Справа № 2а-14370/09/2670
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віго" до Державної
податкової інспекції у Суворівському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області про визнання нечинним
та скасування податкового
повідомлення-рішення
19 листопада 2009 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Віго» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Суворівському районі м. Одеси (далі по
тексту - відповідач) про визнання
неинним податкового повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Суворівському районі м.
Одеси від 26 вересня 2008 року № /0.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 березня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 грудня 2010 року у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Віго" до
Державної податкової інспекції у
Суворівському районі міста Одеса про
скасування податкового повідомлення -
рішення відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
міста Києва від 26 березня 2014 року
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Віго"
задоволено частково. Скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 березня 2010 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 грудня 2010
року, справу направлено на новий
розгляд.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 квітня 2014 року прийнято до
провадження адміністративну справу №
2а-14370/09/2670 та призначено до розгляду у
судове засіданні на 23 квітня 2014 року,
яке відкладалось на 13 травня 2014 року.

У судовому засіданні 23 квітня 2014
року представником позивача
підтримано адміністративний позов в
повному обсязі. В обґрунтування
зазначено, що виписки з банківського
рахунку, що додані до матеріалів
справи, свідчать про своєчасність
сплати земельного податку щомісяця за
лютий - вересень 2008 року.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце судового засіданні був
повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 13 травня 2014
року замінено неналежного відповідача
Державну податкову інспекцію у
Суворівському районі м. Одеси на
належного Державну податкову
інспекцію у Суворівському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

Керуючись приписами частини 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, надавши
можливість присутнім учасникам
судового розгляду у повній мірі
реалізувати свої процесуальні права,
та враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Державною податковою інспекцією у
Суворівському районі м. Одеси
проведено невиїзну документальну
перевірку своєчасності сплати
земельного податку ТОВ "Віго", за
результатами якої складено акт
перевірки № 6225/15-03 від 09 вересня 2008 року
"Про результати невиїзної
документальної перевірки своєчасності
сплати земельного податку", на підставі
якого ДПІ у Суворівському районі м.
Одеси винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від 26
вересня 2008 року про застосування до ТОВ
"Віго" штрафних санкцій на суму 8242,30 грн.
за несвоєчасну сплату узгодженої суми
земельного податку у розмірі 41211, 47 грн.

За змістом підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Згідно статті 14 Закону України "Про
плату за землю" платники земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності (крім громадян)
самостійно обчислюють суму земельного
податку та орендної плати щороку
станом на 1 січня і до 1 лютого поточного
року подають відповідному органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний за
формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 5.12 Порядку подання
податкового розрахунку земельного
податку, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 26 жовтня 2001 року № 434, у разі
виявлення помилок, що змінюють суму
земельного податку за звітний(і)
місяць(і), платник податку подає новий
звітний розрахунок з виправленими
показниками за такий(і) звітний(і)
місць(і) у строки встановлені п.п. 4.1.4 "а"
п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Згідно абз. "а" пункту 17.2 ст. Закону
України Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", платник податків,
який до початку перевірки контролюючим
органом, самостійно виявляє факт
заниження податкового зобовязання
минулих податкових періодів,
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму такої
недоплати та штраф у розмірі п'яти
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку.

Матеріали справи свідчать, що у 2008 році
ТОВ "Віго" надіслано поштою до ДПІ у
Суворівському районі м. Одеси наступні
податкові розрахунки земельного
податку за 2008 рік: 29 січня 2008 року № 488783
- звітний податковий розрахунок
земельного податку на 2008 рік, згідно
якого сума податкового зобов'язання
складає 135867,83 грн. на рік.; 18
березня 2008 року № 493894 - уточнюючий
податковий розрахунок земельного
податку на 2008 рік.

Через відсутність підпису посадової
особи та печатки підприємства на
розрахунку, вказаний уточнюючий
податковий розрахунок земельного
податку не визнано податковою
декларацією, про що повідомлено
платнику (повідомлення № 6258/10/28-0411 від 18
березня 2008 року); 01 квітня 2008 року № 496510
- уточнюючий податковий розрахунок
земельного податку на 2008 рік, згідно
якого податкове зобов'язання на 2008 рік
збільшено на 180371,89 грн.; 06 червня 2008 року
№ 520173 - уточнюючий податковий
розрахунок земельного податку на 2008
рік, згідно якого податкове
зобов'язання на 2008 рік збільшено на
180371,89 грн.; 11 грудня 2008 року № 583168 -
уточнюючий податковий розрахунок
земельного податку на 2008 рік, згідно
якого податкове зобов'язання на 2008 рік
зменшено на 188985,36 грн.

Отже, позивачем збільшено податкове
зобов'язання, зазначене зобов'язання є
узгодженим.

Скасовуючи постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 березня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 грудня 2010 року, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2014 року зуважено, що неможливо
погодитись із висновками про те, що
позивачем несвоєчасно сплачено
узгоджену суму податкового
зобов'язання згідно поданих останнім
уточнюючих розрахунків, адже як на
підставу позовних вимог позивач
посилається на те, що податкові
зобов'язання із земельного податку
сплачувались позивачем у розмірі 26353,31
грн. щомісячно та в межах граничних
термінів сплати, а вказані в
вищезазначених уточнюючих розрахунках
податкові зобов'язання не перевищують
сум податку, що були сплачені
позивачем, а тому не призвели до
недоплати податкового зобов'язання.

Частиною 5 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

За таких обставин, враховуючи вказаний
висновок Вищого адміністративного
суду України, суду необхідно
встановити терміни сплати позивачем
узгоджених зобов'язань з податку за
землю за період лютий - вересень 2008
року.

Згідно статті 17 Закону України
"Про плату за землю" податкове
зобов'язання по земельному податку, а
також по орендній платі за землі
державної та комунальної власності,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем щомісячно своєчасно
сплачувався податок за землю у розмірі
26353,31грн., зокрема згідно виписок з
банківських рахунків вбачається, що
ТОВ «Віго» сплачено податок за землю за
січень 2008 року - 26 лютого 2008 року, за
лютий 2008 року - 05 березня 2008 року, за
березень 2008 року - 08 квітня 2008 року, за
квітень 2008 року - 15 травня 2008 року, за
травень 2008 року - 12 червня 2008 року, за
червень 2008 року - 28 липня 2008 року, за
липень 2008 року - 22 серпня 2008 року, за
серпень 2008 року - 25 вересня 2008 року, за
вересень 2008 року - 23 жовтня 2008 року.

Таким чином, позивачем
сплачувався земельний податок в
узгодженому розмірі щомісячно
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Враховуючи викладене,
необґрунтованими є висновки ДПІ у
Суворівському районі м. Одеси про
несвоєчасну сплату узгодженої суми
земельного податку у розмірі 41211, 47 грн.,
відтак застосування до ТОВ "Віго"
штрафних санкцій на суму 8242,30 грн. не
неправомірним, а спірне податкове
повідомлення-рішення № /0 від 26
вересня 2008 року підлягає скасуванню.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи, вважає
адміністративний позов ТОВ «Віго»
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віго»
задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Суворівському районі м. Одеси від 26
вересня 2008 року № /0.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник