Справа № К/9991/3216/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/3216/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Військового медичного
клінічного центру Центрального
регіону на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року у справі №2а/0270/4110/11
за позовом Заступника прокурора м.
Вінниці в інтересах держави в особі
Державного підприємства «Національна
енергетична компанія «Укренерго» в
особі відокремленого підрозділу
«Держенергонагляд у
Південно-Західному регіоні» до
Військового медичного клінічного
центру Центрального регіону про
стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора м. Вінниці
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» в особі відокремленого
підрозділу «Держенергонагляд у
Південно-Західному регіоні» з позовом
про стягнення з Військового медичного
клінічного центру Центрального
регіону штрафу за порушення
законодавства в електроенергетиці у
розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано несплатою
Військовим медичним клінічним центром
Центрального регіону у добровільному
порядку суми штрафу, накладеного на
позивача згідно з постановою Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у Вінницькій області
про накладення штрафу за порушення
законодавства про електроенергетику
від 11.05.2011 р. №06/10-01-032.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року, позов задоволено. Стягнуто з
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону Міністерства
оборони України в дохід Державного
бюджету України штрафні санкції у
розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями Військовий медичний
клінічний центр Центрального регіону
звернувся з касаційною скаргою, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
перевірки військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону Міністерства оборони України
позивачем винесено розпорядження
№06/10-03353 від 25.03.2010р., яким зобов'язано
відповідача вчинити заходи щодо
усунення виявлених порушень в термін
до 01 жовтня 2010 року.

З метою здійснення контролю за
виконанням розпорядження №06/10-03353 від
25.05.2010р., державним інспектором з
енергетичного нагляду Круковим О.В.
складено акт перевірки (протокол)
№06/10-05-028 про невиконання вимог
зазначеного вище розпорядження.

За результатами перевірки начальником
інспекції Держенергонагляду у
Вінницькій області старшим державним
інспектором з енергетичного нагляду
Федоренко В.А. 11.05.2011р. винесено
постанову №06/10-01-032 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
електроенергетику в сумі 510 гривень.
Вказану постанову направлено
відповідачу супровідним листом від 11
травня 2011 року №10-00-27-393 та отримано ним
13 травня 2011 року.

Відповідачем штрафні санкції у розмірі
510 грн. у добровільному порядку не
сплачено та не оскаржено у визначеному
законом порядку постанову №06/10-01-032 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про електроенергетику
від 11 травня 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що суб'єктом
господарювання, який має нести
відповідальність за вчинене
правопорушення, а саме: ухилення від
виконання розпорядження має нести
відповідач, оскільки він є
користувачем послуг з
електропостачання.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
та вважає їх обґрунтованими,
враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про електроенергетику"
державний нагляд в електроенергетиці
здійснюють Державна інспекція з
експлуатації електричних станцій і
мереж та Державна інспекція з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, та інші
органи, визначені законодавством
України.

Згідно з абзацом четвертим, дев'ятим
частини п'ятої статті 9 Закону України
"Про електроенергетику" державні
інспектори з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної та
теплової енергії мають право давати
споживачам та суб'єктам
електроенергетики обов'язкові для
виконання приписи про усунення
порушень нормативно-правових актів, а
також застосовувати в установленому
законодавством України порядку
санкції до суб'єктів господарської
діяльності за порушення
нормативно-правових актів та складати
протоколи про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті
26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач енергії
несе відповідальність за порушення
умов договору з енергопостачальником
та правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Відповідно до положень статі 27 Закону
України "Про електроенергетику"
суб'єкти господарської діяльності
несуть відповідальність за ухилення
від виконання або несвоєчасного
виконання приписів у вигляді
накладення штрафу у розмірі до п'яти
тисяч неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

При цьому, санкції, передбачені
частиною восьмою статті 24, частинами
третьою, четвертою і п'ятою статті 26 та
частиною третьою цієї статті,
застосовуються в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 10 Положення про
порядок накладення на суб'єктів
господарської діяльності штрафів за
порушення законодавства про
електроенергетику, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 1999 року №1312, суб'єкт
господарської діяльності повинен
сплатити штраф протягом 30 днів з дня
винесення постанови про його
накладення. У разі несплати штрафу у
зазначений термін він стягується в
судовому порядку.

Головною метою діяльності ДП НЕК
«Укренерго» є забезпечення цілісності
об'єднаної енергетичної системи
України, задоволення інтересів держави
у сфері енергопостачання підприємств
усіх форм власності у сфері
забезпечення їх електроенергією (
абзац 1 пункту 2.1. Статуту), а до основних
напрямків діяльності, здійснення
державного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії відповідно до Закону України
„Про електроенергетику» та Положення,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України (підпункт 2.2.16 пункту 2.2.
Статуту).

В силу ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновками судів про те,
що оскільки матеріалами справи
встановлено факт невиконання
Військовим медичним клінічним центром
Центрального регіону вимог позивача
про усунення порушень, виявлених під
час перевірки, Держенергонагляд при
застосуванні до відповідача штрафних
санкцій діяв на підставі приписів
закону та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Військового
медичного клінічного центру
Центрального регіону відхилити, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: