Справа № 872/8731/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 рокусправа № 808/2467/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року по справі № 808/2467/13-а за позовом
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби звернулося до суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 стягнення заборгованості з
податку на додану вартість у розмірі 66
713,25 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Стягнено з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податковий
борг з податку на додану вартість в
розмірі 66 713,25 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду, оскільки вважає, що
вона винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має заборгованість перед
бюджетом з податку на додану вартість у
розмірі 66 713,25 грн., у тому числі пеня в
розмірі 5 355,57 грн.

Податковий борг у підприємства виник
за наступних обставин.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 25.12.2009
року зареєстрована Виконавчим
комітетом Запорізької міської ради як
суб'єкт підприємницької діяльності та
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби.

В період з 03.05.2012 року по 10.05.2012 року
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку відповідача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість у зв'язку із
з'ясуванням обставин, які не були
досліджені під час документальної
позапланової виїзної перевірки за
період з 01.03.2010 по 29.02.2012. За
результатами перевірки позивачем
складено акт №13/17-214/НОМЕР_1 від 17.05.2012.

На підставі вказаного акту перевірки
ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 31.08.2012, яким визначено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
61 357,68 грн. Дане податкове
повідомлення-рішення було надіслано на
адресу відповідача засобами поштового
зв'язку 31 серпня 2012 року та отримано ним
04 вересня 2012 року, про що свідчить
відмітка на повідомленні про вручення
поштового відправлення.

ФОП ОСОБА_1 оскаржила вказане рішення в
адміністративному порядку та 04.10.2012
року їй направлено рішення про
результати розгляду повторних скарг №
1554/0/141-12/6/10-2315, яким податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2012 року
залишено без змін, а скарга відповідача
- без задоволення. Доказів подальшого
оскарження вказаного податкового
повідомлення-рішення матеріали справи
не містять.

Згідно з даними облікової картки
платника податків станом на 03.04.2013 року
за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість
зі сплати податку на додану вартість у
розмірі 66 713,25 грн.

Статтею 67 Конституції України та
підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України визначено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням наведеним у пп. 14.1.175 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України
податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідачем сума боргу не
оскаржувалась та сплачена не була, тому
вказана сума набула статусу
податкового боргу.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України, встановлено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Згідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Згідно п.п.20.1.28 п.20.1. ст.20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Факти вжиття позивачем заходів по
стягненню податкового боргу у
встановленому законодавством порядку
шляхом направлення податкової вимоги
форми "Ф" №320 від 07.11.2012 та її отримання
відповідачем 15 листопада 2012 року
підтверджено матеріалами справи.

На момент звернення податкового органу
до суду з даним адміністративним
позовом докази погашення узгодженої
суми податкового зобов'язання
(податкового боргу) сторонами не
подані, в матеріалах справи відсутні,
доводи, викладені в апеляційній скарзі
також не спростовують факт наявності
зазначеної вище суми податкового
боргу. В апеляційній скарзі відповідач
оскаржує правомірність проведення
перевірки та податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2012 року,
що не є предметом спору у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що відповідачем в порушення вимог
законодавства не сплачено суму
податкового боргу в розмірі 66713,25 грн., а
отже позовні вимоги є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами по справі
норми права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 КАС України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 квітня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов