Справа № 230/426/2012
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 230/426/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Славінська
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Гонтарук В. М.

судді: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шаргородського районного
суду Вінницької області від 07 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Шаргородському районі Вінницької
області про визнання незаконним
рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуся до суду з
адміністративним позовом про визнання
незаконним рішення та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Шаргородського районного
суду Вінницької області від 07 лютого 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції -скасувати, з наступних
підстав.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що з 10.01.1974 року
розпочав трудову діяльність
різноробочим у відділенні ім. Калініна
Деребчинського бурякорадгоспу, з 25.02.1975
року почав працювати трактористом в
цьому ж відділенні, а з 14.04.1975 року пішов
на службу до Радянської Армії, де
прослужив до 17.05.1977 року, починаючи з
7.07.1977 року він поступив на роботу
трактористом в Деребчинський цукровий
завод, де працював три роки, а 13.06.1980
року перейшов працювати трактористом в
відділення ім. Калініна Деребчинського
бурякорадгоспу, де пропрацював до
13.09.2004 року. В період з 15.05.1978 року по
27.05.1980 року він працював трактористом в
колгоспі «Більшовик» с. Козлівка
Шаргородського району.

Маючи достатній вік та стаж роботи
тракториста для призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст.13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року,
він звернувся до відповідача з заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. Проте відповідач
своїм рішенням від 31 січня 2012 року №214
відмовив в призначенні пільгової
пенсії, оскільки у нього недостатньо
стажу тракториста. Зокрема, в стаж
роботи тракториста йому не зараховано
період з 1980 року по 1987 рік, посилаючись
на те, що в документах відсутнє
підтвердження факту роботи
трактористом, хоча про це прямо
зазначено в його трудовій книжці.

Вважаючи дану відмову незаконною
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконним рішення та
зобов'язання відповідача вчинити дії, а
саме признвчити пенсію на пільгових
умовах.

Відмовляючи в позові суд першої
інстації виходив з того, що немає
підстав для зарахування до пільгового
стажу, період роботи позивача на посаді
тракториста, оскільки записи в
трудовій книжці спростовуються
первиними документами наданими для
призначення пенсії, відповідно до яких
позивач у вказаний період не працював
на трактористом.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції із наступних підстав.

Так, право на призначення пільгової
пенсії за віком, передбаченої пунктом
"в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається із наданих позивачем
доказів, його трудова книжка заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки і згідно цих
записів позивач працював на посаді
саме тракториста.

З огляду на вищезазначені обставини
справи, а також наявність відповідних
в трудовій книжці позивача записів,
які підтверджують пільговий характер
роботи та професію позивача, приймаючи
до уваги наявність пільгового стажу,
колегія суддів приходить до висновку,
що позивач має право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «в» частини 1 статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Підсумовуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Постанову Шаргородського районного
суду Вінницької області від 07 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Шаргородському районі Вінницької
області про визнання незаконним
рішення та зобов'язання вчинити дії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю .

Визнати незаконним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Шаргородському районі
Вінницької області від 31 січня 2012 року
№214 про відмову в призначенні ОСОБА_2
пенсії на пільгових умовах відповідно
до вимог п."в" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шаргородському районі
Вінницької області призначити ОСОБА_2
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п."в" ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" з дня
виникнення права на її отримання, а
саме з 28 грудня 2011 року відповідно до
п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.