Справа № 807/24/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Справа №
876/7328/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області та
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області, третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Територіального управління
міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И
В :

09.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування наказів
щодо притягнення до адміністративної
відповідальності за № 167 від 17.10.2012 року
та за № 179 від 12.11.2012 року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013 року
позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду її
оскаржили третя особа-Територіальне
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій у Закарпатській області та
відповідач-аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області, які просять
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи в судове
засідання не прибули та не поступило
клопотань сторін про розгляд апеляції
за їх участю, а тому колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні
апеляційних скарг необхідно відмовити,
з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Законом України "Про Дисциплінарний
статут служби цивільного захисту" від 05
березня 2009 року N 1068-VI затверджено
дисциплінарний статут служби
цивільного захисту.

Відповідно до вимог ст. 6
Дисциплінарного статуту служби
цивільного захисту порушення
службової дисципліни є дисциплінарним
правопорушенням.

Згідно вимог ст. 8 вищезазначеного
Статуту порушенням службової
дисципліни є протиправне, винне (умисне
чи необережне) діяння або
бездіяльність особи рядового чи
начальницького складу, спрямоване на
недодержання вимог Присяги, зокрема на
невиконання або неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення прав,
порушення обмежень і заборон,
установлених законодавством з питань
проходження служби в органах і
підрозділах цивільного захисту, чи
вчинення інших дій, що ганьблять або
дискредитують особу як представника
служби цивільного захисту.

У відповідності до вимог ст.57
Дисциплінарного статуту служби
цивільного захисту, дисциплінарні
стягнення накладаються на осіб
рядового і начальницького складу за
порушення ними службової дисципліни.

Статтею 58 вищезазначеного Статуту
передбачено, що грубим дисциплінарним
проступком вважається факт грубого
порушення службової дисципліни, що не
містить ознак складу злочину, а саме:
невихід на службу без поважних причин;
порушення встановленого керівником
органу чи підрозділу цивільного
захисту розпорядку дня; вживання
алкогольних напоїв чи наркотичних
засобів у службовий час, прибуття на
службу в нетверезому стані чи стані
наркотичного сп'яніння; порушення
статутних правил несення служби;
втрата службового посвідчення,
службових документів; невиконання
наказів та розпоряджень начальників,
що призвело до неготовності до дій за
призначенням та зриву виконання
покладених на орган чи підрозділ
цивільного захисту завдань; порушення
вимог законів та інших
нормативно-правових актів, що призвело
до псування або втрати закріпленого
майна, обладнання та техніки, інших
матеріальних збитків, а також завдало
шкоди здоров'ю особовому складу органу
чи підрозділу цивільного захисту або
іншим особам; самовільне відлучення
курсантів (слухачів) з розташування
навчального закладу; невиконання
індивідуальних планів роботи науковим,
науково-педагогічним, педагогічним
складом, ад'юнктами, докторантами.

Суд першої інстанції, досліджуючи
обставини справи встановив, що 24.06.2012
року у результаті нещасного випадку
позивач пошкодив праву руку, внаслідок
чого йому було зроблено операцію. З
вищевказаних обставин командуванням
загону проведено службове
розслідування та позивача було
звільнено від виконання службових
обов'язків з 26.06.2012 року та останній
знаходився до 29.09.2012 року на
лікарняному.

19.09.2012 року, внаслідок ураження
блискавкою було пошкоджено апаратуру,
розташовану у кімнатах чергового
телефоніста групи зв'язку будівлі
штабу.

01.10.2012 року позивач приступив до
виконання своїх службових обов'язків.
02.10.2012 року під час огляду закріпленого
за позивачем майна, останнім виявлено
відсутність складових частин в
радіостанціях, які були вилучені
невідомими особами, з місць їх
знаходження, а саме: з комори
підвального приміщення та з
радіостанцій на автомобілях, які
знаходяться в боксі.

Про даний факт, позивач в усній формі
доповів начальнику
аварійно-рятувального загону, а 04.10.2012
року позивач подав рапорт по факту
виявленої нестачі майна з проханням
призначити службове розслідування.

09.10.2012 року наказом за № 316 "Про
призначення службового розслідування"
затверджено персональний склад
комісії аварійно-рятувального загону
спеціального призначення для
проведення службового розслідування.

15.10.2012 року позивач звернувся із заявою
про злочин до Ужгородського МВ УМВС
України в Закарпатській області,
оскільки, командуванням загону не
вживалось ніяких заходів щодо
проведення службового розслідування,
зокрема щодо виявлення винуватих осіб
у викраденні майна.

Одночасно 15.10.2012 року наказом
начальника загону за № 323 "Про
проведення інвентаризації" наказано
створити комісію по інвентаризації
групи зв'язку частини технічного
забезпечення аварійно-рятувального
загону спеціального призначення ТУ
Міністерства надзвичайних ситуацій
України та в період з 16.10.2012 року по
18.10.2012 року провести інвентаризацію,
наявних матеріальних цінностей, які
числяться станом на 18.10.2012 року.

17.10.2012 року начальником загону видано
наказ (по особовому складу) за № 167, у
відповідності до якого ОСОБА_1
оголошеного догану за неналежне
виконання службових обов'язків,
порушення правил безпеки праці в
органах і підрозділах МНС України,
затвердженого наказом МНС України від
07.05.2007 року за № 312, що призвело до
псування обладнання і техніки та могло
стати причиною можливого травмування
особового складу групи зв'язку.

Даний наказ позивачем оскаржено 07.11.2012
року начальнику ТУ МНС України.
Відповіді щодо законності притягнення
позивача до відповідальності позивач
так і не одержав.

16.10.2012 року комісією з проведення
службового розслідування складено акт
про результати службового
розслідування по факту виходу з ладу
міні АТС (автоматизована телефонна
станція) та системного блоку комп'ютера
в приміщені чергових телефоністів.

На підставі вищезазначеного акту
комісією було вирішено накласти
дисциплінарне стягнення на начальника
групи зв'язку капітана служби
цивільного захисту ОСОБА_1 за неналежне
виконання своїх функціональних
обов'язків, що призвели до виходу з ладу
апаратури та могло стати причиною
можливого травмування особового
складу групи зв'язку, не виконання
правил безпеки праці в органах і
підрозділах МНС України.

17.10.2012 року наказом начальника загону
(по особовому складу) за № 167 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності" за неналежне
виконання своїх функціональних
обов'язків позивачу оголошено догану.

У відповідності до наведених вище
наказів відповідача комісією
проведена інвентаризація матеріальних
цінностей, які рахуються за
матеріально-відповідальною особою
ОСОБА_1, про що складено рапорт від
06.11.2012 року та запропоновано провести
службове розслідування по факту із
залученням експерта по даному
напрямку.

07.11.2012 року позивач звернувся із заявою
до начальника ТУ МНС України про
скасування наказу про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності.

07.11.2012 року у ході службового
розслідування та на підставі виявлених
порушень комісією з проведення
службового розслідування складено акт
про результати службового
розслідування та запропоновано
притягнути позивача до дисциплінарної
та матеріальної відповідальності.

12.11.2012 року наказом начальника загону
(по особовому складу) за № 179 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності" позивачу оголошено
сувору догану.

22.11.2012 року комісією з проведення
службового розслідування визначено, що
за халатне виконання службових
обов'язків ОСОБА_1 заслуговує
притягнення до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани.

Не можна погодитись з твердженням
апелянтів, що в порушення своїх
функціональних обов'язків ОСОБА_1,
вибувши на лікарняне 26.06.2012 р. не
передав майно, документацію, ключі та
печатку, призначеній для виконання
його функціональних обов'язків ОСОБА_2
та останні на виконання вимог ч.2 ст.71
КАС України не довели суду обов'язок
позивача це зробити.

Тимчасове виконання обов'язків за
посадою відсутнього працівника
покладається на іншого працівника
наказом (розпорядженням) по установі.

При цьому, відповідно до п.2.18
функціональних обов»язків, позивач
зобов'язаний був забезпечувати
внутрішній зв'язок у загоні,
підтримання у справному стані засобів
та каналів зв'язку. Не виключається
також пошкодження зв'язку наслідком
чого є негайне його відновлення.

Приступивши до виконання своїх
службових обов'язків, на виконання п.2.5
функціональних обов'язків, ОСОБА_1
02.10.2012 року під час огляду закріпленого
за ним майна, було виявлено відсутність
складових частин в радіостанціях. Про
даний факт, позивач доповів начальнику
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області та 03.10.2012 року
ОСОБА_1 подав рапорт по факту виявленої
нестачі майна з проханням призначити
службове розслідування і цього не
спростовує сторона відповідача.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та приходить до
переконання, що оспорювані накази про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
прийняті всупереч вимогам чинного
законодавства та підлягають
скасуванню.

Висновки комісії щодо встановлення
вини позивача у втраті закріпленого за
ним майна та обладнання є
безпідставними, оскільки під час
перебування на лікарняному позивача
було звільнено від виконання його
службових обов'язків.

Крім того, висновки комісії про
порушення позивачем правил безпеки
праці, що призвело до псування
обладнання і техніки та могло
спричинити можливе травмування
особового складу групи зв'язку, також є
безпідставними та спростовуються
поясненнями свідків, адже ОСОБА_1
неодноразово доводилось до осіб
начальницького складу необхідність
заземлення приміщень будівлі, в яке
влучила блискавка. Такі звернення
бралися до уваги керівництвом, але не
вживалося заходів через недостатнє
фінансування.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги в спосіб, визначений
ст.162 КАС України, оскільки відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатні та беззаперечні докази в
обгрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність прийнятих рішень.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

У Х В А Л И В
:

Апеляційні скарги Територіального
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій у Закарпатській області та
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Закарпатській області - залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013 року
у справі № 807/24/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Р.П. Сеник

І.М. Обрізко