зареєстровано,
а також не повідомлено
Держфінмоніторинг України про їх
вчинення.

Доводи апелянта про те, що у платіжних
дорученнях через технічні
несправності було невірно вказано
призначення платежів за спірними
фінансовими операціями, що у
наступному виправлено з посиланням на
лист ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»,
колегія суддів вважає
необґрунтованими і такими, що не
підтверджені належними і допустимими
доказами у розумінні статті 70 КАС
України, з огляду на наступне.

Так, зокрема, ані вказаний лист ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль», ані розписки
осіб, якими були отримані страхові
виплати не можуть вважатися належною
та необхідною первинною документацією
у розумінні Закону № 996-XIV, якою
підтверджується факт здійснення
фінансової операції, переказ
конкретної грошової суми певній особі
та призначення платежу.

Крім того, відомості до договору, які
були подані позивачем до суду
апеляційної інстанції, не містять
необхідних реквізитів, які згідно зі
статтею 9 Закону № 996-XIV є обов'язковими
для первинної документації, а саме: у
зазначених відомостях відсутні
підписи посадових осіб, якими вони були
складені, та печаті самого
підприємства, яким були перераховані
кошти, що свідчить про невідповідність
зазначених документів вимогам
належності та допустимості доказів у
розумінні статті 70 КАС України та,
відповідно, про неможливість прийняття
їх до уваги судом.

Жодний інших банківських документів,
якими підтверджувався б факт уточнення
спірних фінансових операцій та
відсутність обставин, що зумовлюють
виникнення у ПрАТ «СГ «ТАС» обов'язку
забезпечити здійснення їх реєстрації
та повідомлення про такі операції
Держфінмоніторинг України, позивачем
ані до суду першої інстанції, ані під
час розгляду справи у порядку
апеляційного провадження надано не
було.

Натомість, відповідач, який є суб'єктом
владних повноважень, діючи у
відповідності до частини 2 статті 71 КАС
України, довів правомірність винесення
ним оскаржуваної постанови та
переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для задоволення
адміністративного позову в та
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог статтв 159 КАС
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» необхідно залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2014 року - без змін.

Керуючись статтями 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя :

Судді :

Повний текст рішення виготовлено
15 травня 2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.