Справа № 826/683/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/683/14
інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про визнання незаконними дій та
рішення, стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, в якому просив:

- визнати незаконними акти та дії
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та його суддів;

- визнати такими, що не відповідають
положенням частини 5 статті 326 та пункту
2 частини 1 статті 358 ЦПКУ положення
пункту 10 постанови пленуму ВССУ від 14
червня 2012 року № 10 «Про судову практику
розгляду цивільних справ у касаційному
порядку» та пункту 13 постанови пленуму
ВССУ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» в частині вимоги надання
копій рішень судів, виготовлених та
завірених у відповідності до
Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді, затверджені наказом
Державної судової адміністрації
України від 27 червня 2006 року № 68 та
запропонувати пленуму ВССУ скасувати
ці положення;

- визнати, що ухвали суддів -
доповідачів ВССУ, якими оголошено
зазначені касаційні скарги
«необґрунтованими», постановлені
всупереч вимогам частини 5 статті 328
ЦПКУ, не є рішеннями суду касаційної
інстанції та направити зазначені
касаційні скарги до ВССУ для прийняття
до провадження та ухвалення рішень по
ним повноваженим судом касаційної
інстанції, наступні звернення:
касаційна скарга від 26 лютого 2013 року
(ухвала від 20 травня 2013 року по справі №
6-9593ск13); касаційна скарга від 01
листопада 2013 року (ухвала від 06
листопада 2013 року по справі № 6-46638ск13);
уточнена касаційна скарга від 18
листопада 2013 року (ухвала від 27
листопада 2013 року по справі № 6-39414ск13);
уточнена касаційна скарга від 21
листопада 2013 року (ухвала від 26
листопада 2013 року по справі № 6-4835ск13);
уточнена касаційна скарга від 11 грудня
2013 року (ухвала від 16 грудня 2013 року по
справі № 6-53291ск13); уточнена касаційна
скарга від 18 листопада 2013 року (ухвала
від 16 жовтня 2013 року по справі №
6-14100зп13); уточнена касаційна скарга від
18 грудня 2013 року (ухвала від 23 грудня 2013
року по справі № 6-54644ск13); касаційна
скарга від 11 грудня 2013 року (ухвала від
16 грудня 2013 року по справі № 6-38632ск13);
касаційна скарга від 21 жовтня 2013 року
(ухвала від 27 листопада 2013 року по
справі № 6-44704ск13);

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ завдану матеріальну шкоду в сумі
98710,68 грн.;

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ сплачений судовий збір в сумі 107,30
грн.;

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ завдану моральну шкоду у розмірі
500000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі в частині вимог про визнання, що
ухвали суддів - доповідачів ВССУ, якими
оголошено зазначені касаційні скарги
«необґрунтованими», постановлено
всупереч вимогам частини 5 статті 328
ЦПКУ, не є рішеннями суду касаційної
інстанції та направити зазначені
касаційні скарги до ВССУ для прийняття
до провадження та ухвалення рішень по
ним повноваженим судом касаційної
інстанції, наступні звернення:
касаційна скарга від 26 лютого 2013 року
(ухвала від 20 травня 2013 року по справі №
6-9593ск13); касаційна скарга від 01
листопада 2013 року (ухвала від 06
листопада 2013 року по справі № 6-46638ск13);
уточнена касаційна скарга від 18
листопада 2013 року (ухвала від 27
листопада 2013 року по справі № 6-39414ск13);
уточнена касаційна скарга від 21
листопада 2013 року (ухвала від 26
листопада 2013 року по справі № 6-4835ск13);
уточнена касаційна скарга від 11 грудня
2013 року (ухвала від 16 грудня 2013 року по
справі № 6-53291ск13); уточнена касаційна
скарга від 18 листопада 2013 року (ухвала
від 16 жовтня 2013 року по справі №
6-14100зп13); уточнена касаційна скарга від
18 грудня 2013 року (ухвала від 23 грудня 2013
року по справі № 6-54644ск13); касаційна
скарга від 11 грудня 2013 року (ухвала від
16 грудня 2013 року по справі № 6-38632ск13);
касаційна скарга від 21 жовтня 2013 року
(ухвала від 27 листопада 2013 року по
справі № 6-44704ск13); визнання незаконними
актів та дій Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ та його суддів.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги колегія суддів визнала можливим
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу без змін з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи
позивачу у відкритті провадження у
справі, виходив з того, що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції про
повернення адміністративного позову
та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа
адміністративної - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Частиною 2 вказаної статті встановлено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби;

спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Виходячи з аналізу наведених положень
КАС України, суд першої інстанції вірно
зазначив, що до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою службовою чи
посадовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів відповідно
до прийнятих або вчинених при
здійсненні ними владних
(управлінських) функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається,
що позивач по суті оскаржує дії суддів
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ по винесенню ухвал по справах за
результатами розгляду касаційних
скарг позивача. Вказані процесуальні
рішення суддів позивач просить визнати
необґрунтованими.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року N 6 «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів» надано роз'яснення, що в
розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що відповідач при вчиненні
оскаржуваних дій не виконує владні
управлінські функції, а тому колегія
суддів приходить до висновку, що даний
спір не відноситься до
адміністративної юрисдикції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, рішення суду першої інстанції
про відмову у відкритті провадження у
справі є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються так,
як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.