Справа № 683/502/14-а
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/502/14-а
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді
його представника - адвоката
представника співвідповідачів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Старокостянтинівської
міської ради, виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
третя особа без самостійних вимог на
предмет позову на стороні відповідача -
ОСОБА_4, про визнання протиправними та
скасування рішень виконавчого
комітету Старокостянтинівської
В лютому 2014 року ОСОБА_1 пред'явив позов
до Старокостянтинівської міської ради,
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про визнання протиправними та
скасування рішень виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради: 1) від 30 серпня 2007 року № 387
п. 2 про присвоєння частинам
індивідуального житлового будинку
адреси АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 та
зобов'язання про внесення
«Архітектурою» змін до технічної
інвентаризації згідно даного рішення;
2) від 11 жовтня 2007 року № 476 п. 2 про
оформлення ОСОБА_1 права власності на
квартиру АДРЕСА_1 з господарськими
будівлями та квартиру АДРЕСА_4 та
зобов'язання ДПВП «Архітектура» та
Старокостянтинівське БТІОР виготовити
необхідні документи згідно даного
рішення; 3) від 28 лютого 2008 року № 107 п. 13
про оформлення права власності ОСОБА_1
на кв. АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_4 та
зобов'язання ДПВП «Архітектура» та
Старокостянтинівське БТІОР виготовити
необхідні документи згідно даного
рішення; 4) від 17 липня 2008 року № 341 п. 3
про внесення змін до п. 1 рішення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 28 лютого 2008 року № 107 п. 13 про
оформлення права власності на кв.
АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що органом місцевого
самоврядування було порушено
процедуру при прийнятті вищевказаних
рішень, оскільки в жодному із цих
випадків він із заявами до виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради не звертався, а також
нікого не уповноважував на вчинення
таких дій від свого імені. Зазначив, що
в грудні 2013 року та в січні 2014 року в
загальному відділі виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради отримав копії
оскаржуваних ним рішень, в зв'язку з чим
просить поновити строк звернення до
адміністративного суду, як пропущений
з поважних причин.

В судовому засіданні позивач та його
представник - адвокат підтримали
позовні вимоги та обставини, викладені
в їх обґрунтування. Крім того в
судовому засіданні позивач вказав, що
на прохання меншого сина ОСОБА_4, щоб
надати йому з сім'єю частину свого
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 для окремого
проживання, особисто звернувся з
заявою до Старокостянтинівської
міської ради 21 грудня 2006 року про
надання дозволу на переобладнання
житлового будинку під 2-х квартирний
житловий будинок. З 2006 року по 2008 рік
вони разом з сином ОСОБА_4
перебудовували житло. За ініціативою
сина ОСОБА_4 він в 2008 року нотаріально
подарував йому частину виділеного йому
будинку. На даний час він розуміє, що
підписав у нотаріуса даний договір під
впливом обману, проте рішеннями
місцевого та апеляційного судів йому
відмовлено у визнанні його недійсним.
Згодом в 2011 році між ним та сином виник
спір щодо користування земельною
ділянкою для проходу до його частини
хати. Спірне питання щодо користування
житлом та земельною ділянкою
залишилось не вирішеним, незважаючи на
неодноразові звернення до суду.
Стверджує, що не знав, що їхнім з сином
ОСОБА_4 частинам в житловому будинку по
АДРЕСА_1 присвоєні різні адреси:
квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_4.
Оскільки ухвалою судді
Старокостянтинівського районного суду
від 16 січня 2014 року його позов залишено
без розгляду з причин пропуску строку
для звернення до адміністративного
суду без поважних причин, він офіційно
звернувся до міського голови з
проханням офіційно надати йому копії
оскаржуваних ним рішень, які отримав в
грудні 2013 року та в січні 2014 року в
загальному відділі виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради. З приводу отримання ним
субсидії на належну йому квартиру
АДРЕСА_1 в 2012 році та в 2014 році пояснив,
що він не звертався за її оформленням,
заяв про це не писав, жодних документів
в управління соціального захисту
населення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради не
надавав, тому вважає незаконним
надання йому субсидії. Вбачає
порушеним своє право приватної
власності на спірну нерухомість, яке
бажає відновити на підставі
попереднього правовстановлюючого
документу (свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок, виданий виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 27
квітня 1981 року), яким йому належав цілий
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1.

Протокольною ухвалою від 04 березня 2014
року Старокостянтинівським районним
судом до участі у справі в якості
третьої особи було залучено ОСОБА_4

Представник співвідповідачів
Старокостянтинівської міської ради та
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
третя особа ОСОБА_4 та його представник
- адвокат заперечили проти задоволення
заяви позивача про поновлення строку
на звернення до суду та заявлених
позовних вимог. Вказали, що позивач
починаючи з 2006 року всіма своїми діями
підтвердив свою волю на здійснення
переобладнань в житловому будинку по
АДРЕСА_1 з метою розподілу його на дві
квартири, на оформлення права
власності на квартиру з господарськими
будівлями, подарував частину житлового
будинку вже як квартиру АДРЕСА_4,
користувався належною йому квартирою
АДРЕСА_1, зареєструвався за цією
адресою, оформляв субсидію, в своїх
офіційних зверненнях зазначав адресу
свого проживання квартира АДРЕСА_4,
пред'являв правовстановлюючі
документи на дане житло, технічну
документацію, тому помилковим буде
вважати, що він не знав чи не повинен
був знати про наявність оскаржуваних
ним рішень, в зв'язку з чим відсутні
причини для поновлення строку для
звернення до суду.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що предметом даного
позову є:

1. Рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 30 серпня 2007 року № 387 п. 2 про
впорядкування адресного господарства.
Розглянувши заяву ОСОБА_1, що проживає
АДРЕСА_1, витяг з єдиного реєстру
заборони відчуження майна від 10 серпня
2007 року, рішення виконавчого комітету
від 28 грудня 2006 року № 596 п. 1 «Про дозвіл
на будівництво», графічні матеріали та
керуючись ст. 40 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
виконавчий комітет вирішив: 1)
присвоїти частині індивідуального
житлового будинку ОСОБА_1, що
складається з коридору 2-1, житлової
кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, ванної
кімнати 2-4, кухні з топкою 2-5 адресу
АДРЕСА_1 взамін АДРЕСА_1; 2) присвоїти
частині індивідуального житлового
будинку ОСОБА_1, що складається з
коридору та топки 1-1, кухні 1-2, житлової
кімнати 1-3, коридору 1-4, житлової
кімнати 1-5, ванної кімнати 1-6, туалету 1-7
адресу АДРЕСА_4 взамін АДРЕСА_1; 3) ОСОБА_1
звернутися в ДПВП «Архітектура» БТІОР,
міське управління земельних ресурсів
для внесення змін в технічну
документацію згідно даного рішення та
чинного законодавства.

2. Рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 11 жовтня 2007 року № 476 п. 3 про
оформлення права власності.
Розглянувши заяву ОСОБА_1, що проживає
АДРЕСА_1, технічний паспорт, рішення
виконавчого комітету міської ради від
30 серпня 2007 року № 387 п. 2, план земельної
ділянки та керуючись п. «б» ч. 1 ст. 31, ст.
40 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 «Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
реєстрації права власності на нерухоме
майно» виконавчий комітет вирішив: 1)
оформити ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 з господарськими
будівлями (гараж) та квартиру АДРЕСА_4 з
господарськими будівлями (теплиця,
хлів, майстерня, льох, кладовка,
вбиральня) по АДРЕСА_1; 2) ДПВП
«Архітектура» та
Старокостянтинівському БТІОР
виготовити необхідні документи згідно
даного рішення та чинного
законодавства.

3. Рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 28 лютого 2008 року № 107 п. 13 про
оформлення права власності.
Розглянувши заяву ОСОБА_1, що проживає
АДРЕСА_1, технічний паспорт,
будівельний паспорт, рішення
виконавчого комітету міської ради від
11 жовтня 2007 року № 476 п. 3 та керуючись п.
«б» ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
наказом Міністерства юстиції України
від 07 лютого 2002 року № 7/5 «Про
затвердження Тимчасового положення
про порядок реєстрації права власності
на нерухоме майно» виконавчий комітет
вирішив: 1) оформити ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями (теплиця,
хлів, майстерня, льох, кладовка,
вбиральня) по АДРЕСА_1; 2) оформити
ОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_4 з господарськими будівлями
(гараж) по АДРЕСА_1; 3) ДПВП «Архітектура»
та Старокостянтинівському БТІОР
виготовити необхідні документи згідно
даного рішення та чинного
законодавства; 4) рішення виконавчого
комітету міської ради від 11 жовтня 2007
року № 476 п. 3 «Про оформлення права
власності» визнати таким, що втратило
чинність.

4. Рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 17 липня 2008 року № 341 п. 3 про внесення
змін до рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради.
Розглянувши звернення ОСОБА_1, що
проживає АДРЕСА_1, рішення виконавчого
комітету міської ради від 28 лютого 2008
року № 107 п. 13 «Про оформлення права
власності», графічні матеріали,
керуючись ст. 40 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет вирішив: внести
зміни до п. 1 рішення виконавчого
комітету міської ради від 28 лютого 2008
року № 107 п. 13 «Про оформлення права
власності» та викласти його у такій
редакції: «Оформити ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями (теплиця, 3
(три) хліви, льох та вбиральня)» по
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 вважає дані рішення
неправомірними, оскільки вони
прийнятті з порушенням порядку
розгляду звернень громадян. Так він
стверджує, що в жодному із цих випадків
він із заявами до виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради не
звертався, а також нікого не
уповноважував на вчинення таких дій
від свого імені, не визнає своїм
наявний підпис на заявах, які стали
підставами для прийняття оскаржуваних
ним рішень.

Одночасно з позовними вимогами,
позивач ОСОБА_1 заявляє клопотання про
поновлення строку для звернення до
адміністративного суду із даним
позовом. Мотивуючи тим, що лише в грудні
2013 року та в січні 2014 року в загальному
відділі виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
отримав копії оскаржуваних ним рішень,
з яких і дізнався про порушення його
права приватної власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, про розподіл
домоволодіння та присвоєння його
частинам різних адрес: квартира
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями
(гараж) та квартира АДРЕСА_4 з
господарськими будівлями (теплиця,
хлів, майстерня, льох, кладовка,
вбиральня) по АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 (старший син позивача та
відповідно старший брат третьої особи)
суду дав показання про те, що його
батько та брат без його відома в 2006 році
домовились про поділ житлового будинку
по АДРЕСА_1, проводили його
переобладнання на дві частини для
окремого проживання. Приблизно в 2010
році між ними виник спір щодо спільного
користування землею та будинком.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
познайомившись з позивачем і
дізнавшись від нього про те, що без його
заяв переоформлялось його право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, вирішила допомогти йому у
вирішенні юридичних питань. Так, вона
надавала йому консультації, разом з ним
ходила в Старокостянтинівську міську
раду, де сама ж писала, а він лише
підписував через проблеми із зором,
заяви на отримання копій заяв по
чотирьох рішеннях виконавчого
комітету за 2007 - 2008 роки та самі рішення.
Після ознайомлення із наданими йому
копіями документів, він заперечив
підпис на заявах та пояснив, що не був
знайомий із змістом рішень та взагалі
не звертався з цих питань ні до
Старокостянтинівської міської ради, ні
до виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради.

Згідно положень частини другої статті
99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як підтверджується матеріалами справи
позивач ОСОБА_1 21 грудня 2006 року
звернувся до міського голови
Старокостянтинівської міської ради з
власноручно написаною заявою про
надання дозволу на переобладнання
житлового будинку під двохквартирний
житловий будинок по АДРЕСА_1, що
підтвердив і в судовому засіданні.

Також позивач ОСОБА_1 неодноразово на
протязі 2007-2008 років звертався до
міського голови Старокостянтинівської
міської ради про впорядкування
адресного господарства, про оформлення
права власності на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями та
оформлення права власності на квартиру
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями.

За результатами його звернень були
прийнятті рішення, які ним наразі
оскаржуються, а на час їх прийняття,
були ним сприйнятті позитивно та
реалізовані ним, зокрема, оформленні
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 02 липня 2008 року на
підставі рішення від 28 лютого 2008 року №
107 п. 13 на квартиру АДРЕСА_4 з
господарськими будівлями (гараж) по
АДРЕСА_1, а згодом і свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 13
серпня 2008 року на підставі рішення від
17 липня 2008 року за № 341 п. 3 на квартиру
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями
(теплиця, три хліви, льох, вбиральня) по
АДРЕСА_1.

Так, у відповідності до даних
інвентарної справи
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації,
надісланих до суду 30 квітня 2014 року,
позивач, на підставі оскаржуваних
рішень, 29 серпня 2008 року звернувся до
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації з
заявою про реєстрацію прав власності
на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями (теплиця, три
хліви, льох, вбиральня) по АДРЕСА_1.
Право власності було зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 04 вересня 2008 року (витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 20121181 від 04 вересня 2008
року). Також було зареєстровано в
електронному реєстрі право власності
за позивачем на квартиру АДРЕСА_4 з
господарськими будівлями (гараж) по
АДРЕСА_1 06 серпня 2008 року (витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 20678607 від 23 жовтня 2008року).

Згідно матеріалів договору дарування,
посвідченого ОСОБА_7, приватним
нотаріусом Старокостянтинівського
районного нотаріального округу 23
жовтня 2008 року за р. № 4575, позивач
ОСОБА_1 (дарувальник) подарував третій
особі ОСОБА_4 (обдарований) житлову
квартиру з господарськими будівлями
(гараж) (тип об'єкта: квартира з
господарськими будівлями) за адресою
АДРЕСА_4. В пункті 3 договору зазначено,
що квартира з господарськими будівлями
належить дарувальнику на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, видане виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 02 липня 2008 року, видане на
підставі рішення № 107 п. 13 від 28 лютого
2008 року та зареєстроване в
Старокостянтинівському бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації в
реєстрову книгу № 1В за номером запису:
2743. Право власності на квартиру з
господарськими будівлями
зареєстровано в реєстрі прав власності
на нерухоме майно за реєстраційним
номером № 24260667.

При цьому позивачем ОСОБА_1 та його
дружиною ОСОБА_8 власноручно написано
заяву на ім'я даного приватного
нотаріуса про те, що їм нотаріусом
роз'яснено зміст договору довічного
утримання, спадкового договору,
договору дарування, заповіту, вони
бажають укласти договір дарування
квартири з господарськими будівлями,
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4
ОСОБА_4

З наведеного вбачається, що у позивача
ОСОБА_1 на момент укладання договору
дарування було свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 02
липня 2008 року, видане на підставі
рішення № 107 п. 13 від 28 лютого 2008 року, і
він усвідомлено здійснив дарування
свого майна.

В вересні 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся з заявою до
Старокостянтинівської міжрайонної
прокуратури відносно третьої особи
ОСОБА_4 з приводу незаконного
заволодіння правовстановлюючим
документом на землю (постанова про
відмову в порушенні кримінальної
справи Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області від 06
жовтня 2011 року).

В своїй заяві та в своїх поясненнях
позивач ОСОБА_1 вказував свою адресу
проживання: АДРЕСА_1, а адресу
проживання третьої особи ОСОБА_4 -
АДРЕСА_4. Зазначив, що за домовленістю
з останнім вони розділили будинок на
дві квартири для окремого проживання
їхніх сімей.

05 квітня 2011 року позивач ОСОБА_1 подав
позов до третьої особи ОСОБА_4 про
встановлення земельного сервітуту, де
також вказував адреси їхнього
проживання, відповідно:
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4. До матеріалів
справи приєднав копії технічного
паспорта на квартиру АДРЕСА_1, що
знаходиться у його власності, а також
додав копію свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
на його ім'я виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 13
серпня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями (теплиця, три
хліви, льох, вбиральня) по АДРЕСА_1 на
підставі рішення від 17 липня 2008 року за
№ 341 п. 3.

У відповідності до матеріалів
управління соціального захисту
населення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
направлених 29 квітня 2014 року за №
07/1236/14, позивач ОСОБА_1 в 2012 та в 2014 роках
оформляв субсидію для відшкодування
витрат на оплату житлового комунальних
послуг. Для чого подавав документи,
зокрема, заяву, декларацію про доходи
та майновий стан, довідку про склад
сім»ї, довідки про забезпечення
комунальними послугами водопостачання
та водовідведення, газу, де зазначена
адреса проживання позивача ОСОБА_1
АДРЕСА_1. Також він додав копію
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого на його ім'я
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 13
серпня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями (теплиця, три
хліви, льох, вбиральня) по АДРЕСА_1 на
підставі рішення від 17 липня 2008 року за
№ 341 п. 3 та витяг про реєстрацію права
власності на дане нерухоме майно,
видане Старокостянтинівським бюро
технічної інвентаризації, оцінки та
реєстрації за № 20121181 від 04 вересня 2008
року.

В червні 2012 року позивач ОСОБА_1 подав
до Старокостянтинівського районного
суду адміністративний позов до
Старокостянтинівської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення 28 сесії
Старокостянтинівської міської ради за
№ 33 від 28 липня 2008 року про розподіл
приватної земельної ділянки. Ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року даний позов було залишено без
розгляду з причин пропуску строку
звернення до суду. При розгляді даної
справи суд прийшов до висновку про те,
що земельна ділянка, на якій
розташована спірна нерухомість (тобто
житло, яке являється предметом даної
справи), була передана у власність
третій особі ОСОБА_4 в 2008 році на
підставі договору дарування, позивачу
ОСОБА_1 було це відомо ще в 2008 році, як
при отриманні 18 вересня 2008 року
Державного акту на дану земельну
ділянку, який в свою чергу, відповідно
до вимог закону видається лише за
заявою власника, так і при укладенні 23
жовтня 2008 року самого договору
дарування, оскільки він ініційований
самим позивачем та укладений в
добровільному порядку.

В січні 2014 року позивач ОСОБА_1 подав до
Старокостянтинівського районного суду
адміністративний позов до
Старокостянтинівської міської ради та
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про визнання недійсними та скасування
рішень виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради, в
тому числі які являються предметом
даного позову.

Ухвалою судді Старокостянтинівського
районного суду від 16 січня 2014 року
позов було залишено без розгляду з
причин, що в матеріалах справи були
відсутні достатні докази, які б давали
суду підстави вважати, що визначений
законом шестимісячний строк звернення
до суду було пропущено позивачем з
поважних причин.

Проаналізувавши всі наявні в справі
докази в їх сукупності, суд прийшов до
переконання про те, що про розподіл
житлового будинку з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 на дві квартири з
відповідними господарськими будівлями
з присвоєнням різних адрес та про
оформлення права власності вже на дві
квартири (за АДРЕСА_1 та за АДРЕСА_4) з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
позивач ОСОБА_1 знав та й мав би знати
відповідно ще з 2007 року та з 2008 року, тим
більше що сам ініціював питання
розподілу житлового будинку на дві
квартири (заява на ім'я голови
Старокостянтинівської міської ради
від 26 грудня 2006 року).

У частині другій статті 5 КАС України
передбачено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

На час розгляду справи питання про
поновлення чи відмову в поновленні
процесуального строку вирішується в
порядку, передбаченому ст. 102 КАС
України, з винесенням судом ухвали, в
даному випадку - про залишення
адміністративного позову без розгляду.

За правилами статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі заяви позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Враховуючи встановлені судом
обставини стосовно дотримання
позивачем строку звернення до суду із
даним адміністративним позовом,
останній підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до
Старокостянтинівської міської ради,
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради,
третя особа без самостійних вимог на
предмет позову на стороні відповідача -
ОСОБА_4, про визнання протиправними та
скасування рішень виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Старокостянтинівський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'ясти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя ___________