Справа № 826/2390/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2390/14
інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.03.2014 року по справі
за його позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
від 23.04.2012 року № 73/12 щодо накладення
штрафу в розмірі 98460,00 грн. за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.03.2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про задоволення позову. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем на підставі направлення
від 12.04.2012 року було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ФОП
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки посадовою
особою Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
м. Києві здійснювалась фотофіксація,
роздруківка якої відображує занесені
до акту перевірки порушення.

В ході перевірки встановлено, що
позивач у декларації від 22.03.2012 року про
готовність об'єкта до експлуатації № KB
9 навів не достовірні дані, а саме:
будівельні роботи із будівництва
торговельного комплексу за адресою:
АДРЕСА_1 не виконані у повному обсязі,
об'єкт не готовий до експлуатації (III
категорія складності).

За результатами перевірки Інспекцією
складено акт від 18.04.2012 року та протокол
про вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 23 квітня
2012 року.

23.04.2012 року Інспекцією прийнято
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 73/12, якою апелянта визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 98 460 грн.

Дану постанову було направлено на
адресу позивача рекомендованим листом
зі зворотнім повідомленням про його
отримання. Згідно копії конверта, який
міститься в матеріалах справи,
вбачається, що вказаний лист було
повернуто за закінченням терміну
зберігання.

Наведене свідчить, що у відповідності
до вимог чинного законодавства
відповідач дотримався процедури
відправлення спірної постанови
позивачу, а тому останній вважається
належним чином повідомлений про її
існування.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

За ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність», для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» (в
редакції станом на 23.04.2012 р.), справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

У відповідності до ст. 4 цього ж Закону,
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1995 року № 244 «Про затвердження
Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» визначено, що справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності розглядаються
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції). Накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники. Штрафи накладаються на
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (далі - суб'єкт
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності. (п.2
постанови).

З матеріалів справи слідує, що спірна
постанова винесена та підписана
заступником начальника Інспекції
Олєксєєнко І.О., що повністю спростовує
посилання апелянта на те, що постанова
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнята не уповноваженою
на це особою.

Згідно абз. 4 п. 6 ч. 2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат;

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
інстанція приходить до аналогічного з
судом першої інстанції висновку, що
спірна постанова прийнята на підставі
та в межах делегованих повноважень,
наданих Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю та
підлягає обов'язковому виконанню, в
зв'язку з порушенням апелянтом
правових норм у сфері містобудівної
діяльності.

Окремо колегія суддів хоче зауважити,
що судом першої інстанції, при
постановленні рішення, було помилково
здійснено посилання на норми Порядку
здійснення державного архітектурно -
будівельного контролю, затвердженого
постановою КМУ від 23.05.2011 року № 533,
оскільки даний порядок стосується
будівництва об'єкта архітектури який
за складністю архітектурно -
будівельного рішення та інженерного
обладнання належить до ІV - V категорії
складності, проте це ніяким чином не
впливає на правомірність прийнятого
судового рішення.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.03.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.