Справа № 754/10453/13
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
Соколенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду м.Києва
від 24 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
зобов'язання призначити пільгову
пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі, в якому просив
визнати його право на отримання пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
29.04.2013 року; зобов'язати відповідача
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
29.04.2013 року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 24 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю, при цьому, суд виходив з того,
що надані позивачем уточнюючі довідки
для підтвердження спеціального
трудового стажу, не відповідають
вимогам Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів
України від 30 листопада 2011 р. № 1242.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
послався на те, що в силу ст.. 49 КЗпП
України обов'язок видачі пільгових
довідок покладено на роботодавця, а
тому їх формальна невідповідність
Типовій інструкції з діловодства у
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року № 1242 не може
позбавляти позивача Конституційного
права на соціальний захист та, зокрема,
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

В судове засідання з'явилися позивач та
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду -
скасуванню, з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що 29.04.2013
року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва із
заявою (з додатками) про призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах за Списком № 2 згідно ст.. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (а.с. 26).

Разом з тим, листом від 28.05.2013 року №
1840/09/О-208 позивачу було відмовлено у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, оскільки надані
позивачем уточнюючі довідки не
відповідають встановленому зразку (а.с.
12-13).

Не погоджуючись з відмовою у
призначенні пільгової пенсії, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, при цьому зауважує, що
судом першої інстанції не було
досліджено наявні у справі матеріали,
та встановлено обставини, тому вважає
за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт і професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затвердженого,
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 грудня 2005 року за
№1451/1 1731, при визначені права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно положень ст.62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем
роботи, служби, навчання, а також
архівними установами. У разі коли
документи про трудовий стаж не
збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Згідно з п.43 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846, право особи на одержання пенсії
встановлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Отже, як встановлено колегією суддів,
на час звернення позивача до
управління, йому виповнилося повних 56
років, крім того, з наявною у справі
копією трудової книжки ОСОБА_2(а.с. 7-10)
підтверджується, що його загальний
трудовий стаж перевищує 25 років.

Щодо наявності необхідного пільгового
стажу для призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком № 2,
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
колегія суддів виходить з наступного.

З наявної у матеріалах справи копії
трудової книжки позивача вбачається,
що він працював муляром (рос. - каменщик)
у період: з 15.07.1981 р. по 28.06.1985 р., з 17.07.1986
р. по 14.03.1990 р., з 16.10.1992 р. по 13.05.1993 р., з
17.05.1993 р. по 18.08.1993 р., з 01.10.1993 р. по 29.05.1995
р., з 04.09.1998 р. по 26.02.1999 р., з 05.10.1999 р. по
03.07.2001 р., з 01.08.2001 р. по 20.05.2002 р., з 11.08.2009 р.
по 31.12.2010 р., з 05.09.2011 р. по 01.04.2013 р.

Отже, виходячи із записів у трудовій
книжці позивача, його стаж роботи
муляром складає більше 15 років.

Крім того, в період з 02.04.2007 року по
15.09.2008 року працював
електрозварювальником ручного
зварювання. Професія
електрозварювальник ручного
зварювання передбачена Списком № 2
(Розділ ХХХІІІ, код КП 33), який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16 січня 2003
року.

На переконання позивача, професія
муляр, передбачена Списком №2
виробництв, цехів, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких на повний робочий день дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
який у відповідні періоди його праці,
було затверджено: Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173,
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 р. № 10, Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 р. № 36, а отже він має право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів вважає вказані доводи
позивача обґрунтованими, оскільки
згідно Списку № 2 право на пільгову
пенсію передбачено в тому числі для
мулярів (стосовно будівництва,
реконструкції будівель тощо), які
постійно працюють в бригадах мулярів і
в спеціалізованих ланках мулярів
комплексних бригад (Постанова Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 (розділ
XXIX), Постанова Кабінету Міністрів СРСР
від 26.01.1991 р. № 10 (поз. 2290000а-12680),
Постанова Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 р. № 162 (поз. 2290000а-12680),
Постанова Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 р. № 36 (розділ XXVII
"Будівництво" п.27а).

Таким чином, в даному випадку,
пільговий характер професії позивача
передбачений Списком № 2, при цьому не
встановлено будь-якої залежності від
характеру виконуваної роботи, стаж
роботи позивача за цією професією,
згідно трудової книжки, становить
більше 15 років.

Разом з тим, зі змісту листа
відповідача від 28.05.2013 року, позивачу
було відмовлено в призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
29.04.2013 року у зв'язку з тим, що його стаж
є недостатнім.

При цьому відповідачем не було
зараховано до спеціального стажу
періоди роботи позивача в ПАТ «АРМА
-Клапан», в ЗАТ «Київська міжобласна
спеціалізована науково - реставраційна
проектно - виробнича майстерня», в ТОВ
«Крос», в ПАТ «Домобудівний комбінат №
1», в БМУ-2, в ТОВ «Міськбуд-4» з огляду
на невідповідність уточнюючих довідок
встановленій формі: недостатність
інформації щодо характеру виконуваної
роботи, щодо створення в товаристві
комплексних бригад мулярів або
спеціалізованих ланок мулярів
комплексної бригади та зарахування
позивача у таку бригаду, щодо вперше
проведеної атестації, відсутність
підстави видачі довідки та інші
невідповідності.

З цього приводу, колегією суддів
встановлено, що позивачем із заявою до
пенсійного фонду було надано уточнюючі
довідки, копії яких наявні в матеріалах
справи.

Так, довідкою №24 від 08.04.2013 року наданою
ПрАТ «Арма-Клапан» (а.с. 37)
підтверджується, що ОСОБА_2 у період з
26.01.1981 року по 15.06.1981 року працював у ВО
«Київпромарматура», що
підтверджується також записами у
трудовій книжці, ливарником на машинах
лиття під тиском дільниці №12
кольорового литва, повний робочий день,
інших робіт не виконував.

Робота ливарника на машинах лиття під
тиском дільниці №12 кольорового литва,
яку виконував ОСОБА_2, дає право на
призначення пенсії по Списку № 1,
розділ XI "Металообробка" п. 1-а "Ливарне
виробництво", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року
№1173.

До вказаної довідки додано копії
первинних документів - накази по
особовому складу ВО
«Київпромарматура» від 17.06.1981 року №
701-К (а.с. 38), від 17.03.1981 року № 298 к (а.с. 39),
від 28.01.1981 року № 103к (а.с. 40), копію
довідки про заробіток для обчислення
пенсії (а.с. 41) та довідки від 19.11.2012 року
№42 (а.с. 42).

Пільговий стаж, за вказаний період
становить 4 місяці 20 днів.

Згідно довідки ЗАТ «Київська
міжобласна спеціальна
науково-реставраційна
проектно-виробнича майстерня» від
12.11.2012 року № 8 (а.с. 43), позивач працював
у зазначеній установі муляром 4 розряду
з 15.07.1981 по 28.06.1985 року, що
підтверджується також записами у
трудовій книжці.

Робота муляра відповідає Списку № 2
виробництв, цехів, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких на повний робочий день дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах
(розділ XXIX „Будівництво"), який
затверджено Постановою и Міністрів
СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

До вказаної довідки додано копії
первинних документів - наказів по
особовому складу про прийняття на
роботу та звільнення з роботи,
відповідно, від 17.06.1981 року № 53-к (а.с. 51)
та від 28.06.1985 року № 64-к (а.с. 48), копію
довідки про заробіток для обчислення
пенсії від 12.11.2012 року № 33 бух (а.с. 44),
копія довідки від 12.11.2012 року № 35 бух.,
згідно якої, дані у довідку № 33 бух
перенесені з оригіналів особових
рахунків (а.с. 46), копія довідки від
12.11.2012 року № 34 бух., про державну
перереєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності (а.с. 47),
накази від 27.12.1993 року № 210 та від 22.09.1998
року, якими затверджено перелік
робочих місць, виробництв, робіт і
посад, працівникам яких підтверджено
право на пенсію за віком на пільгових
умовах (а.с. 53-54) серед яких вказано і
мулярів, перелік робочих місць,
виробництв, робіт і посад, працівникам
яких підтверджено право на пенсію за
віком на пільгових умовах по списку №
1,2 (а.с. 59), наказ від 27.06.1995 року № 83 Про
порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці (а.с. 55), списки
професій, що потребують атестації
робочих місць (а.с. 45, 56, 57), та наказ про
проведення атестації від 04.07.1998 року №
97 (а.с. 60).

Зі змісту довідки слідує, що за
результатами атестації (наказ ЗАТ
„КМСНРПВМ" № 83 від 27.06.1995 оку. наказ
ЗАТ „КМСНРПВМ" № 210 від 27.12.1996 року,
наказ ЗАТ КМСНРПВМ" № 97 від 24.07.1998 року,
наказ ЗАТ ..КМСНРПВМ" № 136 від 2.09.1998 року)
атестаційна комісія і профспілковий
комітет підтвердній право ропи П.П. на
пільгове пенсійне забезпечення за
роботу в несприятливих умовах.

Таким чином, пільговий стаж позивача за
вказаний період роботи складає 3 роки, 11
місяців 13 днів.

Відповідно до уточнюючої довідки ТОВ
«Крос» № 13 від 21.01.2013 року (а.с. 61), ОСОБА_2
працював на Ремонтно-будівельній
ділянці «Київплодовощпром» муляром 4
розряду ремонтно-будівничої групи-3 з
17.07.1986 року по 14.03.1990 року, що
підтверджується також записами у
трудовій книжці.

Зі змісту довідки слідує, що за період
роботи муляром на протязі повного
робочого дня ОСОБА_2 постійно був
зайнятий в бригадах мулярів та
виконував роботи пов'язані з
будівництвом, реконструкцією,
технічним переобладнанням,
реставрацією та ремонтом будівель,
споруд та інших об'єктів, інших робіт не
виконував.

Як було зазначено вище, робота муляра
відповідала Списку № 2 (список
затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року).

До вказаної довідки додано копії
первинних документів - наказів по
особовому складу про прийняття на
роботу та звільнення з роботи,
відповідно, від 18.07.1986 року № 100 (а.с. 68),
від 14.03.1990 року № 76 (а.с. 69), копія
алфавітної книги обліку кадрів РБД
«Київплодовощпром» (а.с. 65-67), довідки
від 19.08.11 № 61 та № 62 щодо реорганізації
юридичної особи (а.с. 62-63), копію довідки
про заробітну плату для обчислення
пенсії від 27.02.2013 року № 1 (а.с. 64), копію
наказу від 06.10.1989 року № 9 щодо
створення ремонтно-будівельних груп та
їх закріплення у відповідних складах
(а.с. 70-72), копію наказу № 102-а щодо
проведення атестації робочих місць та
затвердження графіку її проведення
(а.с. 73-75).

Зі змісту довідки, за результатами
атестації атестаційна комісія і
профспілковий комітет підтвердили
право ОСОБА_2 на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу в несприятливих
умовах.

Пільговий стаж позивача за вказаний
період роботи на даному підприємстві
становить 3 роки, 7 місяців, 29 днів.

Також, відповідно до уточнюючої
довідки ПАТ "Домобудівний комбінат №4
БМУ-1" від 18.04.2013 року № 22 (а.с. 76), ОСОБА_2
працював в будівельно-монтажному
управлінні №1 Відкритого акціонерного
товариства "Фірма панельного
домобудування №4" муляром з 02.09.1998 року
по 26.02.1999 року, на будівництві нових
житлових будинків повний робочий день.
Інших робіт не виконував.

Професія муляр у вказаний період
передбачена Списком №2 пільгового
пенсійного забезпечення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16 січня 2003
року, розділ XXVII "Будівництво" п.27а -
муляри, зайнятість в якій дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

До вказаної довідки додано копії
первинних документів - довідку від
19.04.2013 року № 21 (а.с. 77), щодо
перейменувань підприємства, довідка
від 18.04.2013 року № 10 про заробітну плату
для обчислення пенсії (а.с. 78) та довідка
згідно якої дані у довідку № 10 від
18.04.2013 р. перенесені з оригіналів
особових рахунків (а.с. 79).

Відповідно до записів у трудовій
книжці, позивач працював у вказаному
підприємстві з 04.09.1998 року по 26.02.1999
року, тобто, пільговий стаж складає 5
місяців, 22 дні.

Також позивачем було надано уточнюючу
довідку від 03.12.2012 року №10 (видана
Колективним будівельно - монтажним
підприємством "БМУ-2") (а.с. 80), згідно
якої ОСОБА_2 в період з 02.04.2007 року по
15.09.2008 року працював
електрозварювальником, а саме
виконував електрозварювальні роботи
ручного зварювання.

Професія електрозварювальник ручного
зварювання передбачена Списком № 2
(Розділ ХХХІІІ, код КП 33), який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16 січня 2003
року.

До вказаної довідки додано копії
первинних документів - наказів про
прийняття на роботу та звільнення з
роботи, відповідно, від 04.04.2007 року № 19-к
(а.с. 81), від 15.09.2008 року № 31-к (а.с. 82),
особової картки працівника (а.с. 83),
наказу №73 від 01.12.2004 року про
результати атестації робочих місць
(а.с. 84), переліку робочих місць, що
підлягають атестації, серед яких
зазначено і муляра (а.с. 85), довідок від
22.11.2012 року № 16 про заробітну плату для
обчислення пенсії (а.с. 86- 87), довідки від
31.01.2013 року № 3, в якій зазначено, що
ОСОБА_2 дійсно працював у КБМП «БМ-2» у
вказаний період (а.с. 88), Висновку №31 від
30.12.2004 року № 31 головного експерта
УПСЗН Ленінської районної ради щодо
характеру та умов праці (а.с. 90-92).

На думку судової колегії, на підставі
досліджених вище трудової книжки
позивача, уточнюючих довідок,
первинних та інших документів,
позивачем надано всі докази, які він
міг зібрати і які об'єктивно
підтверджують наявність у нього права
на пенсію за віком на пільгових умовах
за Списком № 2 згідно ст.. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
так як містять всю необхідну
інформацію, зокрема щодо характеру та
умов праці, щодо проведення атестації,
щодо зайнятості протягом повного
робочого дня та ін.

Не зарахування управлінням до
спеціального стажу вказаних періодів
роботи позивача у наведених
підприємствах і, як наслідок, відмова у
призначенні пільгової пенсії, з якою
погодився суд першої інстанції, який
при цьому не надав правової оцінки
жодному із вказаних доказів і не
встановив обставин справи, мотивована
тим, що уточнюючі довідки та додані
первинні документи не відповідають
встановленій формі, тобто відмова
носить суто формальний характер.

З цього приводу, колегія суддів звертає
увагу відповідача, на те, що позивач,
отримуючи за місцем роботи зазначені
довідки та всі інші документи,
більшість з яких складена за часів
Радянського Союзу, об'єктивно
позбавлений можливості впливати на
зміст викладеної у них інформації та
порядок її викладення, тобто,
зазначення всіх необхідних даних
безпосередньо від позивача не
залежить, а тому не може бути єдиною і
беззаперечною підставою для
позбавлення його права на відповідну
пенсію.

Посилання відповідача на відсутність
даних щодо проведення атестації на
деяких із зазначених місць роботи
позивача, колегія оцінює критично з
огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, проведення атестації або
своєчасність проведення атестації
робочих місць за умовами праці не
залежить від працівника і не може
обмежувати його право на отримання
пенсії.

Таким чином, оцінивши всі наявні у
справі матеріали у їх сукупності, судом
апеляційної інстанції встановлено, що
на час звернення позивача до
управління, йому виповнилося повних 56
років, наявною у справі копією трудової
книжки ОСОБА_2 підтверджується, що його
загальний трудовий стаж перевищує 25
років, при цьому стаж роботи позивача
за професією, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2, складає більше 15 років.

Зважаючи на приписи п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
судова колегія дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №2 з 29.04.2013
року.

В той же час, вимога позивача про
визнання його права на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 29.04.2013 року,
задоволенню не підлягає, оскільки
зобов'язання відповідача призначити
вказану пенсію в повній мірі відновлює
порушене право позивача і виключає
необхідність додаткового визнання за
ним такого права.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставин,
що мають значення для справи і висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставин, що мають
значення для справи і висновки суду не
відповідають обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду м.Києва
від 24 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
зобов'язання призначити пільгову
пенсію - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 24 вересня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва призначити ОСОБА_2 пенсію
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
29.04.2013 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст постанови складено 16
травня 2014 року

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.