Справа № 759/20995/13-а
Суддя: Морозов М. О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/75/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Морозова
М.О.

при секретарі Прохоренко
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Києва
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва про
визнання неправомірною відмови у
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок,

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва, в якому
просить визнати неправомірною відмову
в перерахунку пенсії, починаючи з 17.10.2013
р., та зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії та сплатити
відповідну заборгованість згідно зі
статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» з 3 липня 2013 р. на
підставі наданих довідок.

При цьому, посилається на те що вона є
працюючим суддею Апеляційного суду м.
Києва, отримує пенсію за віком згідно
до Закону України «Про державну
службу» з 23.02.2010 року, перебуваючи на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва.

7 жовтня 2013 року вона звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії у зв'язку з підвищенням
заробітної плати з підстав,
передбачених ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», та надала відповідні
довідки про заробітну плату.

Відповідач своїм листом № 1833/7-П від
17.10.2013 року відмовив у задоволенні її
заяви з тих підстав, що згідно із п. 4
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
утримання здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного Суду України з дня
виникнення права на відповідний
перерахунок. Іншого чинним
законодавством не передбачено. Крім
того, у відповіді також зазначено, що
згідно зі ст. 37 Закону України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначеної пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється, виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески працюючого державного
службовця відповідної посади, рангу на
момент виникнення права на перерахунок
пенсії.

Таку відмову вона вважає протиправною,
оскільки обмежується її право на
пенсійне забезпечення, зазначивши, що
як суддя, вона є особою, яка прирівняна
до державного службовця у пенсійному
забезпеченні, з 1 січня 2012 року та з 1
січня 2013 року заробітна плата їй була
перерахована у відповідності з
прийнятим 8.07.2010 р. Законом України «Про
судоустрій і статус суддів». Оскільки
розмір заробітної плати підвищився,
вона, як працююча суддя, на яку
поширюються положення Закону України
«Про держану службу», вона набула право
на перерахунок пенсії відповідно до ст.
37-1 Закону України «Про держану службу»,
- з дня звернення до відповідача з
відповідною заявою, тобто з 17.10.2013 р.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, подала заяву про слухання
справи без її участі, тому суд,
враховуючи думку представника
відповідача, матеріали та обставини
справи, вважає за можливе розглянути у
її відсутність справу.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просить у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю з тих підстав, що
згідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про
державну службу» перерахунок пенсії
державним службовцям здійснюється
відповідно до порядку, встановленого
Кабінетом Міністрів України, і
підвищення заробітної плати державним
службовцям проводиться відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України про
підвищення зарплати державним
службовцям, яке останній раз
відбувалось згідно постанови Кабінету
Міністрів України №34 від 6.02.2008 р. У 2013
році зарплата державним службовцям за
рішеннями Кабінету міністрів України
не підвищувалась, тому підстав для
перерахунку пенсії позивач не має. При
цьому, представник відповідача не
оспорює, що посада, на якій позивач
продовжує працювати, підпадає під
категорію держаних службовців, та
визнає факт підвищення зарплати
позивача з січня 2013 року відповідно до
діючих положень закону про судоустрій.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши обставини
справи, дослідивши письмові докази по
справі, прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 7 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва із
заявою про здійснення перерахунку
пенсії на підставі статті 37-1 Закону
України «Про державну службу», надавши
відповідачу довідку №200/13 від 3.09.2013
року з місця роботи на підтвердження
підвищення розміру заробітної плати
працюючим суддям, проте їй було
відмовлено у здійсненні перерахунку
листом від 17.10.2013 р. з тих підстав, що
згідно із ст.138 Закону України « Про
судоустрій і статус суддів» у разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок. Іншого чинним
законодавством не передбачено.

Згідно положень, а саме ч.1, 2 статті 55,
п.14 ч.1 статті 92, ч.1 статті 127 Конституції
України правосуддя здійснюють
професійні судді та у визначених
законом випадках народні засідателі і
присяжні, виключно законами України
визначається статус суддів.

Правовий статус суддів та гарантії їх
незалежності визначені Конституцією
України, законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року №2453-УІ (в редакції Закону №3668
(далі за текстом - Закон №2453), що
відповідає частині першій статті 16
Конституції України, згідно з якою
незалежність і недоторканість суддів
гарантуються Конституцією України і
законами України.

Конституційним Судом України
викладені правові позиції стосовно
гарантій незалежності суддів, зокрема,
у рішеннях від 20 березня 2002 року
№5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004,
від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22
травня 2008 року №10-рп/2008 року, від 3
червня 2013 року №3рп/2013 року.

Згідно до вказаних рішень визначені
Конституцією та законами України
гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України і є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання, тощо).

За змістом частини 1 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року, судді, який
вийшов у відставку, після досягнення,
зокрема жінками пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу»,
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків не менше 25 років, для жінок-не
менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби-неменше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців.

Зазначена норма не ставить право на
одержання пенсії державного службовця
у залежність від виходу його на пенсію.
Підставами для її одержання є лише
досягнення пенсійного віку та
наявність відповідного страхового
стажу.

Отже, відповідно до вказаних норм
закону, на працюючих суддів, які
досягли пенсійного віку, але не вийшли
у відставку, поширюється дія Закону
України «Про державну службу».

Позивач на час звернення до
відповідача має загальний трудовий
стаж державного службовця та судді,
продовжуючи працювати суддею, що не
заборонено Законом, на момент її
звернення із заявою про перерахунок
пенсії згідно частини 1 статті 37-1
Закону України «Про державну службу» у
відповідача були в наявності всі
необхідні правові підстави та
необхідні повноваження про
задоволення заяви про здійснення
перерахунку пенсії.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» (зі змінами та
доповненнями до нього), п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України №865 від
31.05.2000 р. у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів (для службовців
Національного Банку України
відповідно до рішень його правління)
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу», заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається пенсіонерам на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи з сум заробітної
плати, яку одержує державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (нараховано) пенсію, на
момент виникнення права на
перерахунок.

Таким чином, статті 37-1 Закону України
«Про державну службу» та пункт 4
постанови Кабінету Міністрів України
№865 визначають порядок і умови
перерахунку пенсій державним
службовцям у разі підвищення
заробітної плати працюючим державним
службовцям, але не суддям, бо у
відповідності до частини 4 статті 47
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», згідно з якою
незалежність суддів забезпечується
окремим порядком фінансування
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим
законом, належним матеріальним і
соціальним забезпеченням суддів.

Розмір заробітної плати суддів
регулюється Законом України «Про
судоустрій і статус суддів», зі змінами
та доповненнями, внесеними до нього, в
тому числі і Бюджетним кодексом
України.

Порядок перерахування розміру пенсії
працюючим суддям врегульовано Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів», статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» та вимогами статей 47,
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у частині 4 статі 47
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», згідно з яким
незалежність суддів забезпечується
окремим порядком фінансування
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим
законом, належним матеріальним і
соціальним забезпеченням судді.

Частиною 2 ст.129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлено, що винагорода суддів
складається з окладу та доплат за: 1)
вислугу років; 2) перебування на посаді
в суді; 3) науковий ступінь; 4) робота, яка
передбачає доступ до державної
таємниці. Частиною 3 даної статті
Закону визначається посадовий оклад
судді місцевого суду у розмірі 15
мінімальних заробітних плат, що
проваджується поетапно: з 1 січня 2011
року - 6 мінімальних заробітних плат, з 1
січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних
плат. На 2011 рік дія частини 3 ст.129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» була зупинена.

З матеріалів справи вбачається, що
заробітна плата позивачу
нараховується відповідно до ст.129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», що підтверджується
довідкою №200/13 від 3.09.2013 року про розмір
заробітної плати судді.

Оскільки розмір заробітної плати, які
отримує позивач, підвищився відповідно
до закону, то заперечення представника
відповідача щодо непідвищення
заробітної плати державним службовцям
у 2013 році за рішеннями Кабінету
Міністрів України, суд не приймає та
вважає їх надуманими.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підвищення посадового окладу
працюючим суддям і ті обставини, що до
досягнення 65 річного віку вони мають
право працювати та отримувати пенсійне
забезпечення, дають підстави для
здійснення позивачу перерахунку
розміру призначеної пенсії на підставі
вимог статті 37-1 Закону України «Про
державну службу» та ч.4 статті 47 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Суд вважає, що позивач, як працююча
суддя, на яку поширюються положення
Закону України «Про державну службу»,
набула право на перерахунок пенсії
відповідно до вищевказаних норм
законів, з дня звернення до відповідача
з відповідною заявою, тобто з 7 жовтня
2013 року.

Таким чином, суд вважає, що
протиправною є відмова Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва в
здійсненні зазначеного перерахунку
пенсії позивача, тому позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, по вимогам з дати
звернення з відповідною заявою до
відповідача, якою є 7 жовтня 2013 р., а не з
3.07.2013 р., як зазначено у позовній заяві.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва про
визнання неправомірною відмови у
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок задовольнити
частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва у перерахунку ОСОБА_1 пенсії
державного службовця з 7 жовтня 2013 року
відповідно до Закону України «Про
державну службу» протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва (м. Київ вулиця Корольова 5-а Код
) провести перерахунок
пенсії та сплатити відповідну
заборгованість по пенсії ОСОБА_1, яка
проживає у АДРЕСА_1, ідентифікаційний
податковий номер НОМЕР_1, починаючи з 7
жовтня 2013 року, відповідно до приписів
ст.37-1 Закону України «Про державну
службу» на підставі наданої нею при
зверненні 7 жовтня 2013 року щодо
перерахунку пенсії довідки про її
зарплату.

В іншій частині адміністративного
позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду
через районний суд протягом 10 днів дня
проголошення постанови.

Особа, яка брала участь у розгляді
справи, але була відсутня в судовому
засіданні під час проголошення
постанови, може подати апеляційну
скаргу на постанову суду протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя