Справа № 160923/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
160923/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Гуляка В.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 27.03.2012р. у
справі № 2а-1915/1258/2012 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в м. Тернополі третя особа -
Тернопільське регіональне управління
виробничо-технічної комплектації
Івано-Франківського лісопромислового
комбінату про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом у Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі у якому просив
визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі щодо призначення
пільгової пенсії за віком. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі призначити пільгову
пенсію за віком.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27.03.2012р. адміністративний
позов задоволено. Визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду в м. Тернополі відносно
призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі оскаржило її в
апеляційному порядку та просить
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27.03.2012р. скасувати та
винести нову постанову, якою
задовольнити апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до винесення постанови, якою
задоволено у позові.

Зокрема апелянт зазначає, що для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.
Відповідно до п.20 даного Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
із записів у трудовій книжці ОСОБА_1,
останній 06 жовтня 1978 року був прийнятий
на посаду електрозварника II розряду у
Тернопільський ЦЕХ ЖБІ Івано -
Франківського ЛПК КЕУ Прик Во 01 липня
1991 року позивачу присвоєно IV розряд
електрозварника. Із 01 квітня 1999 року
ОСОБА_1 був переведений в столярний цех
на посаду станочника.

Відповідно до довідки №93 від 05 серпня
2011 року, виданої Тернопільським
регіональним управлінням
виробничо-технічної комплектації
Івано-Франківського лісопромислового
комбінату, ОСОБА_1 дійсно працював
електрозварником II розряду з 06 жовтня
1978 року, наказ №60 від 06 жовтня 1978 року.
Наказом №29-1-в від 29 червня 1991 року йому
присвоєно IV розряд електрозварника. З 01
квітня 1999 року переведений в столярний
цех згідно наказу №21-в від 29 березня 1999
року. Наявний трудовий стаж
підтверджений з книг наказів та
звірений з трудовою книжкою, яка
знаходиться на руках ОСОБА_1

Відповідно до довідки №95 від 08 серпня
2011 року, виданої Тернопільським
регіональним управлінням
виробничо-технічної комплектації
Івано-Франківського лісопромислового
комбінату, Тернопільський ДОЦ КЕУ Прик
ВО перейменовано в Тернопільське УВТК
Івано - Франківського ЛПК МО України з 01
січня 1996 року (наказ №275-в від 04 грудня
1995 року).

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 в
подальшому повторно звертався до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі з пре наявними у нього
документами для призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, однак в піл
усному порядку йому було відмовлено в
їх прийнятті у зв'язку з відсутністю
уточнюючої довідки, яка є однією з умов
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Посада електрозварника передбачена
списком №2: розділом XXXII "Загальні
професії" від 22.08.1956 року №1173
підрозділом "б" згідно з постановою РМ
СРСР від 22.08.1956 року за №1173. Посада
електрозварника ручного зварювання -
позицією 906 розділу XXXIII "Загальні
професії" Списку №2, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.08.1994 року № 162.

Судом першої інстанції у судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 з
06 жовтня 1978 року по 30 березня 1999 року
працював електрозварником УВТК
Івано-Франківського ЛПК МО України. 01
квітня 1999 року позивача переведено в
столярний цех на посаду станочника.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, 5 організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі мали документи про свою роботу
за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції у судовому
засіданні було допитано свідки ОСОБА_2
та ОСОБА_3, які підтвердили той факт, що
позивач ОСОБА_1 дійсно працював
електрозварником ручної зварки УВТК
Івано вій Франківського ЛПК МО України.
Згідно даних трудових книжок свідків,
які оглядалися в судовому засіданні,
вони працювали разом із позивачем на
одному підприємстві.

Атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності. Відповідно до пунктів 1, 2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року N 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч. другою пункту 4
зазначеного Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємстві., організації.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
шляхом визнання протиправної
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі щодо
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі призначити позивачу
пенсію за віком на пільгових умовах.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо вимог законності та
обґрунтованості судових рішень, і
підстав для її скасування і відповідно
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 27.03.2012р. у
справі № 2а-1915/1258/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
В.В.Гуляк

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складено 13 травня
2014 року.