Справа № 820/7877/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 травня 2014 р.
№ 820/7877/14

Харківський окружний адміністративний
суд в особі судді Самойлової В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковельська кузня" до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ковельська кузня"
звернулось до належного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати недійсними
повідомлення-рішення Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області від
23.01.2014 року № , № , прийняті
відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
наступним чином.

Так, він посилається на те, що при
проведенні перевірки податковим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки базуються на
припущеннях і не підтверджуються
об'єктивними даними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
для їх скасування.

Представник позивача надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача, який належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду, згідно до
вимог ст. 35 КАСУ, в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності, як і заперечень проти
позову, не надав.

Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності вказаних осіб на підставі
наявних в ній доказів у письмовому
провадженні, згідно до приписів ч. 6 ст.
128 КАСУ.

Оглянувши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області була
проведена камеральна перевірка даних,
задекларованих ТОВ "Ковельська кузня",
в декларації з ПДВ за листопад 2013 р., за
результатами якої 31.12.2013 р. був
складений акт за № 91/22-37029135, згідно
висновків якого дані камеральної
перевірки свідчать про заниження суми
податкових зобов'язань, заявлених у
податковій декларації з ПДВ за
листопад 2013 року, та відповідальність
платника, передбачену п. 123.1 ст.123 глави
11 розділу II Податкового кодексу
України.

Так, податковим органом за
результатами проведеної перевірки
збільшено рядок 25 (сума, що за
результатами звітного (податкового)
періоду підлягає сплаті платником
податку до бюджету) декларації з
податку на додану вартість за листопад
2013 року на 1003260 грн., та зменшено рядок 24
(сума, що підлягає зарахуванню до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду)
вказаної декларації на 25892 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки
23.01.2014 року відповідачем стосовно
позивача були прийняті податкові
повідомлення-рішення № та №
, якими позивачу донараховано
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 1 504 890,00 грн. (в
тому числі 1 003 260,00 грн. за основним
платежем та 501630,00 грн. за штрафними
санкціями), зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 25 892,00 грн.

Із зазначеними рішенням суб'єкта
владних повноважень суд не
погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, де передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав
належних доказів правомірності
оскаржуваних рішень, оскільки, як
вбачається з наявних письмових доказів
факт вказаних порушень позивачем вимог
податкового законодавства не знайшов
свого підтвердження та спростовуються
наступним.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для встановлення податковим
органом вищевказаних порушень з боку
позивача, є подана до Ковельської ОДПІ
податкова декларація з ПДВ за звітний
період листопад 2013 року (реєстраційний
номер від 18.12.2013 року), в якій не
відображені результати перевірки
згідно акту Ковельської ОДПІ №9/23-37029135
від 13.03.2012 року щодо зменшення розміру
від'ємного значення в сумі 1029152 грн. по
ряд. 21.3 декларації.

Так, в основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідачем
покладене податкове
повідомлення-рішення № від 28.03.2012
року, складене ним за результатами
проведеної перевірки, результати якої
були оформлені актом №9/23-37029135 від
13.03.2012 року.

Як свідчать докази справи, Ковельською
ОДПІ було проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
"Ковельська кузня" з питань
достовірності нарахування від'ємного
значення податку на додану вартість за
січень 2012 року, за результатами якої
складено акт №9/23-37029135 від 13.03.2012 року,
на підставі якого Ковельською ОДПІ
були складені оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № та
№ від 28.03.2012 року, які одержані
підприємством 04.04.2012 року.

Зазначеними податковими
повідомленнями-рішеннями 28.03.2012 року
позивачу було донараховано 98215 грн. за
основним платежем з податку на додану
вартість та 24553,75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями та зменшено
від'ємне значення податку на додану
вартість на суму 1029152 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказані податкові
повідомлення-рішення № та №
від 28.03.2012 року залишено без змін та
донараховано штрафну санкцію у розмірі
24553,75 грн., про що Ковельською ОДПІ
видане податкове повідомлення -
рішення № від 18.05.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Волинського окружного
адміністративного суду у справі №
2а-0370/2093/12 від 03.08.2012 року, яка залишена
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013 року, було відмовлено у
задоволені позовних вимог ТОВ
"Ковельська кузня" про скасування
вказаних вище податкових
повідомлень-рішень.

Після чого, ТОВ "Ковельська кузня"
було подано заяву про перегляд
справи за нововиявленими обставинами
та постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року
позовна заява ТОВ "Ковельська кузня"
задоволена, а податкові
повідомлення-рішення № та №
від 28.03.2012 року; № від 18.05.2012 року
скасовані.

Окрім того, судом встановлено, що на час
проведення перевірки (акт перевірки
№91/22-37029135 складений 31.12.2013 року) та
складання оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень № та №
від 23.01.2014 року, Волинським окружним
адміністративним судом розглядалась
справа № 803/2828/13-а, предметом якої є
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень № та №
від 28.03.2012 року; № від 18.05.2012 року.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду по справі
№803/2828/13-а від 20.01.2014 року провадження у
справі було закрите, ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
по справі № 876/1698/14 відкрите апеляційне
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, що має
місце в даному випадку.

Абзацом четвертим пункту 56.18.статті 56
ПКУ встановлено, що при зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Отже, вказані податкові
повідомлення-рішення № та №
від 28.03.2012 року, № від 18.05.2012 року,
на момент прийняття податкових
повідомлень-рішень № від 23.01.2014
року, № від 23.01.2014 року були
неузгодженими та такими, що не
підлягають відображенню в податковій
звітності.

А від так, суд не може погодитися, що
оскаржувані рішення є законними та
обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

На підстав викладеного вище, суд
приходить думки, що в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржувані
рішення, як суб'єкта владних
повноважень, є неправомірними, що дає
суду підстави для задоволення
адміністративного позову шляхом їх
скасування, згідно до приписів ст. 162
КАСУ та ст. 11 ч. 2 КАСУ, оскільки таким
чином буде дотримано принцип повного
захисту прав та інтересів позивача, про
які він просить.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу
підлягають поверненню судові витрати
зі сплати судового збору в розмірі 560,28
грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162
КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області від
23.01.2014 року №, №, прийняті
щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковельська кузня".

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковельська кузня"
(юридична адреса: 61003, м. Харків, пров.
Університетський, буд. 1, ) судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 560,28 (п'ятсот шістдесят)
грн. 28 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови, шляхом подачі
апеляційної скарги, з направленням її
копії до апеляційної інстанції.

Суддя
Самойлова В.В.