Справа № 816/784/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 816/784/14

Головуючий 1 інстанції:
Костенко Г.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

при секретарі Зарицька Т.В.

за участю:

представника відповідача - Загребельна
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.2014р. по
справі № 816/784/14

за позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавської області

до Малого приватного підприємства
«Підприємство Тера»

треті особи АБ «Укргазбанк»,
Полтавське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк»,
Кременчуцька філія ПАТ «Полтава-Банк»,
Публічне акціонерне товариство
«Полтава-банк», Центральна філія
Публічного акціонерного товариства
«КРЕДОБАНК»

про застосування арешту коштів на
рахунках платника податків,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Кременчуцька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавської області,
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив застосувати арешт коштів МПП
«Підприємство Тера» ()
на розрахункових рахунках, відкритих в
Полтавському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м.
Полтава № 7304, № 5365, №
0718, № 76004 та ПАТ КБ «Надра» №
5001.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.14 р. по
справі № 816/784/14 у задоволенні подання
Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області до МПП
«Підприємство Тера» про застосування
арешту майна платника податків було
відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.14 р. по
справі № 816/784/14 та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, де наполягає на
законності судового рішення, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Треті особи письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї
та пояснення представника відповідача
в судовому засіданні, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Кременчуцькою ОДПІ з метою проведення
аналізу фінансово-господарської
діяльності МПП «Підприємство Тера» з
ТОВ «Трейд Комодіті» за період з 01.10.13
р. по 31.10.13 р. відповідачу був
направлений письмовий запит №
14592/10-16-03-22-02 від 16.12.13 р., в якому
визначений перелік питань, по яким
необхідно було надати письмові
пояснення та документи на
підтвердження взаємовідносин (а.с. 13),
який був вручений головному
бухгалтеру підприємства 17.12.13 р., про що
свідчить підпис на копії даного запиту
(а.с. 13 зворотній бік). У відповідь на
вказаний запит відповідач направив
позивачу лист № 19-12/1 від 19.12.13 р. (а.с. 14-15)
з інформацією та документами на
підтвердження викладеної інформації
стосовно взаємовідносин з ТОВ «Трейд
Комодіті».

Вказану інформацію позивач визнав
недостатньою та неповною, що стало
підставою для прийняття начальником
Кременчуцької ОДПІ наказу № 511 від 08.02.14
р. про проведення позапланової
невиїзної перевірки МПП «Підприємство
Тера» з 10.02.14 р. по 14.02.14 р. Наказ № 511 від
08.02.14 р. та направлення на перевірку від
10.02.14 р. надіслані платнику податків
27.02.14 р. та отримані останнім 04.03.14 р. (а.с.
48).

Також в рішенні суду першої інстанції
зазначено, що на підставі направлення
№ 438/16-03-22-02 від 10.02.14 р., виданого
Кременчуцькою ОДПІ згідно п. 78.1.1 ст. 78
ПК України, та на підставі наказу
Кременчуцької ОДПІ № 511 від 18.02.14 р. з
метою здійснення документальної
позапланової виїзної перевірки МПП
«Підприємство Тера» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Трейд Комодіті» за період з 01.10.13 р.
по 31.10.13 р. головним державним ревізором
- інспектором відділу перевірок з
окремих питань управління податкового
аудиту, був здійснений вихід за
податковою адресою платника податків,
за результатом якого був складений акт
№ 5367/16-03-15-03 від 10.02.13 р. про результати
встановлення факту здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства за податкової адресою, в
якому зазначено, що директор
підприємства на момент виходу за
податковою адресою відсутній, секретар
повідомила, що директор знаходиться у
відрядженні та надала копію наказу №
04-02 від 04.02.14 р. на підтвердження (а.с.18), у
зв'язку з чим Кременчуцькою ОДПІ був
складений акт № 325/16-03-22-02-12/25154046 від
11.02.14 р. «Про неможливість проведення
перевірки» (а.с.19).

При цьому суд першої інстанції
зазначив, що дані обставини заявник
вважає достатнім для застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, а тому 27.02.14 р.
заступником начальника Кременчуцької
ОДПІ прийнято рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків МПП «Підприємство
Тера» (а.с. 20), яким застосований умовний
арешт майна.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
рішення заступника начальника
Кременчуцької ОДПІ про застосування
умовного адміністративного арешту
майна платника податків - МПП
«Підприємство Тера» від 27.02.14 р. є
необґрунтованим.

В доводах апеляційної скарги позивач
по справі посилається на те, що
відповідно п. 94.2.3 ст. 94 ПК України арешт
майна платника податків може бути
застосовано, у разі якщо платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби. З метою
узагальнення загальної процедури
застосування адміністративного арешту
майна платника податків розроблений та
затверджений наказом Міністерства
доходів і зборів України № 568 від 10.10.13
р. Порядок застосування
адміністративного арешту майна
платника податків (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 31.10.13 р. за
№ 1839/24371), в ч. 3 п. 3.1 якого визначено, що
арешт майна може бути застосований,
якщо з'ясовується одна з таких
обставин, в т.ч.: платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
доходів і зборів. В п. 94.10 ст. 94 ПК
України передбачено, що арешт на майно
може бути накладений рішенням
керівника контролюючого органу (його
заступника), обґрунтованість якого
протягом 96 годин має бути перевірена
судом. Строк, визначений цим пунктом, не
включає добові години, що припадають на
вихідні та святкові дні. У зв'язку з
вищевикладеним, керуючись ст. 94 ПК
України, заступником начальника
Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М. прийнято
рішення про застосування умовного
арешту майна платника податків та
надіслано рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу та вимогою тимчасово
зупинити відчуження його майна. Також
апелянт зазначає, що Кременчуцькою
ОДПІ підготовлено та заявлено подання
про підтвердження обґрунтованості
рішення про накладення умовного
адміністративного арешту на майно
платника податків Мале приватного
підприємства «Підприємство «ТЕРА».

Колегія суддів зазначає, що предметом
позову у даній справі є застосування
арешту коштів МПП «Підприємство Тера»
() на розрахункових
рахунках, відкритих у банківських
установах, у зв'язку з чим позивач і
звернувся до суду першої інстанції із
вищенаведеними позовними вимогами.
Разом з тим, в рішенні суду першої
інстанції вказано, що Кременчуцька
ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській
області звернулася до суду з поданням
до МПП «Підприємство Тера» про
застосування арешту коштів на рахунках
платника податків та як уже
зазначалося вище, судом першої
інстанції зроблений висновок, що
рішення заступника начальника
Кременчуцької ОДПІ про застосування
умовного адміністративного арешту
майна платника податків - МПП
«Підприємство Тера» від 27.02.14 р. є
необґрунтованим.

Наведені обставини свідчать про те, що
в даному випадку судом першої
неправильно визначений предмет позову
та розглянуті вимоги, які позивачем до
суду першої інстанції не заявлялися, а
саме замість розгляду позовної заяви
про накладення арешту на кошти
платника податків суд першої інстанції
надав правову оцінку рішенню
заступника начальника Кременчуцької
ОДПІ Лазько А.М. про застосування
умовного арешту майна платника
податків.

Відповідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки судом першої інстанції були
розглянуті вимоги, які до суду першої
інстанції взагалі не заявлялися, а
спірним правовідносинам судом першої
інстанції жодної правової оцінки не
надано, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.14 р. по
справі № 816/784/14 підлягає скасуванню у
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та без врахування фактичних обставин
справи.

Що стосується заявлених позивачем до
суду першої інстанції вимог, колегія
суддів зазначає, що загальна процедура
і підстави застосування
адміністративного арешту (арешт коштів
та арешт іншого майна) органами
державної податкової служби визначені
ст. 94 ПК України, де зокрема вказано, що
арешт коштів на рахунку платника
податків відповідно абз. 2 п. 94.6.2 ст. 94 ПК
України здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду. Підстави для застосування як
адміністративного арешту майна, так і
арешту коштів на рахунках платника
податків, є універсальними та
визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України. Обидва
види арешту, за загальним правилом,
застосовуються з однакових підстав,
але розрізняються процедурою
застосування - або за рішенням
керівника податкового органу (щодо
майна, відмінного від коштів), або за
рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно п. 20.1.17 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Наведена норма встановлює одночасно як
право податкового органу на звернення
до суду з вимогою про накладення арешту
на кошти платника податків, так і
підстави для реалізації цього
повноваження. Такими підставами є: 1)
відсутність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі. Таким чином, умовою
застосування норми п. 20.1.17 ст. 20 ПК
України є відсутність у платника
податків майна, яке може бути
використане для погашення податкового
боргу. Відповідна обставина повинна
бути підтверджена під час судового
розгляду.

Наведене свідчить про те, що податкові
органи в силу п. 20.1.17 ст. 20 ПК України
наділені повноваженнями на звернення
до суду з позовами про накладення
арешту на кошти платника податку в разі
відсутності в такого платника
достатнього для погашення податкового
боргу майна. Водночас така
недостатність повинна бути
встановлена станом не раніше дня
виникнення у податкового органу права
на стягнення податкового боргу, тобто
не раніше ніж через 60 календарних днів
з моменту надіслання податкової
вимоги. За встановлення відповідних
обставин позов органу державної
податкової служби підлягає
задоволенню. При цьому сума коштів, на
яку накладається арешт, не повинна
перевищувати суму податкового боргу,
право на стягнення якої наявне в органу
державної податкової служби на момент
прийняття судом рішення про
застосування адміністративного
арешту.

З наведених вище норм права вбачається,
що підставою для накладення арешту на
кошти платника податків є перш за все
наявність податкового боргу. Крім того,
підставами є: 1) відсутність майна, за
рахунок якого може бути погашений
податковий борг; 2) недостатність
такого майна для погашення суми
податкового боргу через те, що
балансова вартість цього майна менша
за відповідну суму податкового боргу; 3)
майно не може бути джерелом погашення
податкового боргу у відповідній сумі.

Оскільки з матеріалів справи не
вбачається того, що відповідач має
податковий борг, або у нього у
встановленому чинним законодавствам
порядку виявлена відсутність чи
недостатність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг,
або у відповідача наявне майно, яке не
може бути джерелом погашення
податкового боргу у відповідній сумі,
підстави для звернення позивача до
суду першої інстанції з вимогами про
накладення арешту на кошти платника
податків відсутні, а тому позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кременчуцької ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.2014р. по
справі № 816/784/14 - задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.14 р. по
справі № 816/784/14 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позову Кременчуцької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавської області про
застосування арешту коштів на рахунках
платника податків відмовити.

Постанова набирає законної сили
негайно з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів з моменту виготовлення
повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.