Справа № 812/1662/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року справа №812/1662/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченка І.В., Шишова
О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
р. у справі № 812/1662/14 за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Управління Державної казначейської
служби України в м. Алчевську
Луганської області про зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т
А Н О В И В :

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
р. у справі № 812/1662/14 клопотання
представника відповідача - управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області про залишення
позовної заяви без розгляду, у зв'язку з
пропуском строку на звернення до
адміністративного суду у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
управління Державної казначейської
служби України у м. Алчевську
Луганської області про зобов'язання
вчинити певні дії, - задоволено.

Залишено без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - управління Державної
казначейської служби України у м.
Алчевську Луганської області про
зобов'язання вчинити певні дії, у
зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
ухвалу, справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Мотивами апеляційної скарги особа, яка
її подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач звернувся до
суду 05 березня 2014 року з
адміністративним позовом, в якому
просить суд зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області надати позивачу в
довільній формі, а до управління
Державної казначейської служби
України у м. Алчевську Луганської
області за встановленою формою,
подання про повернення помилково
зарахованих на розрахунковий рахунок
№ 0027 з обліку коштів спеціального
фонду державного бюджету, відкритого в
управлінні Державного казначейства
України в Луганській області, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що з
позовної заяви позивача вбачається, що
він фактично хоче вирішити спір щодо її
права на повернення зарахованих на
розрахунковий рахунок № 0027 з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкритого в
управлінні Державного казначейства
України в Луганській області, збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00 грн., однак апелянт
стосовно цього заперечує, та зазначає,
що ним оскаржується бездіяльність
відповідача , щодо ненадання на його
письмове звернення, подання про
повернення помилково сплачених коштів.

З матеріалів справи вбачається, що
14.08.2013 року позивач звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області з
заявою про повернення помилково
сплачених коштів. Просила відповідача
підтвердити сплачені нею суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при реєстрації легкового
автомобіля, на загальну суму у розмірі
1055,00 грн. ; надати до управління
Державної казначейської служби
України у м. Алчевську Луганської
області за встановленою формою,
подання про повернення помилково
зарахованих на розрахунковий рахунок
№ 0027 з обліку коштів спеціального
фонду державного бюджету, відкритого в
управлінні Державного казначейства
України в Луганській області, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00 грн.; надати позивачу в
довільній формі подання про повернення
їй помилково зарахованих на
розрахунковий рахунок № 0027 з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкритого в
управлінні Державного казначейства
України в Луганській області, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00 грн. (а.с.5).

Листом від 03.09.2013 року за вих. № 10056/03-52
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області
підтверджено сплату позивачем збору у
сумі 1055,00 грн. та відмовлено у
задоволенні вимог позивача про надання
в довільній формі подання про
повернення коштів (а.с.6).

З квитанції № 0007101У від 19.01.2012 року
вбачається, що вказаний збір у сумі 1055,00
грн. сплачено позивачем 19.01.2012 року
(а.с.7).

Закон України від 26 червня 1997 року N
400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" визначає
порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже з урахуванням того, що
нормативно-правові акти та судова
практика є загальнодоступною
інформацією, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що,
оскільки позивач сплатила збір на
пенсійне страхування у розмірі 3% від
вартості автомобіля 19.01.2012 року, тому
про порушення своїх прав позивачу
стало відомо саме з цього моменту, а не
з моменту отримання листа відповідача
від 03.09.2013 року.

Незнання діючого законодавства не є
поважною причиною пропуску строку
звернення до суду, так як відповідно до
ст.57 Конституції України, всі
законодавчі акти, які стосуються прав
та обов'язків громадян обов'язково
оприлюднюються.

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00 грн. сплачено позивачем 19
січня 2012 року, а дану позовну заяву
позивач направила поштою 03.03.2014 року,
тобто з пропуском шестимісячного
строку для звернення до
адміністративного суду (а.с.11).

Позивачем не наведено доводів на
підтвердження наявності поважних
причин пропуску строку звернення до
суду з адміністративним позовом, а
саме, існування обставин, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного звернення до суду, доказів,
які б свідчили про існування таких
обставин. Взагалі, клопотання про
поновлення строку на звернення до суду
позивачем надано не було.

Стосовно посилання апелянта на те, що
під час прийняття рішення судом першої
інстанції не було вирішено питання про
повернення йому судових витрат,
колегія суддів зазначає наступне.

Розподіл судових витрат є запорукою
справедливого захисту прав та законних
інтересів осіб, які звертаються до
суду. Судовий збір є обов`язковим
платежем до бюджету при зверненні до
суду. Розмір судо вого збору, порядок
його сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Статтею 94 КАС України та статтею 7
Закону України « Про судовий збір»
передбачений вичерпний перелік щодо
підстав повернення суми сплаченого
судового збору сторонам по справі.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
позовна заява позивача залишена без
розгляду на стадії розгляду справи, то
судом першої інстанції обґрунтовано не
повернено сплачене державне мито.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 199, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
р. у справі № 812/1662/14- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В.
Сіваченко

О.О. Шишов