Справа № 805/3913/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 805/3913/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Чекменьова Г.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Прокурора м. Дзержинська
Донецької області в інтересах держави
в особі Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у розмірі 7 154,51грн.,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м. Дзержинська Донецької
області в інтересах держави в особі
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України в
Донецькій області звернувся до суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску у розмірі 7 154 грн.
51 коп.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначив, що в порушення
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464-VІ
від 08.07.2010 р. відповідач своєчасно не
сплатила єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 31.12.2012 р. по
28.02.2014 р. в результаті чого має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в розмірі 7 154 грн. 51 коп.

Оскільки відповідач суму єдиного
внеску за вказаний період у
встановлений строк не сплатив,
прокурор на підставі ст. 60 КАС України
та ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» просить у відповідності
до Закону №2464-VІ стягнути з відповідача
суму боргу в зазначеному вище розмірі.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, причин неявки суду не
повідомив. Заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності відповідач суду не
надавав.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову не заперечила, проте зазначила
про часткове погашення суми боргу,
також просила сплату решти боргу
відстрочити через важке матеріальне
становище та складну
соціально-політичну обстановку в
регіоні.

Через неявку представника позивача,
відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
позовні вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд дійшов
висновку про те, що заявлений позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з пунктом 2 статті 121 Конституції
України на органи прокуратури України
покладені функції представництва
інтересів держави в суді.

Прокурор м. Дзержинська Донецької
області представляє інтереси держави в
особі Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, яка, в свою чергу, є суб'єктом
владних повноважень - органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», п. 41.1
ст. 41 Податкового кодексу України,
зокрема, забезпечує реалізацію
державної політики з адміністрування
єдиного внеску.

Відповідно до ст. 19-1 Податкового
кодексу України контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
контролюють своєчасність подання
платниками податків та платниками
єдиного внеску передбаченої законом
звітності (декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, зборів,
платежів), своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати
податків, зборів, платежів; здійснюють
погашення податкового боргу, стягнення
своєчасно ненарахованих та/або
несплачених сум єдиного внеску та
інших платежів.

Статтею 307 Податкового кодексу України
передбачено, що податки і збори, не
зазначені у пункті 307.1 цієї статті,
сплачуються платником податку в
порядку і розмірах, установлених цим
Кодексом, а єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому
порядку, є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України № 2464-VІ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
(надалі - Закон № 2464-VІ), яким введено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 3 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Перелік осіб, які є платниками єдиного
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування визначено
статтею 4 Закону № 2464-VІ. Зокрема,
відповідно до пункту 4 частини першої
цієї статті, платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 2 ст. 1 Закону № 2464-VІ визначено,
що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною одинадцятою статті 8
вказаного Закону, єдиний внесок для
платників, зазначених у пунктах 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Як передбачено пунктом 3 частини першої
статті 7 зазначеного Закону, єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4 (крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування) та 5
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму доходу (прибутку), отриманого
від їх діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на суму доходу, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб - підприємців, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток).

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону
№ 2464-VІ визначено, що мінімальний
страховий внесок - це сума єдиного
внеску, що визначається розрахунково
як добуток мінімального розміру
заробітної плати на розмір внеску,
встановлений законом на місяць, за який
нараховується заробітна плата (дохід),
та підлягає сплаті щомісяця.

З картки особового рахунку платника
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
вбачається, що сума єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що підлягала
сплаті у відповідності до ст. 9 Закону №
2464-VI становить 7 154 грн. 51 коп.

На адресу відповідача направлялися
вимога про сплату недоїмки від 15.01.2014 р.
№Ф 11872-17.

Вказані відомості відповідачем не
спростовані.

На підтвердження часткового погашення
боргу відповідачем надані квитанції
про сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 213 від 22.01.2014 р.
на суму 4010,30 грн., № 91 від 17.02.2014 р. на
суму 1000 грн., № 113 від 02.04.2014 р. на суму 1000
грн., № 133 від 24.04.2014 р. на суму 1000 грн. та
№ 300 від 13.05.2014 р. на суму 1000 грн.

Проте, дослідивши матеріали справи
судом встановлено, що оплата боргу за
квитанціями № 213 від 22.01.2014 р. на суму
4010,30 грн. та № 91 від 17.02.2014 р. на суму 1000
грн. врахована у сумі позову відповідно
до картки особового рахунку
відповідача.

Тому при розгляді справи підлягає
врахуванню часткове погашення боргу за
квитанціями № 113 від 02.04.2014 р. на суму 1000
грн., № 133 від 24.04.2014 р. на суму 1000 грн. та
№ 300 від 13.05.2014 р. на суму 1000 грн., загалом
в сумі 3000 грн.

Таким чином, станом на час розгляду
справи не сплачена сума боргу складає 4
154 грн. 51 коп.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону № 2464-VІ єдиний
внесок обчислюється виключно у
національній валюті, у тому числі з
виплат (доходу), що здійснюються в
натуральній формі.

Відповідно до частини третьої статті 9
Закону № 2464-VІ обчислення єдиного
внеску територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до територіальних органів
Пенсійного фонду, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 1 частини восьмої
статті 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

Отже, в порушення зазначених вимог,
відповідач суму єдиного внеску не
сплатив, внаслідок чого має
заборгованість у розмірі 4 154 грн. 51 коп.,
через що суд дійшов висновку про
стягнення зазначеної суми з
відповідача на користь держави в особі
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

Стосовно усної заяви відповідача про
відстрочення виконання судового
рішення, суд зазначає, що наявність
нестабільної соціально-політичної
обстановки в Донецькій області є
загальновідомою обставиною, що
відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України
визнається судом такою, що не потребує
доказуванню.

За приписами ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Також ч. 2 ст. 263 КАС України передбачено
право суду у виняткових випадках
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Отже, суд вважає, що доводи відповідача
про неможливість своєчасного
виконання судового рішення за
обставин, що ускладнюють його
виконання, знайшли своє підтвердження
під час розгляду справи.

За таких умов суд вважає за можливе
задовольнити заяву відповідача шляхом
відстрочення виконання судового
рішення до 30 вересня 2014 р.

При цьому суд зауважує, що у разі зміни
обставин, які впливають на порядок та
умови відстрочення виконання судового
рішення, сторони не позбавлені
можливості звернутися до суду із
заявою про зміну таких умов, незалежно
від строку відстрочення, встановленого
раніше.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора м.
Дзержинська Донецької області в
інтересах держави в особі Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску у розмірі 7 154,51грн.
-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
на користь Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4 154
(чотири тисячі сто п'ятдесят чотири)
грн. 51 коп.

Відстрочити виконання постанови суду
до 30 вересня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.