Справа № 2а-2143/10/0370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа №
137202/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2011
року у справі за позовом заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави
в особі Київського міського центру
зайнятості до Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» про
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року заступник прокурора м.
Києва в інтересах держави в особі
Київського міського центру зайнятості
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк», в якому просить
стягнути з відповідача на користь
Київського міського центру зайнятості
кошти в сумі 157 402,16 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2011
року позов задоволено. Стягнено з
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на користь
Київського міського центру зайнятості
157 402,16 грн.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідачем
допущено порушення пункту 5 статті 20
Закону України «Про зайнятість
населення», оскільки звіт форми 4-ПН про
заплановане вивільнення працівників
та звіт форми № 4ПН (факт) про фактичне
вивільнення працівників в
десятиденний строк після вивільнення
до Київського міського центру
зайнятості направлений не був.

Суд першої інстанції вказує на те, що
відповідач добровільно не сплатив
штраф за порушення законодавства про
зайнятість населення в сумі 157 402, 16 грн.,
тому зазначені кошти підлягають
стягненню.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Публічне акціонерне товариство
«Західінкомбанк» оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2011 року та прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що суд
першої інстанції безпідставно не
звернув увагу та не дав належної
правової оцінки тому факту, що вимоги
щодо строків відправки необхідної
звітності банком повністю дотримані,
про що свідчать докази відправлення
поштою цінних листів (опис від 24.03.2009
року та опис від 26.05.2009 року є в
матеріалах справи, додавались до
заперечення банку).

Крім того, судом першої інстанції
безпідставно не прийнято до уваги
заперечення відповідача щодо
безпідставності проведення органом
центру зайнятості перевірки, а також
те, що акт, складений за результатами
такої перевірки посадовою особою
інспекції по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
Київського міського центру зайнятості,
не є рішенням органу державного
нагляду та не є підставою для сплати
штрафних санкцій.

Проведення посадовими особами
Інспекції по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення перевірки в порушення Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
року №877-V лише на підставі Листа
вищестоящого органу та припису не
передбачено.

Судом першої інстанції не досліджено,
що посадовою особою Інспекції по
контролю за додержанням законодавства
про зайнятість населення проведено
перевірку без додержання
законодавства про зайнятість та
взагалі, без зазначення конкретних
питань, необхідність перевірки яких
стала підставою для здійснення цього
заходу.

Отже, інспекцією по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість Київського міського центру
зайнятості та її посадовою особою
ОСОБА_1 порушено обмеження на
проведення позапланових перевірок,
встановлених підпунктом 1 пункту 1
частини 1 Постанови КМ України від
21.05.2009 р. «Про тимчасові обмеження щодо
здійснення заходів державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності на період до 31 грудня 2010
року», що робить незаконними рішення,
прийняті на підставі вказаної
перевірки.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 07, 09 вересня 2009
року інспекцією по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість населення Київського
міського центру зайнятості, на
підставі направлення № 166 від 2 вересня
2009 року, проведена перевірка ПАТ
«Західінкомбанк» на предмет
додержання законодавства України про
зайнятість населення.

За результатами проведеної перевірки
складено Акт № 50-ш від 07,09 вересня 2011
року, яким встановлено факт порушення
відповідачем пункту 5 статті 20 Закону
України «Про зайнятість населення», а
саме неподання ПАТ «Західінкомбанк»
звітів форми № 4-ПН про заплановане
вивільнення працівників та № 4ПН (факт)
про фактичне вивільнення.

Як слідує із матеріалів справи,
відповідно до наказу № 24 К від 25 травня
2009 року звільнена з посади начальник
управління АПО ОСОБА_2 26 травня 2009 року
у зв'язку із скороченням чисельності
штату працівників згідно із пунктом 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України; згідно із наказом № 23 К від 25
травня 2009 року звільнені 25 травня 2009
року у зв'язку із скороченням
чисельності штату працівників за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про
працю наступні працівники: ОСОБА_3 -
касир відділу БО та РКО, ОСОБА_4 - касир
відділу БО та РКО, ОСОБА_5 - головний
економіст валютною відділу, ОСОБА_6 -
економіст валютного відділу, ОСОБА_7 -
експедитор, ОСОБА_8 - головний економіст
відділення № 2, ОСОБА_9 - старший касир
відділення № 2, ОСОБА_10 - касир
відділення № 2, ОСОБА_11 - касир
відділення № 2, ОСОБА_12 - касир
відділення № 2, ОСОБА_13 - експедитор
відділення № 2.

Із матеріалів справи видно, що в
порушення п. 5 ст. 20 Закону України «Про
зайнятість населення» звіт про
фактичне вивільнення вказаного
працівника за формою 4-ПН (факт) до
Київського міського центру зайнятості
зайнятості не подавався.

Відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення» визначено
правові, економічні та організаційні
основи зайнятості населення України і
його захисту від безробіття, а також
соціальні гарантії з боку держави в
реалізації громадянами права на працю.

Статтею 18 Закону України «Про
зайнятість населення», передбачено, що
для реалізації державної політики
зайнятості населення, професійної
орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до п. 5 ст. 20 Закону України
«Про зайнятість населення»
встановлено, що при вивільненні
працівників (у тому числі працюючих
пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, у тому числі ліквідацією,
реорганізацією або перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, підприємства, установи,
організації, незалежно від форми
власності, повідомляють про це не
пізніш як за два місяці в письмовій
формі державну службу зайнятості,
вказуючи підстави і строки
вивільнення, найменування професій,
спеціальностей, кваліфікації, розмір
оплати праці, а в десятиденний строк
після вивільнення - направляють списки
фактично вивільнених працівників,
зазначаючи в них інвалідів.

У разі неподання або порушення строків
подання цих даних стягується штраф у
розмірі річної заробітної плати за
кожного вивільненого працівника. Ці
кошти зараховуються до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття і використовуються
для фінансування заходів по
працевлаштуванню та соціального
захисту вивільнюваних працівників.

Відповідно до п.п. «а» п. 6 Положення
інспекція по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення відповідно до покладених на
неї завдань проводить перевірку
додержання законодавства про
зайнятість населення підприємствами,
установами та організаціями усіх форм
власності, фермерами та іншими
роботодавцям, щодо подання державній
службі зайнятості інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад), про всіх прийнятих
працівників, про наступне вивільнення
працівників та фактично вивільнених
працівників (про інспекцію по контролю
за додержанням законодавства про
зайнятість населення.

Згідно п.п. «б» п. 6 Положення
передбачено, що інспекція по контролю
за додержанням законодавства про
зайнятість населення забезпечує
правильність і своєчасність
застосування економічних санкцій за
порушення законодавства про
зайнятість населення підприємствами,
установами і організаціями.

Згідно із п.п. «г» п. 8 Положення
інспекції по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення надається право
застосовувати економічні санкції до
підприємств, установ і організацій
усіх форм власності, за порушення
законодавства про зайнятість
населення, передбачені статтями 5 і 20
Закону України «Про зайнятість
населення» і за недодержання вимог
статей 8 і 18 Закону України «Про
зайнятість населення».

Відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 Постанови
Кабінету Міністрів України № 799 від
28.07.1997 року «Про затвердження Порядку
оформлення поштових відправлень з
вкладенням матеріалів звітності,
розрахункових документів і
декларацій» звіти, розрахункові
документи і декларації приймаються до
відправлення листами (посилками,
бандеролями) з оголошеною цінністю з
позначкою «Звіт» та з рекомендованим
повідомленням про вручення. Поштові
відправлення з вкладенням звітів
приймають поштамти, вузли та
відділення поштового зв'язку. Поштові
відправлення здаються безпосередньо
до підприємств поштового зв'язку у
відкритому вигляді з описом вкладення.

Пуктом 8 вказаного Порядку оформлення
поштових відправлень з вкладенням
матеріалів звітності, розрахункових
документів і декларацій встановлено,
що під час приймання поштових
відправлень працівник поштового
зв'язку: обов'язково перевіряє
правильність написання адреси
одержувача і відправника на поштовому
відправленні та повідомленні про
вручення, наявність позначки «Звіт»,
оформлення опису вкладення поштового
відправлення; звіряє вкладення з
описом, підписує опис та робить на
ньому відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису працівник вкладає
в поштове відправлення, другий
повертає відправникові, запаковує,
зважує, визначає вартість, проставляє
на повідомленні про вручення необхідні
реквізити та видає відправникові
квитанцію.

Постановою окружного
адміністративного суду м.Києва від 02
лютого 2011 року у справі за позовом ПАТ
«Західінкомбанк» до Київського
міського центру зайнятості про
визнання протиправними дій щодо
проведення перевірки та складання
актів за її результатами, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2011
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено. Із змісту рішень суду
першої та апеляційної інстанцій видно,
що Київським міським центром
зайнятості надано докази неотримання
поштової кореспонденції щодо
скерування на його адресу звітів ПАТ
«Західінкомбанк» про наступне
вивільнення працівників.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адмніністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2011 року у справі №2а-2143/10/0370 за
позовом заступника прокурора м. Києва в
інтересах держави в особі Київського
міського центру зайнятості до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про стягнення коштів
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник