Справа № 2а/0270/1072/12
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/33060/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Кошіля В.В., Моторного О.А.,при секретарі
Луцак А.В.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області Державної податкової служби на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 травня

у справі № 2а/0270/1072/12

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вінницький комбінат

хлібопродуктів № 2"

до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Вінницької області

Державної податкової
служби

Головного управління
Державної казначейської служби
України у

Вінницькій області

за участю Прокуратури
Вінницької області

про визнання протиправною
бездіяльності та стягнення бюджетного

відшкодування,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вінницький комбінат
хлібопродуктів № 2» (надалі також - ТОВ
«Вінницький комбінат хлібопродуктів №
2», позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Вінницької об`єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області Державної податкової служби
(надалі також - Вінницька ОДПІ,
відповідач 1), Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області (надалі
також - ГУ ДКС України у Вінницькій
області, відповідач 2) про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення заборгованості бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправною бездіяльність Вінницької
міжрайонної державної податкової
інспекції щодо не надання у
встановлений законом термін органу
Державного казначейства України
висновку про відшкодування з
державного бюджету Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Вінницький комбінат хлібопродуктів №
2" податку на додану вартість за
червень-липень 2010 року у розмірі 1809966
грн. 00 коп.; стягнуто з Державного
бюджету на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вінницький комбінат хлібопродуктів №
2» суму бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у розмірі
1809966 грн. 00 коп.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Державної податкової служби
залишено без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року - без змін.

Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Вінницької області
Державної податкової служби в
касаційній скарзі, вказуючи на
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм
матеріального та процесуально права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 травня і прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, що
беруть участь у справі, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Так, порядок відшкодування сум податку
на додану вартість з Державного
бюджету України та строки проведення
розрахунків на час виникнення
правовідносин між платником податків
та податковим органом визначалися
пунктом 7.7 Закону України «Про податок
на додану вартість та статтею 200
Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 7.7.4 пункту 7.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції чинній на час
заявлення позивачем до відшкодування
сум податку на додану вартість) платник
податку, який має право на одержання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення повної суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. При цьому платник податку в
п'ятиденний термін після подання
декларації податковому органу подає
органу Державного казначейства
України копію декларації, з відміткою
податкового органу про її прийняття,
для ведення реєстру податкових
декларацій у розрізі платників. До
декларації додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування, копії
погашених податкових векселів
(податкових розписок), у разі їх
наявності, та оригіналів п'ятих
основних аркушів (примірників
декларанта) вантажних митних
декларацій, у разі наявності
експортних операцій.

Як слідує з обставин встановлених
судами попередніх інстанцій,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вінницький комбінат
хлібопродуктів № 2» в деклараціях з
податку на додану вартість звітні
періоди «червень 2010 року» та «липень 2010
року» заявлено до бюджетного
відшкодування суми податку на додану
вартість у розмірі 809524,00 грн., та 1040374,00
грн. відповідно. Подавши до податкового
органу уточнюючий розрахунок
податкових зобов`язань з податку на
додану вартість у зв`язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за липень 2010 року позивач
зменшив суму ПДВ, яка підлягає
бюджетному відшкодуванню на
39931,00 грн.

Підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
передбачено, що протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних.

За змістом абзацу «а» підпункту 7.7.7
пункту 7.7 вказаного Законуу разі
встановлення в ході перевірки
заниження заявленої платником податку
суми бюджетного відшкодування щодо
суми, визначеної податковим органом
унаслідок таких перевірок,
контролюючий орган надсилає платнику
податку податкове повідомлення, в
якому зазначаються сума такого
заниження та підстави для її
вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту
у зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів.

Так, посадовими особами Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області
Державної податкової служби проведено
позапланову виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінницький комбінат
хлібопродуктів № 2» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень та липень 2010
року на рахунок платника в банку, яка
виникла за рахунок від`ємного значення
з податку на додану вартість, що
декларувалось в травні, червні 2010 року
за результатами якої прийнято
податкові повідомлення-рішення від 10
грудня 2010 року: № /0, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в червні 2010
року на суму 808524 грн. 00 коп., в липні 2010
року на - 1000442,00 грн. та № /0, яким
визначено податкове зобов`язання зі
сплати податку на додану вартість в
сумі 2539478,00 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення за результатами
судового оскарження постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 5 липня 2011
року у справі № 2а/0270/2519/11, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 6 вересня 2011
року, визнані протиправними та
скасовано.

Відповідно до підпункту 7.7.8 пункту 7.7
вказаного Закону (у редакції чинній на
час процедури оскарження податкового
повідомлення-рішення, яким було
зменшено суму заявленого бюджетного
відшкодування) у разі, коли за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або податковий орган
розпочинає процедуру
адміністративного оскарження,
податковий орган не пізніше наступного
робочого дня за днем отримання
відповідного повідомлення від
платника або ухвали суду про порушення
справи зобов'язаний повідомити про це
орган державного казначейства. Орган
державного казначейства призупиняє
процедуру відшкодування в частині
оскаржуваної суми до прийняття
остаточного рішення з
адміністративного або судового
оскарження.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження податковий орган протягом
п'яти робочих днів, наступних за днем
отримання відповідного рішення,
зобов'язаний надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Аналогічні положення щодо обов'язку
податкового органу подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету
після закінчення процедури судового
оскарження податкового
повідомлення-рішення, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування
визначаються пунктом 2 пункту 200.15
статті 200 Податкового кодексу України,
який був чинним на час винесення
судових рішень, якими підтверджено
право позивача на заявлену ним суму
бюджетного відшкодування.

Так, з огляду на те, що за змістом
підпункту 200.15 Податкового кодексу
України орган що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів
припиняє процедуру відшкодування в
частині оскаржуваної суми до набрання
законної сили судовим рішенням, суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку, що закінчення
процедури судового оскарження слід
пов'язувати саме з часом набрання
рішенням суду законної сили.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що судове рішення, яким
підтверджено право позивача на
бюджетне відшкодування сум податку на
додану вартість, набрало законної сили
6 вересня 2011 року та отримано
Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Вінницької
області 22 вересня 2011 року (том 1, а.с. 235),
проте податковий орган у встановлений
законодавством термін не виконав свого
обов'язку щодо подачі висновку із
зазначенням суми, яка підлягає
відшкодуванню, до органу Державної
казначейської служби України.

За таких обставин, з урахуванням
наведених положень законодавства та
встановлених обставин справи на
підставі доказів, що містяться у
справі, оцінка яким надана з
дотриманням вимог статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди першої та апеляційної
інстанції дійшли юридичного
правильного висновку про те, що
податковим органом допущено
протиправну бездіяльність та порушене
право позивача підлягає поновленню
шляхом стягнення з Державного бюджету
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі судові
рішення є законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
податкового органу не ґрунтується на
положеннях законодавства та не
підтверджується матеріалами справи.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230,
231Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Вінницької області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 травня - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
В.В. Кошіль

О.А.Моторний