Справа № 815/786/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/786/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року 12
год.55 хв. м.
Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового
засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2, про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (далі - Інспекція), в
якій позивач з урахуванням уточненого
позову просить суд визнати
бездіяльність Інспекції щодо
об'єктивної, всебічної і вчасної
перевірки заяви ОСОБА_1 до Інспекції
ДАБК від 29 жовтня 2013 року та щодо
невідкладного вжиття заходів до
припинення неправомірних дій по факту
самобудівництва ОСОБА_2 - незаконною та
неправомірною; зобов'язати Інспекцію
вжити заходи по усуненню встановлених
порушень ОСОБА_2 по самобудівництву
(розширенні) квартири АДРЕСА_1, та
скласти припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

У своєму позові позивач зазначив, що
він разом з дочкою проживає у квартирі
АДРЕСА_2. У вересні 2013 року у дворі дому
був зруйнований його сарай, площею 15
кв.м, та сарай його дочки, площею 9 кв.м, а
на їх місці зведено капітальну будову.
На думку позивача, вказані дії вчинені
його сусідом ОСОБА_2, який самовільно
зайняв земельну ділянку і збудував
споруду без дозвільних документів на
будівництво. Крім того, позивач вказує,
що ОСОБА_2 самовільно зруйновано
капітальну стіну будинку АДРЕСА_1 Після
руйнування капітальної стіни у
квартирі позивача нахилилась стіна,
з'являються тріщини на стелі та на
стінах. З цього приводу позивач
звернувся із заявою до Інспекції, в
якій просив вжити необхідні заходи
реагування за фактом самочинного
будівництва, однак, не отримав жодної
відповіді на звернення протягом
місяця. 29.10.2013 року позивач повторно
звернувся до Інспекції, однак так і не
отримав відповіді. Посилаючись на
норми ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», ст.ст. 15, 19, 20 Закону
України «Про звернення громадян»,
позивач вказує на протиправну
бездіяльність відповідача щодо
невжиття ним необхідних заходів
реагування за фактами, викладеними ним
у зверненнях.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с. 18-19), в яких зазначив, що на адресу
Інспекції надійшло лише одне звернення
від позивача, яке зареєстровано 07.11.2013
року за № Б-2755, щодо вжиття заходів до
гр. ОСОБА_2 за фактом самовільного
зайняття земельних ділянок. Однак, на
думку відповідача, згідно з Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» Інспекція
не наділена повноваженнями щодо
контролю за використанням земель. За
результатами розгляду вищевказаного
звернення листом від 05.12.2013 року №
01/11-11691 заявнику надана відповідь, в
якій роз'яснено, що за вказаною у
зверненні адресою будівельні роботи не
виконувались, а відповідно до п. 2
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції. Разом з тим, як
зазначає відповідач, 04.11.2013 року гр.
ОСОБА_2 подав до Інспекції декларацію
про готовність до експлуатації
закінченого будівництвом об'єкту
«реконструкція квартири за адресою:
АДРЕСА_1». Вказану декларацію
зареєстровано 05.11.2013 року за

№ ОД 15.

Ознайомившись із наданими до суду
запереченнями відповідача, позивач
подав до суду додаткові пояснення (а.с.
38-41, 64-66), в яких зазначив, що
відповідачем у запереченнях не
наведено жодних доводів, які б
спростовували наведені ним факти
порушень. Позивач зазначив, що його
заява прийнята до розгляду з
порушенням строків, а відповідь за
результатами її розгляду не була
надана. Згідно з довідкою Укрпошти його
лист був прийнятий відповідачем 31.10.2013
року, однак зареєстрований лише 07.11.2013
року - через два дні після реєстрації
декларації ОСОБА_2 про готовність
об'єкта до експлуатації. Надана до суду
відповідь на заяву позивача, на його
думку, є відпискою, що суперечить
вимогам чинного законодавства. Проект
реконструкції квартири за адресою:
АДРЕСА_1 затверджений ОСОБА_2 28.08.2006 року
без погодження автора проекту. Згідно з
інформацією у декларації замовником,
генеральним підрядником,
відповідальним за виконання робіт в
одній особі виступав ОСОБА_2, у якого
відсутні документи, що підтверджують
його повноваження на виконання таких
робіт, внаслідок чого в силу
непрофесійного підходу зруйновано
капітальну стіну, що призвело до
руйнівних процесів у будинку. Позивач
зауважив, що відповідач вводить суд в
оману, зазначаючи, що у заяві позивача
до Інспекції вказувалось лише про
самочинне зайняття земельних ділянок,
оскільки у вказаній заяві позивачем
вказувалось на руйнування капітальної
стіни та самочинне будівництво
квартири АДРЕСА_1, руйнування сараїв та
будівництво на їх місці нових споруд.
Також позивач наголосив, що розгляд
його заяви не передбачає здійснення
контролю за використанням земель, як
зазначив відповідач, а зауважує, що
документи на земельні ділянки є
основним документом містобудівної та
проектної документації. Бездіяльність
Інспекції, на думку позивача, полягає в
тому, що нею не виконано обов'язків щодо
своєчасної перевірки факту
самочинного будівництва двох об'єктів
та мало наслідком порушення прав та
інтересів позивач та його родини,
істотне порушення містобудівної
документації, внаслідок чого позивач
несе збитки. Також позивач зазначив, що
всупереч нормам Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
відповідачем своєчасно не проведено
перевірки факту порушення ОСОБА_2 права
на планування та забудову земельних
ділянок, які не належать йому на праві
власності, порушення порядку
проектування та будівництва двох
об'єктів, неподання заяви про намір
щодо забудови земельних ділянок та
неодержання містобудівних умов та
обмежень для проектування об'єкта
будівництва, ненадання
генпроектувальнику вихідних даних, не
видано припису ОСОБА_2 про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. Крім того, позивач
наголосив, що споруджені ОСОБА_2
будівлі не входять до затвердженої
Одеською міською радою містобудівної
документації.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на доводи, викладені ним у
запереченнях проти позову.

Третя особа в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином та своєчасно.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення сторін, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступне.

ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2.
29.10.2013 року звернувся із зверненням до
Інспекції, в якому зазначив, що він у
жовтні 1990 року придбав сарай,
розташований за адресою, АДРЕСА_2
розташовану біля сараю. У серпні 2013
року його сусід ОСОБА_2 зруйнував
зазначений сарай, самовільно зайняв
земельну ділянку та збудував
капітальну будову, площею 40 кв.м, не
маючи необхідних дозвільних
документів. Крім того, у зверненні
ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 зруйновано
капітальну стіну будинку, огорожу
палісадника, зайнято земельну ділянку,
площею 10 кв.м, в тому числі й частину
палісадника, за рахунок чого збільшено
площу його квартири АДРЕСА_1,
наголосивши, що внаслідок таких дій у
квартирі ОСОБА_1 нахиляється стіна,
з'являються тріщини на стелі та стінах
(а.с. 20).

Вищевказана заява направлена
позивачем до Інспекції поштовим
відправленням

№ 501 29.10.2013 року, що
підтверджується відповідною
квитанцією (а.с. 7). Згідно з інформацією
про наявність та стан пересилання
поштових відправлень, яка міститься на
офіційному сайті українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта»
(http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/search_post) стосовно
відправлення № 501 відповідний
лист отриманий Інспекцією 31.10.2013 року
(а.с.42). Зазначене також підтверджується
електронним листом підприємства
зв'язку (а.с. 42).

Як вбачається із відтиску штампу про
реєстрацію отриманої Інспекцією
вхідної кореспонденції, зазначене
звернення зареєстровано відповідачем
лише 07.11.2013 року за

№ Б-2755, тобто, після спливу тижневого
строку з моменту фактичного отримання
звернення.

Листом від 05.12.2013 року № 01/11-11691
Інспекцією надано відповідь заявнику,
в якій повідомлено, що перевіркою з
виїздом інспектора на зазначений
об'єкт будівництва встановлено, що за
вказаною адресою будівельні роботи не
виконуються; із посиланням на норми
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» роз'яснено
зміст поняття державний
архітектурно-будівельний контроль,
наведені встановлені Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
умови проведення такого контролю, у
зв'язку з чим наведено, що відсутні
підстави для втручання Інспекції та
вжиття заходів реагування відповідно
до вимог чинного законодавства (а.с. 22).
Доказів направлення вищезгаданої
відповіді позивачеві Інспекцією до
суду не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про звернення громадян» громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно з положеннями ст. 15 вказаного
Закону органи державної влади, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Статтею 19 цього Закону встановлено, що
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень, зокрема,
зобов'язані: об'єктивно, всебічно і
вчасно перевіряти заяви чи скарги;
невідкладно вживати заходів до
припинення неправомірних дій,
виявляти, усувати причини та умови, які
сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; вживати
заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було
допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний
термін довести прийняте рішення до
відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи
об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення
тощо.

Виходячи з норм ст. 20 згаданого Закону
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Так розгляд звернення, адресованого
Інспекції, виходячи із змісту обставин,
викладених у ньому ОСОБА_1, вимагає
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» становить
собою сукупність заходів, спрямованих
на дотримання вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил. Частиною 2 цього Закону
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3, 6 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011
року № 439/2011, реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, в тому числі здійснення в
межах своїх повноважень державного
контролю за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань,
покладено на Держархбудінспекцію
України, яка здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Так, відповідно до абзацу 2 пп. 8 п. 4
зазначеного Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює в межах своїх
повноважень державний контроль за
дотриманням юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
перепланування та реконструкції
(дообладнання) житлового фонду,
будівель громадського призначення,
елементів упорядження територій для
задоволення потреб осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення; згідно з
пп. 10 п. 4 вказаного нормативно
правового акта проводить перевірки
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються у будівництві, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням; дотримання встановленого
порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню; 2)
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; 4)
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації; 4-1) проводити перевірку
відповідності будівельних матеріалів,
виробів і конструкцій, що
використовуються під час будівництва
об'єктів, вимогам державних стандартів,
норм і правил згідно із законодавством;
5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури; 6) залучати до проведення
перевірок представників центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
експертних та громадських організацій
(за погодженням з їх керівниками),
фахівців галузевих науково-дослідних
та науково-технічних організацій, які
пройшли у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, державну
атестацію в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері архітектури; 7)
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; 8)
вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій; 9)
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію; 10)
здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо- та відеотехніки.

Втім, отримавши звернення ОСОБА_1, в
якому викладені факти, що можуть
свідчити про порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
відповідачем не вжито передбачених
чинним законодавством заходів з
проведення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Зазначивши у відповіді на звернення
ОСОБА_1 про проведення інспектором
виїзної перевірки, відповідач не
підтвердив факту її проведення
належними доказами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
виїзна позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва за адресою:
АДРЕСА_1, проведена лише 20.02.2014 року,
тобто, значно пізніше, ніж надано
відповідь на звернення ОСОБА_1, на
підставі направлення для проведення
позапланової перевірки від 03.02.2014 року,
складеного на підставі наказу
Інспекції від 30.12.2013 року № 176ОД та
листа управління архітектури та
містобудування ОМР від 18.12.2013 року №
01-13/568/о (а.с. 61). Таким чином, вищевказана
перевірка проводилась не з метою
розгляду заяви ОСОБА_1, а з інших
підстав.

До матеріалів справи наданий акт,
складений за результатами
вищезгаданої перевірки від 20.02.1014 року
(а.с. 62-63), в якому зазначено, що на момент
проведення перевірки будівельні
роботи за зазначеною адресою не
виконувались та визначено, що згідно з
наданими документами квартиру АДРЕСА_1
реконструйовано та введено в
експлуатацію на підставі
зареєстрованої Інспекцією декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
за № ОД 15. Також в акті визначено,
що згідно з актом обстеження,
складеним працівниками КП ЖКС
«Портофранківський» від 15.01.2014 року, гр.
ОСОБА_2 виконано роботи з ремонту
покрівлі над нежитловим приміщенням
сараю, загальною площею 27 кв.м, який
належить до комунальної власності
Одеської міської ради, а також про
надання до перевірки ОСОБА_2 договору
від 01.01.2014 року № 11/196, укладеного із КП
ЖКС «Портофранківський» щодо
користування іншими допоміжними
приміщеннями, загальною площею 27 кв.м. В
акті наведений висновок про
відсутність підстав для реагування
Інспекції.

Дослідивши надану до суду копію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстровану
Інспекцією 05.11.2013 року за № ОД15
(а.с. 23-27), суд встановив, що в ній
містяться відомості про виконання
будівельних робіт щодо заміни вікон та
дверей під керівництвом
відповідальної особи ОСОБА_2, який
виступав замовником проведення
відповідних робіт. Інженером
технічного нагляду визначена ОСОБА_4,
повноваження якої підтверджені
договором від 25.08.2006 року № 25/06; особою,
яка здійснює авторський нагляд - ГАП
Бойцову С.П., повноваження якої
підтверджені договором від 27.08.2013 року
№ 177/13, а також визначено, що будівельні
роботи виконувались на підставі
дозволу на виконання будівельних
робіт, виданого Інспекцією ДАБК в м.
Одесі 30.08.2006 року № 388/06.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї норми законодавства
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, всупереч вимог наведених норм
законодавства ані відповідачем, ані
третьою особою у справі на виконання
ухвали суду не надано документів, про
які зазначалось у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, та
які, виходячи з її відомостей, мали бути
підставою для проведення будівельних
робіт та введення закінченого об'єкта
будівництва до експлуатації.

Крім того, відповідно до вищезгаданої
декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації в експлуатацію введений
об'єкт після проведення ремонтних
робіт щодо заміни вікон та дверей, тоді
як у заяві ОСОБА_1 зазначалось про
допущення гр. ОСОБА_2 інших порушень,
зокрема, руйнування несучої
конструкції без отримання необхідних
дозвільних документів, що мало
негативні наслідки для будівлі в
цілому.

Також відповідачем не надано й
отриманих за результатами проведеної
перевірки доказів правомірності
виконання будівельних робіт у
нежитлових приміщеннях, загальною
площею 27 кв.м., в тому числі й тих, про
які ним зазначено в акті перевірки.

Так, відповідно до ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I-III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації.

Виконувати будівельні роботи,
підключати об'єкт будівництва до
інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Втім, з акта перевірки не вбачається, що
відповідачем здійснено перевірку
наявності підстав для проведення
відповідних робіт у нежитлових
приміщеннях, загальною площею 27 кв.м.,
тоді як укладений договір користування
нежитловими приміщеннями, про який
вказано в акті перевірки, не є
документом, який засвідчує право особи
на проведення на відповідному об'єкті
будівельних робіт.

Окрім зазначено, судом досліджено лист
Одеської обласної державної
адміністрації, складений за
результатами ОСОБА_1 (а.с.83), в якому
зазначено, що під час перевірки
встановлено, що відомості, зазначені
ОСОБА_2 у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, є
недостовірними, а саме, у п. 7
генеральним підрядником вказано ПП
«А-2», однак, листом від 02.04.2014 року
директор ПП «А-2» повідомила, що проект
з реконструкції не виконувала, а
зазначена у п. 8 декларації головний
архітектор проекту Бойцова С.П. проект
не розробляла. Оглядово встановлено, що
виконано будівельні роботи з
реконструкції квартири, а саме
прибудовано до житлової кімнати №? 3
приміщення площею приблизно 10 кв.м з їх
об'єднанням.

Згідно з вимогами ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у матеріалах справи
докази у їх сукупності, суд встановив,
що відповідачем належним чином не
вжито заходів в межах здійснення ним
державного архітектурно-будівельного
контролю за фактами, викладеними у
заяві ОСОБА_1 від 29.10.2013 року, а також під
час проведення виїзної позапланової
перевірки, що відбулась 20.02.2014 року, що
полягало у неповному дослідженні всіх
обставин, які мали бути з'ясовані під
час проведення зазначеної перевірки.
Відповідачем всупереч вимог
законодавства не вжито необхідних
заходів реагування на допущені
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
повноваження видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
відноситься до виключної компетенції
Держархбудінспекції України та її
територіальних органів, у зв'язку з чим
суд не може обирати необхідний захід
реагування в межах здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, підмінюючи тим самим
контролюючий орган.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суд вважає, що для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить, необхідно
вийти за межі позовних вимог.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163,
167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2, про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області щодо неналежного
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю за
заявою ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 29 жовтня 2013 року.

Зобов'язати інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області у встановленому
законодавством порядку вжити заходи
щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
допущених ОСОБА_2 під час виконання ним
будівельних робіт на об'єктах
будівництва квартирі АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
19.05.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2, про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області щодо неналежного
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю за
заявою ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 29 жовтня 2013 року.

Зобов'язати інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області у встановленому
законодавством порядку вжити заходи
щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
допущених ОСОБА_2 під час виконання ним
будівельних робіт на об'єктах
будівництва квартирі АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
19.05.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

19 травня 2014 року