Справа № 639/10884/13-а
Суддя: Ізовітова-Вакім О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
головуючого судді - Ізовітової - Вакім
судді - Піскун В.О.,
при секретарі судового засідання -
за участю: позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Дудкіна Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної реєстраційної
служби України в особі відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області про
зобов'язання вчинення реєстраційних
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом в якому просить суд зобов'язати
Державну реєстраційну службу України в
особі відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області зареєструвати в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 від 12.03.2012 року у
справі 2012/2-3416/2011р.
В обґрунтування позову зазначила, що
підстав для прийняття рішення №4289083
від 24.07.2013р. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
належне позивачу майно не було. Вважає
прийняте рішення немотивованим та
неправомірним, винесеним всупереч
положень Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень". Позивач у
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги та просила суд задовольнити
позов у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову
заперечував. Надав письмові
заперечення, у яких вказав, що рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 12.03.2012р. не дає змоги встановити
відомості щодо об'єкта державна
реєстрація права власності на який
заявлена для внесення відповідної
інформації до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. На
підставі викладеного вважає, що
позивачем порушено положення Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою КМ України від 22.06.2011р. №703,
що в свою чергу не дає можливості
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують (п.4
ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень").
В судовому засіданні представник
відповідача просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.07.2013р. позивач
подала до Харківського міського
управління юстиції Харківської
області заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, разом з доданими
документами, про що їй було надано
картку прийому заяви №2033178. У
зазначеній заяві позивач просила
зареєструвати право власності на 1/2
частину житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1).
За наслідком розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №2033178 від 17.07.2013р. та доданих
до неї документів державний реєстратор
дійшов висновку, що подані документи не
дають можливості встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Із
врахуванням зазначеного висновку,
Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Гуляєвим О.О. прийнято
рішення №4289083 від 24.07.2013р. (а.с.5) про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

По суті заявлених вимог суд зазначає
наступне.

Згідно ст.3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-ІV
(далі за текстом - Закон ), права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 Закону,
Державний реєстратор: 1) встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно; 2) приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться в строк, що
не перевищує чотирнадцяти робочих днів
(крім випадків, встановлених у частині
сьомій цієї статті) з моменту
надходження до органу державної
реєстрації прав заяви про таку
реєстрацію та передбачених цим Законом
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення. Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, а також порядок надання
інформації з Державного реєстру прав
встановлює Кабінет Міністрів України.
(положення ч.ч. 4, 5,13 ст.15 Закону)

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону Заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Більш детальний порядок подання заяви
про державну реєстрацію врегульований
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою КМ України
від 22.06.2011р. №703 (далі за текстом -
Порядок), який був чинним на момент
подання позивачем заяви №2033178 та
прийняття рішення про відмову №4289083.

Так, відповідно до п.п. 6, 7, 8 Порядку,
державна реєстрація прав, надання
відмови в ній проводяться у строк, що не
перевищує 14 робочих днів з моменту
прийняття заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (далі -
заява про державну реєстрацію), крім
випадків, передбачених цим Порядком.
Для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.
Заява про державну реєстрацію
подається щодо кожного об'єкта
нерухомого майна окремо. У разі коли
виникнення, перехід або припинення
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду відбувається
одночасно з виникненням, переходом або
припиненням у відповідної
заінтересованої особи речових прав на
земельну ділянку, на якій вони
розташовані, подається одна заява про
державну реєстрацію щодо таких
об'єктів. Орган державної реєстрації
прав, нотаріус приймає заяви про
державну реєстрацію в порядку
черговості їх надходження шляхом
реєстрації у базі даних про реєстрацію
заяв і запитів з автоматичним
присвоєнням їм реєстраційного номера,
фіксацією дати та часу їх реєстрації.
Моментом прийняття заяви про державну
реєстрацію вважається дата та час її
реєстрації у базі даних про реєстрацію
заяв і запитів. Орган державної
реєстрації прав, нотаріус видає
заявникові картку прийому заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, форму та вимоги до оформлення
якої встановлює Мін'юст.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем подано заявку, у паперовій
формі, до реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області, на
підтвердження чого йому було видано
картку прийому заяви №2033178.

Згідно п.10 Порядку разом із заявою про
державну реєстрацію заявник подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Пуктом 26 Порядку передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є: укладений
в установленому законом порядку
договір, предметом якого є нерухоме
майно, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, або речове право
на нерухоме майно, чи його дублікат та
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Крім того, п. 28 Порядку передбачено, що
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування). У
разі подання документів
заінтересованою особою особисто така
особа, крім документів, що зазначені в
абзаці першому цього пункту, подає
копію реєстраційного номера облікової
картки платника податку згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків (далі -
реєстраційний номер облікової картки
платника податку), крім випадків, коли
фізична особа через свої релігійні або
інші переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що
заявник під час подання заяви про
державну реєстрацію пред'являє
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові документ, що посвідчує
його особу.

З дослідження доданих до заяви №2033178
від 17.07.2013р. документів, що були
витребувані судом від реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції Харківської
області, вбачається, що позивач разом
із заявою надав Державному реєстратору
наступні документи:

- заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова;

- технічний паспорт на житловий
будинок;

- копію паспорта та копію
реєстраційного номера облікової
картки платника податку згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків.

Інших додатків до заяви позивач не
надавав.

Суд зазначає, що у резолютивній частині
рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 12.03.2012 року по справі
№2012/2-3416/2011р.(2/2012/647/2012) не визначено
площі нерухомого майна, на яке за
позивачем визнано право власності.

Положеннями п.12 Порядку передбачено, що
під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: 1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках); 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації. (п.16 Порядку)

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (п.23
Порядку)

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Пунктом 24 Порядку визначено, що орган
державної реєстрації прав, нотаріус у
день прийняття рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень видає або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення заявникові таке рішення
разом з документами, що подавалися
заявником для проведення державної
реєстрації прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що за наслідком розгляду заяви
позивача №2033178 від 17.07.2013р. та доданих
до заяви документів державний
реєстратор в межах повноважень та у
строк визначений Законом і Порядком
прийняв обґрунтоване рішення про
відмову у державній реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч.1
ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в
кореспонденції з приписами ст.6
Конституції України, якою закріплений
принцип розподілу державної влади,
слідує, що суд не може перебирати на
себе функцій органу, дії або
бездіяльність якого оскаржується.

Положеннями ч.4 ст.9 Закону передбачено,
що Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Враховуючи викладене вище, позовна
вимога щодо зобов'язання відповідача
зареєструвати в державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1
задоволенню не підлягає.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС
України передбачено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги не обґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до вимог ст.94 Кодексу
адміністративного суду України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Державної
реєстраційної служби України в особі
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції Харківської
області про зобов'язання вчинення
реєстраційних дій - відмовити в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
19.05.2014р.

Головуючий суддя
Ізовітова-Вакім О.В.

судді
Піскун В.О.

Заічко О.В.