Справа № 804/3449/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
07 травня 2014 р. Справа № 804/3449/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С. при
секретаріСкупейко І.М. за участю:
представника позивача представника
відповідача Бойко Г.В. Нещерет Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
установи «Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
про скасування вимоги, -
05 березня 2014 р. Державна установа
«Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» (далі - позивач) звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області (далі -
відповідач) з позовними вимогами про
визнання нечинними та скасування
пунктів 2 та 5 вимоги Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 01.11.2013 р.
Представник позивача в судовому
засіданні надав клопотання про
часткову відмову від позовних вимог, в
якому просив суд прийняти відмову від
позову в частині вимог про визнання
нечинним та скасування п.5 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 01.11.2013 р.
необхідності в його оскарженні.
Представник відповідача проти
задоволення клопотання позивача про
часткову відмову від позову не
З урахуванням доводів представників
сторін та наявних в матеріалах справи
документів, судом на місці ухвалено
задовольнити клопотання Державної
установи «Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» та прийняти відмову від
позову щодо скасування п.5 вимоги від
Щодо іншої частини позову представник
позивача в судовому засіданні
зазначив, що підтримує позовні вимоги в
частині незаконності п.2 вимоги
відповідача в повному обсязі, просить
суд задовольнити позов та скасувати п.2
вимоги. В обґрунтування своєї позиції
зазначив, що Акт ревізії від 25.09.2013 р. №
04-16/120 в частині висновків про надміру
сплачені бюджетні кошти в рахунок
погашення за спожиті кафедрою академії
комунальні послуги документально не
підтверджений, висновки перевіряючих
ґрунтуються на припущеннях і носять
суб'єктивний характер, у зв'язку з чим
п.2 вимоги є протиправним та підлягає
скасуванню. За твердженням позивача,
зайвих витрат з коштів бюджету в оплату
за спожиту електроенергію,
водопостачання, водовідведення, витрат
на вивезення сміття не було. Договором
№34 від 16.11.2011 р. «Про співробітництво
між ДУ «Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» і ДЗ «Дніпропетровська
медична академія Міністерства охорони
здоров'я України» чітко визначено
зобов'язання сторін щодо спільної
організації, удосконаленню і
забезпеченню медичною допомогою
населення України, що обслуговується
ДУ «ІГ АМН», проведенню
навчально-виховного процесу лікарів,
які проходять післядипломну
перепідготовку, інтернів, клінічних
ординаторів, аспірантів, магістрів, в
т.ч працівників ДУ «ІГ АМН», а також
проведенню наукових досліджень і
розробок ефективних методів
профілактики, діагностики, лікування і
реабілітації хворих, у зв'язку з чим
академії було право в тому числі і
користування приміщеннями позивача.
При цьому, за умовами договору витрати,
пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази кафедри,
здійснюються за рахунок коштів ДУ «ІГ
АМН». Окрім того, на думку позивача,
відповідачем не враховано, що договір
№34 від 16.11.2011 р. за своєю сутністю є
договором про сумісну діяльність (ст.1130
Цивільного кодексу України), а право
користування означеними приміщеннями -
внеском позивача для спільної роботи
та для досягнення спільної мети, і тому
вимагати від Академії відшкодування
витрат як у незобов'язаної сторони -
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування своєї
позиції зазначила, що і Інститут і
Академія, якій надано право
користування приміщеннями позивача
згідно умовами договору №34 від 16.11.2011
р., є державними установами, які мають
затверджений кошторис, а відтак ДЗ
«Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я України»
має відшкодувати витрати позивача на
оплату комунальних послуг пропорційно
займаній площі, що нею
використовується. При цьому, за
договором про сумісну діяльність
виділеними позивачем приміщеннями
користуються, в основному, працівники
Академії. Законом не передбачено, щоб
одна державна установа сплачувала
кошти за комунальні послуги, спожиті
іншою державною установою. За
твердженням представника відповідача,
висновки ревізії відповідають
фактичним обставинам справи, акт
ревізії складений правомірно, згідно
із діючим законодавством, висновки
акту ревізії є цілком обґрунтованими
та доведеним, а отже підстави для
задоволення позову та скасування п.2
вимог, викладених в листі від 01.11.2013 р.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, доводи представника
відповідача, суд приходить до
наступного висновку.
Відповідно до п.1.1.2.1 плану роботи
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на ІІІ
квартал 2013 року та на підставі
направлень на проведення ревізії від
02.08.2013р. №1263-13 фахівцями фінансової
інспекції проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державної установи «Інститут
гастроентерології Національної
академії медичних наук України» за
період з 01.01.2011р. по 31.07.2013р.
За результатами ревізії складено Акт
від 25.09.2013 р. №04-16/102.
В ході ревізії встановлено ряд
Зокрема, ревізією дотримання
законодавства при проведенні
відшкодування сторонніми
організаціями за спожиті комунальні
послуги встановлено, що за період з
01.01.2012 по 31.07.2013 р.р. за рахунок коштів
загального фонду Інституту проведено
оплату за спожиті кафедрою академії
комунальні послуги, внаслідок чого
Інституту завдано матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 33 590,38грн., в
тому числі: 2012 р. - 20 744,23грн.,
січень-липень 2013 р. - 12 846,15грн., що є
порушенням пп.20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМУ від 28.02.2002 р. №228 в
частині того, що при визначенні
обсягів видатків враховується
об'єктивна потреба в коштах установи,
виходячи з її основних виробничих
показників і контингентів, та що до
видатків кошторисів можуть включатися
тільки видатки, необхідність яких
обумовлена характером діяльності
установи, п.1,2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, ст.4, пп.1,5 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (а.52-53
Не погодившись з висновками акту
ревізії, позивач звернувся до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області із
29.10.2013 р. Державною фінансовою
інспекцією в Дніпропетровській
області підготовлено лист «Про
направлення висновків на заперечення
з якими заперечення Інституту не були
прийняті фінансовою інспекцією.
З метою усунення виявлених в ході
ревізії порушень Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області
пред'явила Державній установі
«Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» вимоги (всього 16 пунктів).
Позивач оскаржує в судовому порядку
пункт 2 вимоги від 01.11.2013 року №
п.2 «Ревізією дотримання законодавства
щодо відшкодування витрат на
комунальні послуги встановлено
порушення вимог п.п. 20, 22 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог щодо виконання
кошторисів бюджетних установ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.02.2002 № 228 із
змінами і доповненнями, п. 1.2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88, ст. 4,
п.п. 1, 5 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» за період з 01.01.2012 по 31.07.2013,
внаслідок не відшкодування спожитих
комунальних послуг та експлуатаційних
витрат сторонніми юридичними особами,
що призвело до покриття за рахунок
коштів загального фонду інституту
таких витрати на загальну суму 33 590,38
грн., у зв'язку з чим:
- відобразити по бухгалтерському
обліку інституту та у формі №7м «Звіт
про заборгованість бюджетних установ»
дебіторську заборгованість за спожиті
комунальні послуги та експлуатаційні
«Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я
України». Стягнути з ДЗ
«Дніпропетровська медична академія
МОЗ України» кошти у сумі 33 590,38 грн. з
подальшим перерахуванням коштів у
дохід державного бюджету, в залежності
від періоду, в якому виявлено
Порушення законодавства, які стали
підставою для пред'явлення позивачу
оспорюваного у даній справі п.2 вимог,
обґрунтовані в акті ревізії наступним
Так, в Акті зазначено, що ревізією
дотримання законодавства при
проведенні відшкодування сторонніми
організаціями за спожиті комунальні
послуги встановлено, що між Інститутом,
в особі заступника директора Мосійчука
Л.М., та ДЗ «Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони здоров'я
України» (далі - Академія), в особі
професора ОСОБА_1, укладено договір від
16.12.2011 р. №34 про співробітництво.
Відповідно до договору на базі
Інституту розміщено кафедру Академії
та закріплено за нею 183 кв.м. площі
приміщень Інституту.
Ревізією повноти відшкодування
спожитих комунальних послуг Академією
встановлено, що договір про
відшкодування вказаних послуг за
період з 01.01.2012 р. по 31.07.2013 р. Інститутом
з Академією не укладався, розрахунок
таких послуг, відповідні дозволи
вищестоящої організації щодо оплати
Інститутом спожитих Академією
комунальних послуг не надано.
Розрахунки на відшкодування витрат за
спожиті комунальні послуги Академії
Інститутом не виставлялись.
Ревізорами проведено розрахунок,
виходячи з фактично займаних кафедрою
Академії опалювальних приміщень, до
загальної опалювальної площі
Інституту та фактично сплачених
останнім коштів за теплопостачання, а
також за спожиту електроенергію,
водопостачання, водовідведення, витрат
на вивезення сміття кафедри Академії,
виходячи із кількості працюючих, норм
витрат води, тарифів, займаної площі та
кількості електрообладнання, що
знаходиться в кабінетах кафедри.
За результатами розрахунку
встановлено, що за рахунок коштів
загального фонду Інституту проведено
оплату за спожиті кафедрою Академії
комунальні послуги на загальну суму
завдано збитків на відповідну суму
(а.52-53 Акту ревізії).
Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і фінансової звітності у
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах,
в установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового
державного соціального страхування
або використовують (використовували
у періоді, який перевіряється)
державне чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
Відповідно до п.п. 7, 10, 13, 15 ч. 1 ст. 10
вказаного Закону України органу
державного фінансового контролю
- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені
валютні та інші платежі, ставити
перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства;
- звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під
час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів;
- при виявленні збитків, завданих
державі чи підприємству, установі,
організації, що контролюється,
визначати їх розмір у встановленому
законодавством порядку;
- порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.
Відповідно до п.п. 46, 49 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України № 550 від 20.04.2006 р. якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.
У разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для
виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1130 Цивільного кодексу
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
Частина 2 ст.1131 Цивільного кодексу
України визначено, що за умовами
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або введення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
Згідно зі ст.1137 Цивільного кодексу
України порядок відшкодування витрат
і збитків, пов'язаних із спільною
діяльністю учасників, визначається із
спільною діяльністю учасників,
визначається за домовленістю між ними.
У разі відсутності такої домовленості
кожний учасник несе витрати та збитки
пропорційно вартості його вкладу у
Відповідно до п. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.
Як вбачається з п. 2 вимог від 01.11.2013 року
коштів на суму 33 590,38грн. відбулась, на
думку відповідача, внаслідок
проведення нарахування та оплати
позивачем рахунків за спожиті
комунальні послуги ( в т.ч.
електроенергію, тепло- та
водопостачання, водовідведення, вивіз
сміття тощо) власних приміщень, наданих
Академії для розміщення бази кафедри.
Матеріалами справи встановлено, що 16
листопада 2011 року між ДУ «Інститут
гастроентерології Національної
академії медичних наук України» та ДЗ
«Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я України»
укладено договір №34 про спільну
діяльність (далі - договір), згідно п.п
1.1-1.2 якого обидві сторони приймають на
себе обов'язки по спільній організації,
удосконаленню і забезпеченню медичною
допомогою населення України, що
обслуговується ДУ «ІГ АМН», проведенню
навчально-виховного процесу лікарів,
які проходять післядипломну
перепідготовку, інтернів, клінічних
ординаторів, аспірантів, магістрів, в
т.ч працівників ДУ «ІГ АМН», а також
проведенню наукових досліджень і
розробок ефективних методів
профілактики, діагностики, лікування і
реабілітації хворих. Робота по наданню
медичної допомоги, інші вили спільної
діяльності проводяться на площах ДУ
«ІГ АМН», які спільно використовуються
і знаходяться у робочому стані,
укомплектовані згідно з табельним
При цьому, п.1.3 договору чітко
визначено, що витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів на
утримання Академії, а витрати,
пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази кафедри,
здійснюються за рахунок коштів ДУ «ІГ
Отже, вимоги відповідача щодо
зобов'язання позивача відобразити
дебіторську заборгованість за спожиті
комунальні послуги та експлуатаційні
«Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я України»
з подальшим перерахуванням останнім
відповідних коштів у дохід державного
бюджету, в залежності від періоду, в
якому виявлено порушення, є
безпідставним та необґрунтованим.
Означені державні установи не є
підпорядкованими. Відповідачем не
доведено розмежування обов'язків ДУ
«ІГ АМН» та Академії щодо сплати
платежів за спожиті комунальні послуги
пропорційно займаній площі згідно
договору №34.
Натомість, в ході судового розгляду
встановлено, що у даній справі спір між
сторонами стосовно належності
виконання договірних зобов'язань за
договором №34 відсутній. Розподіл
витрат між ДУ «ІГ АМН» та Академією
чітко визначений ними умовами договору
про співробітництво №34.
Договір №34 не розірваний сторонами, в
судовому порядку не визнаний нечинним.
Заборгованість позивача по сплаті
комунальних платежів на спожиті
комунальні послуги відсутня.
Отже, безпідставність п.2 вимоги від
порушень, виявлених в ході ревізії,
обумовлена чітким визначенням
обов'язків сторін договору №34 щодо
його виконання, а відтак відсутністю
обов'язку ДЗ «Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони здоров'я
України» сплачувати платежі за спожиті
комунальні послуги пропорційно
займаній площі в приміщеннях позивача.
Враховуючи викладене, а також ту
обставину, що позивач частково
відмовився від позову щодо скасування
п.5 вимоги відповідача та відмову
прийнято судом, про що проголошено усну
ухвалу, суд вважає, що позовні вимоги
Державної установи «Інститут
гастроентерології Національної
академії медичних наук України» до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання нечинним та скасування п.2
вимоги відповідача є обґрунтованими та
такими, які підлягають задоволенню в
Керуючись ст. ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163,
167, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
Адміністративний позов Державної
установи «Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
України» до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
про визнання нечинним та скасування п.2
вимоги - задовольнити в повному обсязі.
Визнати нечинним та скасувати п.2
вимоги Державної фінансової інспекції
в Дніпропетровській області
Судові витрати в розмірі 73,08 грн.
стягнути з Державного бюджету України
на користь Державної установи
«Інститут гастроентерології
Національної академії медичних наук
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
12 травня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 12.05.2014
Суддя З оригіналом згідно Помічник
судді О.С. Рябчук

О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова