Справа № 825/1248/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1248/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Федоренка Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Чернігівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області

до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення
податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду 16.04.2014 надійшов
адміністративний позов Чернігівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - Чернігівська ОДПІ) до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1), в якому позивач просить
стягнути з відповідача податковий борг
по єдиному податку з фізичних осіб в
сумі 863,73 грн., мотивуючи тим, що
відповідач є платником податків і
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законодавством
терміни.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
через канцелярію суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Відповідач до суду також не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, надав
через канцелярію суду заяву про
розгляд справи без його участі.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41
КАС України, суд вважає за можливе
розглянути спір по суті на підставі
наявних у справі доказів без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.05.2013 ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) зареєстровано
в якості фізичної особи-підприємця
(Витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 04.03.2014 № 18278039, а. с.
4) і взято на облік до Чернігівської
ОДПІ.

Згідно Витягу з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 04.03.2014 №
18278039, основним видом економічної
діяльності ФОП ОСОБА_1 є:

47.25 Роздрібна торгівля напоями в
спеціалізованих магазинах.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

При цьому, суд враховує норму пп. 14.1.175 п.
14.1 ст. 14 Кодексу, якою визначено, що
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Враховуючи визначення терміну
"податкове зобов'язання", як сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п.
14.1 ст. 14 Кодексу) та п. 109.2 ст. 109, який
встановлює відповідальність платника
податків за порушення законів з питань
оподаткування (правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Так, відповідно до п. 293.1 ст. 293 Кодексу
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року.

Згідно п. 293.2 ст. 293 Кодексу фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2013, встановлений Законом
України "Про Державний бюджет України",
становив 1147,00 грн. Таким чином, ставка
єдиного податку 20% розміру мінімальної
заробітної плати становить - 229,40 грн.

Відповідно п. 295.1 ст. 295 Кодексу платники
єдиного податку першої та другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

При цьому, відповідно до п. 294.4 ст. 294
Кодексу, для зареєстрованих в
установленому порядку фізичних осіб -
підприємців, які до закінчення місяця,
в якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, перший
податковий (звітний) період
починається з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому виписано
свідоцтво платника єдиного податку.

Виходячи із аналізу правових норм, що
регулюють обов'язки платника податків,
під час дослідження позовних вимог
судом встановлено, що відповідно до
розрахунку позивача за ФОП ОСОБА_1
рахується заборгованість з єдиного
податку з фізичних осіб за
червень-грудень 2013 року (недоїмка з
врахуванням переплати - 798,70 грн., пеня -
65,03 грн.), що підтверджується податковим
повідомленням-рішенням від 16.01.2014 №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем єдиний
податок з фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 802,90 грн.
(вручено - 18.01.2014, а.с. 6).

Суд звертає увагу, що на момент
виникнення заборгованості за
відповідачем рахувалась переплата у
зв'язку з чим загальна суму податкового
боргу складає 863,73 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення
було винесене на підставі акта
камеральної перевірки податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця від 24.12.2013
року № 605/17-121, контролюючим органом
встановлено порушення термінів сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з сплати єдиного податку
фізичною особою-підприємцем протягом
строків, визначених п. 295.1 ст. 295
Податкового кодексу України (а.с. 6).

При цьому, суд враховує, що згідно заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування та свідоцтва платника
єдиного податку ФОП ОСОБА_1 належить до
2 групи платників єдиного податку,
ставка податку 20% розміру мінімальної
заробітної плати (а. с. 5).

Так, вищеописане податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному або судовому
порядку оскаржено не було, а тому сума
податкових зобов'язань є узгодженою і
підлягає сплаті.

Також, суд враховує п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Кодексу, яким встановлено, що згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

При цьому, згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Пунктом 122.1 ст.122 Податкового кодексу
України передбачено, що несплата
(неперерахування) фізичною особою -
платником єдиного податку, визначеною
підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу, авансових внесків
єдиного податку в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом, тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу.

Крім того, пеня нараховується після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу. Нарахування пені
розпочинається при самостійному
нарахуванні суми грошового
зобов'язання платником податків - від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Кодексу), а закінчується - у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок Державного казначейства
України та/або в інших випадках
погашення податкового боргу та/або
грошових зобов'язань (пп. 129.3.1 п. 129.3 ст.
129 Кодексу).

В силу п. 129.4 ст. 129 Кодексу пеня,
визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Зазначений розмір пені застосовується
щодо всіх видів податків, зборів та
інших грошових зобов'язань, крім пені,
яка нараховується за порушення строку
розрахунку у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, що
встановлюється відповідним
законодавством (п. 129.5 ст. 129 Кодексу).
Крім того, нараховані контролюючим
органом суми пені самостійно
сплачуються платником податків (п. 131.1
ст. 131 Кодексу).

Таким чином, відповідно до вимоги ст. 59
Податкового кодексу України, на адресу
відповідача була направлена податкова
вимога від 13.08.2013 № 56-17 у розмірі 458,80
грн. (вручено - 17.08.2013, а.с. 7). Однак
передбачені чинним законодавством
заходи не привели до погашення
податкового боргу. Сума податкового
боргу в добровільному порядку
відповідачем не сплачена.

Отже, оскільки встановлено порушення
відповідачем вищезазначених норм
Податкового кодексу України, суд
визнає, що податковий борг виник саме
внаслідок несплати відповідачем
узгодженого податкового зобов'язання.

З огляду на встановлене, враховуючи
норму п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу
України, суд визнав позовні вимоги про
стягнення податкового боргу по єдиному
податку з фізичних осіб у сумі 863,73 грн.
підтвердженими належними та
допустимими доказами і такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України з відповідача не
стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 9, 41, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1)
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб в сумі 863,73 грн. (вісімсот
шістдесят три гривні 73 коп.) на р/р
0550, отримувач - УК у
Чернігівському районі /с. Радянська
Слобода/ код платежу 18050400, банк: ГУДКСУ
в Чернігівській області, МФО 853592, код
отримувача: 38053813.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя:
Ю.О.Скалозуб