Справа № 2а-7217/11/1470
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року
м. Київ К/800/31914/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Моторного
О.А. - головуючого,

Борисенко
І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03.04.2012

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013

у справі № 2а-7217/11/1470

за позовом Комунального підприємства
"Житлово-комунальне підприємство
Жовтневого району"

до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби

третя особа Контрольно-ревізійне
управління в Миколаївській області

про визнання протиправним та
скасування повідомлення-рішення
№ від 31.08.2011, -

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство
«Житлово-комунальне підприємство
Жовтневого району» звернулося до суду
з позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 31.08.2011.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03.04.2012, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2013, позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 31.08.2011 в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
305325,00 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове рішення, яким повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної Контрольно-ревізійним
відділом в Жовтневому районі планової
виїзної ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2008 по 31.05.2011,
складено Акт №12-24/03 від 17.08.2011, яким
встановлено факти неоприбуткування
позивачем грошових коштів, які
надходили від громадян згідно
укладених з ними договорів-замовлень
за послуги у періоді січень 2008 року -
березень 2011 року, у загальній сумі 96325,00
грн., чим порушено п.2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
НБУ від 15.12.2004 р. №637.

На підставі зазначеного акта,
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 31.08.2011
(форма «С»), яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3
ст.54 ПК України, згідно з абз.2 ч.1 ст.1
Указу Президента України від 12.06.1995
№436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 481625,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
скасування вказаного
повідомлення-рішення в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 305325,00 грн., враховуючи
наступне.

Відповідно до п.1 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
за №637 від 15.12.2004 року, оприбуткування
готівки - це проведення підприємствами
і підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Згідно із пунктом 2.2 Положення,
підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

В силу пункту 2.6 вищезазначеного
Положення, уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» встановлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу. За
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки вказаною статтею Указу
встановлена відповідальність у
вигляді штрафу в п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Згідно зі статтею 239 Господарського
кодексу України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до своїх
повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання
адміністративно-господарські санкції.

Статтею 250 Господарського кодексу
України передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як було встановлено вище, відповідно до
Акта №12-24/03 від 17.08.2011, в ході ревізії
встановлено факти неоприбуткування
позивачем грошових коштів, які
надходили від громадян згідно
укладених з ними Договорів-замовлень
за послуги у періоді січень 2008 року -
березень 2011 року, у загальній сумі 96325,00
грн., в тому числі: за 2008 рік в сумі 14685,00
грн.; за 2009 рік в сумі 17290,00 грн.; за 2010 рік
(квітень) в сумі 29090,00 грн.; за
січень-березень 2011 року в сумі 35260,00
грн. Оскаржуване рішення прийняте
відповідачем 31.08.2011.

Таким чином, оскільки, відповідач
пропустив строк застосування штрафних
санкцій до позивача за виявлені
порушення, що мали місце в період з 2008
року по квітень 2010 року, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що податкова інспекція не
мала права для застосування штрафних
санкцій у розмірі 305325,00 грн. Відповідно,
за порушення п.2.6 Положення №637, вчинені
позивачем в січні-березні 2011 року,
рішення податкового органу в частині
застосування штрафних санкцій в сумі
176300,00 грн. є правомірним.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби -
відхилити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03.04.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль