Справа № 826/3072/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2014 року 14:30 № 826/3072/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та
скасування Постанови №41152683 від 09.12.2013
ОСОБА_1, (далі по тексту - позивач),
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та
скасування Постанови №41152683 від 09.12.2013
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем в порушення вимог чинного
законодавства відкрито виконавче
провадження за виконавчим документом,
що не відповідає вимогам ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження",
чим порушено законні права та інтереси
позивача. Також позивач звертав увагу
суду, що станом на дату прийняття
оскаржуваної постанови, ним було
добровільно сплачено, визначений у
виконавчому документі, штраф.
Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи без його участі. У
письмових запереченнях представник
відповідача проти позовних вимог
заперечував, просив у задоволенні
позову відмовити повністю, оскільки
при винесенні оскаржуваної постанови
діяв у спосіб та в межах, визначених
чинним законодавством України.
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так
само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
11.09.2013 року Інспектором ДПС 2 взводу 1
батальйону полку ДПС ДАІ м. Києва
прийнято Постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №068737, (надалі - Постанова №068737),
згідно п.1 резолютивної частини якої,
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладено на нього
штраф у розмірі 425 грн.
Згідно п.2 резолютивної частини
Постанови №068737, на підставі ч.2 ст.308
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, у разі несплати ОСОБА_1
штрафу протягом 15 днів з метою
примусового виконання цієї постанови
органами державної виконавчої служби
визначено стягнути з правопорушника
подвійний розмір штрафу 850 грн.
Зазначену Постанову №068737 позивач
отримав 11.09.2013 р., доказів оскарження її
суду не надавав.
09 грудня 2013 року на підставі заяви про
примусове виконання від 09.12.2013 р.
відповідачем була прийнята Постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВП №41152683, (надалі - Постанова ВП №41152683),
по примусовому виконанню Постанови
№АА2068737, виданої 11.09.2013 р. ВДАІ
Голосіївського РУ ГУМВС України про
стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 850
грн. на користь держави.
Вважаючи зазначену вище Постанову ВП
№41152683 такою, що порушує законні права
та інтереси позивача, останній
звернувся за їх захистом до Окружного
адміністративного суду міста Києва.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно положень ч.1 та п.6 ч.2 ст.17 Закону
України "Про виконавче провадження",
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, зокрема, постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Положеннями ч.1 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" закріплено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до положень ч.1 ст.307 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення штраф має бути
сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або внесення на неї
подання прокурора такої постанови - не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
подання без задоволення.

Згідно ст.308 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, у разі
несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується: подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу; витрати на облік
зазначених правопорушень. Розмір
витрат на облік правопорушень
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 27.09.2013 р. на рахунок ГУДКСУ у
Київській області було сплачено штраф
у розмірі 425,00 грн., що підтверджується
квитанцією від 27.09.2013 р. та не
заперечувалось відповідачем.

Суд звертає увагу, що згідно преамбули
Закону України "Про виконавче
провадження" цей Закон визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Враховуючи вищезазначене, а також
звертаючи увагу на той факт, що
Постанова №068737 про сплату штрафу у
розмірі 425,00 грн. була добровільно
виконана позивачем до моменту
звернення до відповідача з метою
примусового її виконання, суд
приходить до висновку про
протиправність Постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41152683 від 09.12.2013 р.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийнятої Постанови ВП №41152683

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України,
матеріалів справи суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими, та,
відповідно, такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ст.94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. ст. 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
Постанову Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
ВП №41152683 від 09.12.2013 р.

3. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок)
присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко