Справа № 9101/113846/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2013 рокусправа № 2а/0470/4512/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Рязанов А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства

«Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 28 листопада 2012
року

у справі № 2а/0470/4512/11

за позовом Публічного
акціонерного товариства

«Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»,

вул. Рудна, 47, м.
Кривий Ріг Дніпропетровської, 50064;

до відповідача
Дніпропетровської митниці,

вул. Горького, 22, м.
Дніпропетровськ, 49000;

до відповідача Головного
управління

Державної
казначейської служби України

у
Дніпропетровській області

вул. Челюскіна, 1,
м. Дніпропетровськ, 49000;

про скасування
рішень та стягнення коштів, -

встановив: Публічним акціонерним
товариством «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
подано позов до Дніпропетровської
митниці та до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
про:

скасування відмови, викладеної у листі
№ 45-04-1/6577 від 18.10.2010р., з питання
декларування митної вартості товару на
рівні, зазначеному декларантом;

скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 01 липня 2010 року за № 113050000/0/00760;

скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів від
01 липня 2010 року № 113000006/2010/00541/1;

стягнення з Державного бюджету України
на користь Позивача надмірно
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 129.934,11 грн.;

стягнення з Державного бюджету України
га користь Позивача надмірно
сплаченого ввізного мита у розмірі
30.936,71 грн.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Маковська
О.В.) своєю постановою від 28 листопада
2011 року в задоволенні позову відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
запропоновані документи для
підтвердження заявленої митної
вартості не було надано. Митницею при
винесенні Рішення про визначення
митної вартості використано
інформацію, наявну в базі даних ЄАІС
ДМСУ.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ПАТ «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»,
Позивач, вказує на порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
Позивачем було надано визначений
законом перелік документів у повному
обсязі. Митниця не мала правових
підстав для витребування додаткових
документів та відмовив у митному
оформленні.

Митним органом порушено принцип
послідовності застосування методів
визначення митної вартості.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
прийняти нову постанову. Позов
задовольнити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: 30 червня 2010 року
Публічним акціонерним товариством
«Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат» для здійснення митного
оформлення та митного контролю була
подана Вантажна митна декларація №
113050000/2010/005350 для митного оформлення
товару - шари помольні із
високохромистого чавуну для млинів.

Митна вартість товару була заявлена
шляхом подання декларації за ціною
митної вартості форми ДМВ-1 договору 1
Євро (1,21 дол. США), що є нижчою ніж митна
вартість вже оформленого для
використання на митній території
України - 1,21 Євро (1,48 дол. США).

Під час здійснення перевірки наданих
до митного контролю й митного
оформлення документів посадовою
особою Криворізької митниці на першому
аркуші ДМВ-1 здійснено запис про
перелік необхідних додаткових
документів - прайс-лист фірми виробника
товару; калькуляцію фірми виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціальними експортними
організаціями.

Декларант Позивача був ознайомлений з
цим записом та власноруч учинив запис
про неможливість надання додаткових
документів.

У зв'язку з ненаданням додаткових
документів, посадова особа митного
органу, з огляду на приписи Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року N 1766, винесла 01
липня 2010 року Рішення про визначення
митної вартості № 113000006/2010/000541/1.

Митну вартість заявленого товару було
скориговано до рівня митної вартості
подібних (аналогічних) товарів, згідно
до бази даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи (ЄАІС)
Держмитслужби України з $ 1,21 за кг до $
1,48 за кг.

Скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, скасування рішення
митниці про визначення митної вартості
товарів; та стягнення з Державного
бюджету України на користь Позивача
надмірно сплаченого податку на додану
вартість і ввізного мита було
предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Так, в силу статті 266 чинного на дату
виникнення спірних правовідносин
Митного кодексу від 11 липня 2002 року N
92-IV, на чому наполягає заявник
апеляційної скарги, основним є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Митна вартість товарів, які
переміщуються громадянами через
митний кордон України, стаття 249 цього
Кодексу, для цілей нарахування
податків і зборів визначається на
підставі заяви власника цих товарів чи
уповноваженої ним особи за умови
надання підтверджувальних документів
(товарних чеків, ярликів тощо), які
можна ідентифікувати з наявними
товарами. За відсутності таких
підтверджень або у разі наявності
обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності відомостей стосовно
заявленої вартості митні органи
визначають митну вартість самостійно,
на підставі ціни на ідентичні або
подібні (аналогічні) товари та
відповідно до вимог цього Кодексу.

В силу Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
Декларант зобов'язаний подати
банківські платіжні документи (якщо
рахунок сплачено), а також інші
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару.

Як з'ясовано в ході судового розгляду,
під час перевірки заявленої позивачем
митної вартості товарів в частині
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості товарів, що вже оформлені,
згідно витягу із цінової бази даних
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України встановлено розбіжності.

Отже, розбіжності стали підставою для
витребування додаткових документів -
прайс-лист фірми виробника товару;
калькуляцію фірми виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціальними експортними
організаціями

У зв'язку з відмовою надати витребувані
документи, Митну вартість заявленого
товару було скориговано.

Визначення митної вартості
здійснювалось у відповідності зі
статтями 259 - 273 Митного кодексу України,
чинного на дату виникнення спірних
правовідносин Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року N 1766.

Зазначені обставини досліджені судом
першої інстанції на підставі наданих в
судове засідання сторонами доказів. В
межах апеляційної скарги підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2011 року у справі № 2а/0470/4512/11
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник