Справа № 592/4019/14-а
Суддя: Чернобай О. І.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/4019/14-а
Провадження №2-а/592/181/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у
складі:

головуючого судді Чернобая О. І.,

при секретарі Дегтяренко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м. Суми адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного
фонду України в м.Суми про визнання
протиправними дії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом і свої вимоги
мотивує тим, що на виконання постанови
Верховної ради України № 19-v від 21.07.2006
року наказом № 73 від 21.09.2006 року його
було звільнено з посади судді
апеляційного суду Сумської області у
зв'язку з поданням заяви про відставку.
Починаючи з 2007 року повноваження щодо
виплати щомісячного довічного
грошового утримання були передані ПФУ
Ковпаківського району м.Суми, і з цього
періоду відповідач перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу не здійснював, крім
індексації. В задоволенні заяви
позивача про проведення необхідного
перерахунку відповідач відмовив. 14.02.2013
року Ковпаківський районний суд м.Суми
визнав такі дії відповідача
неправомірними і зобов'язав його
здійснити відповідний перерахунок.
Харківський апеляційний
адміністративний суд залишив це
рішення без змін. 24.06.2013 року позивач
звернувся до відповідача з заявою про
проведення йому відповідного
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, але 01.07.2013 року
отримав відмову, через що позивач
оскаржив відмову до суду і рішенням
Ковпаківського районного суду від
24.09.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено та
зобов'язано відповідача здійснити
відповідний перерахунок. Оскільки з
01.12.2013 року розмір заробітної плати
працюючого судді підвищився,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання починаючи саме з
01.12.2013 року. Натомість листами від 13.03.2014
року № 4861/04-07 та від 04.04.2014 року № 6472/04-07
позивачу було відмовлено в
перерахунку. Вважаючи такі дії
протиправними, позивач просить визнати
відмову УПФ в м.Суми у здійсненні
перерахунку та виплаті йому
щомісячного довічного грошового
утримання - протиправною, зобов'язати
відповідача провести йому, як судді у
відставці перерахунок та виплачувати
щомісячне довічне грошове утримання у
розмірі 90 % грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді, згідно довідки апеляційного
суду Сумської області від 31.01.2014 року
починаючи з 01.12.2013 року, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового забезпечення.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву згідно якої позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив розглядати справу у його
відсутність.

Представник відповідача до суду не
з'явилась, надала заперечення, згідно
яких позов не визнала, просила справу
слухати за їх відсутності.

Суд, дослідивши докази по справі,
вважає що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання
постанови Верховної Ради України № 19-v
від 21.07.2006 року наказом № 73 від 21.09.2006
року його було звільнено з посади судді
апеляційного суду Сумської області у
зв'язку з поданням заяви про відставку
(а.с.6)

Позивач ОСОБА_1 пропрацював на посаді
судді 39 років та має відповідну
вислугу, що підтверджується довідкою
про суддівську винагороду для
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
(а.с.8)

Відповідно до норми прямої дії ч.2 ст. 3
Конституції України права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 9 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту (заробітна плата, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо), надання їм у майбутньому статусу
судді у відставці, право якого на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня. Умови і порядок
виплати цього утримання
встановлюються Законом України «Про
судоустрій і статус суддів»

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року.

Згідно з ч.3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», що
діяла в редакції станом на 01.12.2012 р.
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до Рішення
Конституційного суду від 03.06.2013 №
3-рп/2013 частину третю статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» визнано неконституційною.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Управління
пенсійного фонду України в м. Сумах з
проханням про перерахунок, про що
відповідач листами від 13.03.2014 року та
04.04.2014 року відмовив позивачу у
перерахунку (а.с.9)

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцію та законами
України.

Оскільки ч. 3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
встановлений розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
у відсотках від заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, то розмір щомісячного довічного
грошового утримання має збільшуватись
у разі збільшення розміру заробітної
плати відповідного судді.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач повинен був
перерахувати розмір щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни розміру заробітної плати судді
за зверненням позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення про
відмову у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 згідно ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», виходячи з
розміру суддівської винагороди,
визначеного у довідці апеляційного
суду Сумської області № 8 від 31.01.2014
року, а відтак доводи надані
відповідачем не можна взяти до уваги,
адже вони суперечать чинному
законодавству і є його неправильним
трактуванням.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання
протиправними дії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню з 01.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 6-9, 11, 69-71, 94 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в перерахуванні розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Суми здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, згідно з довідки
Апеляційного суду Сумської області № 8
від 31.01.2014, починаючи з 01.12.2013 року, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Ковпаківський районний суд м. Суми
шляхом подачі скарги в десятиденний
строк з її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст.160 КАС України
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
апеляційним судом.

Суддя
О.І. Чернобай