Справа № 265/2404/14-а
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/2404/14-а
Провадження № 2-а/265/91/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Мельник І.Г., при
секретарі Тушкановій Л.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2014 року до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя звернулась ОСОБА_1 з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя (надалі за текстом УПСЗН
Орджонікідзевського району) про
визнання дій неправомірними, та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, де
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у неї
народилася дитина: син ОСОБА_2, за яким
вона здійснює нагляд до досягнення ним
трирічного віку. З 01 березня 2013 року
вона перебуває на обліку в УПСЗН
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради та отримує
допомогу по догляду за дитиною,
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» як
особа, застрахована в системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Відповідач протягом спірного часу
неправомірно виплачував їй допомогу по
догляду на дитину в неналежному
розмірі - 130 гривень щомісяця, чим
порушив її права на гарантовану
державою матеріальну підтримку
материнства та належний соціальний
захист. У березні 2014 року позивачка
звернулась до відповідача з заявою
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною у порядку та
розмірі, встановленому Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». 04 квітня 2014 року відповідачем
відмовлено позивачці у проведенні
перерахунку. Позивачка вважає, що в
даному випадку виник спір щодо виплати
їй допомоги, як особі, яка застрахована
в системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
виплату допомоги їй у зазначеному
періоді поширюється норми
спеціального Закону (яким є Закон
№2240-III), відповідно до ст.43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. У
зв'язку з вищенаведеним, просила суд
стягнути недоплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з жовтня 2013
року по день набрання судовим рішенням
законної сили, стягнути судові витрати.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, просила розглядати справу в
її відсутності, позов підтримує у
повному обсязі.

Представник відповідача Борисенко Н.О.,
діюча на підставі довіреності, у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та надала письмові
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначила, що позивачка
дійсно перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради, та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.
Вважає, що відповідно до ст.. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та п. 22 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Просила у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився ОСОБА_2, батьками якого є
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПСЗН Орджонікідзевського району як
отримувач державної соціальної
допомоги, та з 01 березня 2013 року їй
призначено допомогу по догляду за
дитиною до 3-х років в розмірі 130 гривень
(а.с.5).

Не погодившись із зазначеним розміром
суми допомоги, позивачка звернулася до
суду з позовною заявою щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії.

Аналізуючи обґрунтованість заявлених
вимог суд приходить до наступного.

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ (зі змінами
та доповненнями) передбачено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
про призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50%; з 1
січня 2009 року -75%; з 1 січня 2010 року -100%
прожиткового мінімуму встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупнім доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Статтею 43 Закону України № 2240-III
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції Закону № 107Л/І, тобто у розмірі
не менше 130 гривень без врахування
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

В той же час, суд зазначає, що
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», розділ П «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», яким викладена зазначена
редакція частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», діяла по 31 грудня 2008
року.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751
саме на виконання Закону N 2811-ХІІ (пункт
1).

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з 01 березня 2013
року особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин суд приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачці з 01 березня 2013 року допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 гривень,
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги в частині визнання
дій неправомірними та зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, в
межах строку звернення до суду,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років, підлягають
задоволенню.

Разом з тим, суд вважає
необґрунтованими вимоги позивачки
щодо здійснення нарахування спірної
допомоги до дати набрання судового
рішення законної сили, оскільки
кінцевою датою перерахування допомоги
є день постановлення судом постанови.

Крім того, суд вважає, що не підлягає
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення із відповідача
судових витрат, так як УПСЗН в
Орджонікідзевському районі - орган
місцевого самоврядування, є
неприбутковою організацією, не має
доходів, фінансується з місцевого
бюджету.

Керуючись ст. ст. 8-11, 116, 159, 160, 162, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
з жовтня 2013 року по день набрання
судового рішення законної сили,
стягнення судових витрат, -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради щодо
відмови перерахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років на
відповідний період, з жовтня 2013 року по
14 травня 2014 року включно, з урахуванням
фактично проведених виплат.

В решті позовних вимог ОСОБА_1, -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення або у разі
неприсутності сторін під час
проголошення постанови протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя
Мельник І.Г.