Справа № 2а-7456/10/1412
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7456/10/1412

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Корнешова Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів -
Семенюка Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва на рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 13
жовтня 2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду та визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить суд зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
надбавку до пенсії у розмірі 30% за
період з 2006 року по 2009 рік згідно з
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

13 жовтня 2010 року ОСОБА_2 уточнив свої
позовні вимоги та просив суд
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити надбавку до пенсії у
розмірі 30% з 01 січня 2009 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначає, що отримує пенсію за віком і
на нього розповсюджується дія Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 13 жовтня 2010 року уточнені
позовні вимоги задоволені; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30 % надбавки до мінімальної
пенсії за віком, установленої ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 01 січня 2009
року по 30 вересня 2010 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва подано апеляційну
скаргу, в якій зазначається, що
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права та не повно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи у зв'язку з чим апелянт
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участю, то колегія суддів приходить до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія
приходить до висновку про залишення
без змін постанови суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 отримує пенсію за віком і на
нього розповсюджується дія Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

На момент розгляду судом першої
інстанції дані правовідносини у
відповідності до п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України
повинні були розглядатися у порядку
цивільного судочинства, тому суд
першої інстанції поновив строк
звернення до суду, застосувавши
загальну позовну давність тривалістю у
три роки відповідно до ст. 257 Цивільного
Кодексу України, а отже позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% від
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19
грудня 2006 року N 489-V "Про Державний
бюджет України на 2007 рік » дію статті 6
Закону України N 2195-IV зупинено на 2007 рік
із урахуванням статті 111 цього Закону.

Проте Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 12
статті 71 та статті 111 Закону N 489-V.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» внесені зміни, визначена
надбавки дітям війни у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, тобто у розмірі 10% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року визнано таким, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 41
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визначені неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Разом із
цим, у силу вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи пріоритетність Законів над
підзаконними актами, відповідач у
період з 09 липня 2007 року по грудень
(включно) 2007 року, з 22 травня 2008 року по
грудень (включно) 2009 року мав проводити
нарахування підвищення до пенсії
позивачу у розмірі, передбаченому ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни судом
обґрунтовано до уваги не взято,
оскільки питання фінансування цих
видатків не є предметом спору, що
розглядається.

Що стосується розміру мінімальної
пенсії за віком, з якої має
обчислюватись зазначене підвищення до
пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що
розрахунок необхідно проводити з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки іншого
розміру такої пенсії законодавством не
передбачено.

За таких обставин, правильними є
висновок суду першої інстанції про те,
що позивач має право на підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з 09 липня 2007 року по грудень
(включно) 2007 року, з 22 травня 2008 року по
грудень (включно) 2009 року.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.,195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, ст. 257 ЦК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва - залишити без
задоволення, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 13
жовтня 2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду та визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.