Справа № 820/6705/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 травня 2014 р.
Справа № 820/6705/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Супрун Ю.О.,

при секретарі судового засідання -
Ахвердян Р.А.,

за участю:

представника позивача - Таранов О.В.,

представника відповідача - Михайлова
О.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
справу за адміністративним позовом
Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" до Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" (надалі за текстом - ДП
"Новопокровський КХП", позивач)
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (надалі за текстом - Чугуївська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській обл.,
відповідач), в якому просить суд:
скасувати податкове повідомлення -
рішення Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Харківській області від 09.09.2013 року №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 8691,00 грн. та
нарахування штрафних санкцій в розмірі
4345,50 грн.; скасувати податкове
повідомлення - рішення Чугуївської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області від 09.09.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем "Податок на прибуток
підприємств" в розмірі 62767,50 грн., в тому
числі за основним платежем 41845,00 грн. та
штрафними санкціями - 20922,50 грн.;
податкове повідомлення - рішення
Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області від 09.09.2013 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 9424,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що висновки акту
перевірки, на підставі яких винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, не відповідають
дійсності, а податкові
повідомлення-рішення прийняті
неправомірно та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та письмових
поясненнях.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
позову, просив відмовити у його
задоволенні, посилаючись на наведені у
письмових запереченнях обставини.

Оскільки судом зібрані докази, що в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС
України завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи, в тому числі і справи за позовом
до суб'єкта владних повноважень і
дотримання вказаного завдання є
обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, суд доходить
висновку, що адміністративна справа
має бути розглянута та вирішена на
підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, вивчивши доводи,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, суд виходить з таких
підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається,
що Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" зареєстроване 20.03.1988
року Чугуївською районною державною
адміністрацією за № 0000305,
місцезнаходження: Харківська обл.,
Чугуївський р-н., смт. Новопокровка, вул.
ім. В.Вєсіча, 1. Позивач перебуває на
обліку в Чугуївській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області з 15.06.1995 року за № 64
, .

Фахівцем податкового органу було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Державного
підприємства "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" Державного
агентства резерву України, код за
щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ "Текбуд ЛТД",
код 38244891, їх реальності та повноти
відображення в обліку за жовтень 2012
року та грудень 2012 року.

За результатами перевірки
складено акт від 29.08.2013 року №
123/20-29-22/00953042, яким встановлено такі
порушення:

- пп. 135.5.4 ст. 135, пп. 138.2 ст. 138, пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток на
загальну суму 41845 грн., у т.ч. по періодах
- 2012р. у сумі 41845 грн.;

- пп. 198.2, пп.198.3, пп.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду за жовтень 2012
року в сумі 9424 грн., за грудень 2012 року -
8691 грн.;

- пп. 200.3, пп.200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України завищено залишок
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту попереднього
періоду (жовтень 2012 року), який після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 9424 грн.;

- пп. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму бюджетного відшкодуванню на
рахунок платника у банку в розмірі 8691
грн. по декларації з податку на додану
вартість за січень 2013 року.

ДП "Новопокровський КХП" не
погодившись з вказаним Актом, надав
03.09.2013 року за № 415 заперечення до
Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській обл..

У відповіді Чугуївської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській обл. від 09.09.2013
року за № 1300/10/20-29-22 зазначено, що всі
порушення, викладені в акті перевірки
від 29.08.2013 року № 123/20-29-22/00953042 є
правомірними та відповідають діючому
законодавству.

За результатами висновків,
викладених в акті перевірки,
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення - рішення
від 09.09.2013 року № про зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в розмірі
8691,00 грн. та нарахування штрафних
санкцій в розмірі 4345,50 грн.;

- податкове повідомлення - рішення
від 09.09.2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання за
платежем "Податок на прибуток
підприємств" в розмірі 62767,50 грн., в тому
числі за основним платежем 41845,00 грн. та
штрафними санкціями - 20922,50 грн.;

- податкове повідомлення - рішення
від 09.09.2013 року № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі
9424,00 грн.

В подальшому, позивачем від 18.09.2013
року за № 448 було подано скаргу до ГУ
Міндоходів у Харківській області на
зазначені податкові
повідомлення-рішення.

Головне управління Міндоходів у
Харківській області рішенням від 12.11.2013
року № 3420/10/20-40-10-04-17 залишила без змін
податкові повідомлення - рішення від
09.09.2013 року № , від 09.09.2013 року №
, від 09.09.2013 року № , а скаргу
ДП "Новопокровський КХП" без
задоволення.

Міністерство доходів і зборів
України рішенням від 11.12.2013 року за №
17277/6/9999-100нг за результатами скарги ДП
"Новопокровського КХП"від 20.11.2013 року №
303, залишена без змін податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2013 року №
, від 09.09.2013 року № , від 09.09.2013
року № , а скаргу ДП
"Новопокровський КХП" без задоволення.

З акту перевірки вбачається, що ДП
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" було порушено пп. 135.5.4
ст. 135, пп. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток на загальну суму
41845 грн., у т.ч. по періодах - 2012р. у сумі
41845 грн.; пп. 198.2, пп.198.3, пп.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду за жовтень 2012
року в сумі 9424 грн., за грудень 2012 року -
8691 грн.; пп. 200.3, пп.200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України завищено залишок
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту попереднього
періоду (жовтень 2012 року), який після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 9424 грн.;
пп. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму бюджетного відшкодуванню на
рахунок платника у банку в розмірі 8691
грн. по декларації з податку на додану
вартість за січень 2013 року.

Судом встановлено, що між ДП
"Новопокровським комбінатом
хлібопродуктів" та ТОВ "Текбуд ЛТД"
укладено договір поставки від 17.09.2012
року № 432.

Згідно з договором від 17.09.2012 року
№ 432 ТОВ "Текбуд" було постановлено на
адресу ДП "Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" макуху соєву та олію
соєву, що підтверджується податковими
накладними від 04.12.2012 року № 1 та від
09.10.2012 року № 2, видатковими накладними
від 09.10.2012 року № ТБ-0000013 та від 04.12.2012
року № ТБ-0000036.

З матеріалів справи вбачається,
що отриманий товар було оплачено
згідно з платіжними дорученнями від
09.10.2012 року № 1890, від 06.12.2012 року № 3290,
від 11.12.2012 року № 3400, від 12.12.2012 року №
3456, від 13.12.2012 року № 3516 та від 14.12.2012
року № 1890 на загальну суму 111801,00 грн., в
тому числі на рахунок контрагента
перераховано ПДВ в сумі 18115 грн..

Відповідно до пункту 198.1
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання товарів.
Відповідно до пункту 198.2 ст. 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.8.ст. 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платник податку в порядку,
передбаченому ст. 183 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 зазначеного кодексу
встановлено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладку
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Таким чином, ДП "Новопокровський
КХП" на законних підставах у жовтні та
грудні 2012 року було віднесено до складу
податкового кредиту ПДВ на суму 18115,00
грн., в тому числі за жовтень 2012 року -
8691,00 грн. та за грудень 2012 року - 9424,00 грн.
при проведенні господарських операцій
з ТОВ "Текбуд ЛТД".

Щодо порушення позивачем п. 138.2 ст.
138 та пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу, яке зазначено в акті перевірки
від 29.08.2013 року № 123/20-29-22/00953042, суд
зазначає, що первинні документи, які
підтверджують реальність проведення
господарських операцій, твердження
податкового органу про відсутність
підстав для включення до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, вартості отриманих
матеріальних цінностей є
безпідставним.

Позивач зазначає, що висновки
відповідача щодо порушення ДП
"Новопокровський КХП" податкового
законодавства при формуванні валових
витрат, податкового кредиту та розміру
податку на прибуток ґрунтуються на
даних перевірки ТОВ "Текбуд ЛТД", якими
виявлені порушення цим підприємством
діючого законодавства.

Суд констатує, що відомості щодо
юридичної особи, її посадових осіб та
обмежень щодо представництва від імені
юридичної особи є відкритими і
загальнодоступними, відповідно до ч. 1
ст. 20 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців". При цьому, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то вони вважаються
достовірними і можуть бути використані
у спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
цього реєстру, є достовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні, за винятком випадків, коли
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними,
відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України
"Про Державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців".

Посилання відповідача на
обставини, що ТОВ "Текбуд ЛТД" відсутнє
за місцем знаходження, директор
підприємства не зареєстрований у
вказаному місті, підприємство не має
найманих працівників, виробничих
потужностей, необхідних для виконання
зобов'язань перед конрагентами, суд не
бере до уваги, оскільки суду не надано
доказів, які б підтверджували
зазначені обставини на час виникнення
правовідносин.

Таким чином, ТОВ "Текбуд ЛТД"
виконало свої зобов'язання за
договором, а ДП "Новопокровський КХП"
прийняло виконані роботи, що
підтверджується матеріалами справи.

Дефектність первинних
документів, які було укладено між
позивачем та зазначеним вище
контрагентом, а також факт
нереальності проведення
фінансово-господарських операцій
судом не виявлено.

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані контрагентом
позивача, відповідають вимогам
Податкового кодексу України.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ст. 204 ЦК України та
підпункту 4.1.4 пункту 4.1. ст. 4
Податкового кодексу України
встановлено презумпція правомірності
правочинів та рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Згідно зі статтею 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно зі статтею 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законами.

Відповідно до ч.1 ст.228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини та
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Конституційні права людини та
громадянина, порушення яких є
підставою нікчемності правочину, що
порушує публічний порядок, закріплені
в Основному Законі держави -
Конституції України, яка в ст. 3
найвищою соціальною цінністю
проголошує людину, її життя і здоров'я,
честь та гідність, недоторканність і
безпеку. Крім цього, у разі
спрямованості правочину на знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним, дії
особи кваліфікуватимуться як злочини
або адміністративні проступки, і, як
наслідок, будуть порушувати
Кримінальний кодекс України або Кодекс
України про адміністративні
правопорушення. Законодавець
відокремив порушення публічного
порядку від інших підстав нікчемності
правочинів, керуючись тим, що публічний
порядок держави порушується у разі
порушення нормативних актів, у яких він
закріплений, а саме: Конституції
України, Кримінального кодексу України
та Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Оскільки ст. 228 ЦК України для
правочину, що порушує публічний
порядок, передбачає наявність умислу
сторін (сторони) на незаконний
результат, а також суперечність його
публічно-правовим актам держави, то
такий умисел повинен встановлюватись
під час розслідування кримінальної
справи і розгляду її в суді або в ході
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Можливість такого порядку
встановлення умислу сторін також прямо
витікає з висновку про те, що однією з
ознак правочину, що порушує публічний
порядок, є заборона його нормами
кримінального чи адміністративного
законодавства. Ці правочини порушують
виключно публічно-правові норми, які
одночасно становлять правопорушення у
вигляді злочину чи
адміністративно-правового делікту.

А відтак, під правочини, що
порушують публічний порядок,
підпадають правочини, спрямовані
(вчинені з умислом) на порушення
публічних нормативно-правових актів:
Конституції України, валютного,
митного, податкового, антимонопольного
та іншого публічно-правового
законодавства, у якому закріплені
основи державного ладу, політичної
системи, економічної безпеки держави, і
у той же час є злочинами чи
адміністративно-правовими деліктами.
Це, зокрема, правочини, що спрямовані на
порушення конституційних прав і свобод
людини та громадянина; ухилення
суб'єктами господарювання від сплати
податків; незаконне відчуження або
користування об'єктами права власності
українського народу; правочини,
спрямовані на незаконний обіг
вилучених з вільного обігу предметів
або предметів, обіг яких обмежено;
правочини, вчинені з метою порушення
антимонопольного законодавства та
спрямовані на зайняття забороненими
видами господарської діяльності, а
також інші, спрямовані на порушення
публічно-правових нормативних актів.

Таким чином, визначенню правочину
як такого, що порушує публічний
порядок, повинен передувати вирок суду
про притягнення учасника (учасників)
такого правочину до кримінальної
відповідальності, який набрав
чинності, чи постанова компетентного
органу про притягнення зазначених осіб
до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що угоди,
укладені між позивачем та його
контрагентом, є чинними та не визнаними
у встановленому порядку недійсними,
крім того позивачем надані всі належні
первинні документи, що підтверджують
реальність здійснення господарських
операцій між ним та його контрагентом.
Отже, позивачем було повністю
дотримано вимоги ПК України.

Відповідно до вимог частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідачем не доведено факт
порушення позивачем зазначених вище
норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п.1, 3 частини 3
статті 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
до висновку, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, прийняті
податковим органом, є необґрунтованими
та такими, що не відповідають вимогам
законодавства, через що позовні вимоги
про скасування податкових
повідомлень-рішень підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167,
186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" до
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 09.09.2013 року №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 8691,00 грн. та
нарахування штрафних санкцій в розмірі
4345,50 грн..

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 09.09.2013 року №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
прибуток підприємств" в розмірі 62767,50
грн., в тому числі за основним платежем
41845,00 грн. та штрафними санкціями - 20922,50
грн..

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 09.09.2013 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 9424,00 грн..

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" ( 63523,
Харківська область, Чугуївський район,
смт. Новопокровка, вул. ім. В. Вєсіча, 1,
) судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
20 травня 2014 року.

Суддя
Супрун Ю.О.