Справа № 805/2691/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Старосуд І.М.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
справа №805/2691/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року у справі № 805/2691/14 за
позовом Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області до Відділу державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції, третя особа -
Державне підприємство "Торезантрацит"
про визнання дій неправомірними,
визнання неправомірною та скасування
постанови від 22.12.2013 ВП №18587421 та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2014 Шахтарська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Інспекція) звернулась до
суду з позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції (далі - Відділ) про
визнання неправомірними дій
заступника начальника Відділу щодо
винесення постанови ВП № 18587421 від
22.12.2013 року про повернення виконавчого
документа стягувачу, визнання
неправомірною та скасування постанови
ВП № 18587421 від 22.12.2013 про повернення
виконавчого документа стягувачу,
зобов'язання Відділу поновити
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа у справі № 2а-16169/09/0570, виданого
16.01.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що постановою Донецького
кружного адміністративного суду від
09.11.2009 року у справі № 2а-16169/09/0570 було
задоволено адміністративний позов
Інспекції до Державного підприємства
(далі - ДП) «Торезантрацит» про
стягнення заборгованості з
екологічного податку у розмірі 181 520,07
грн. 16.01.2010 року було видано виконавчий
лист. 06.04.2010 року виконавчий лист разом
із заявою про примусове виконання від
№ 2435/10/10-013 було надіслано на адресу
відповідача. 18.02.2014 до позивача
надійшла постанова від 22.12.2013 року ВП №
18587421 про повернення виконавчого
документа стягувачу.

Інспекція вказує на те, що посилання
відповідача у постанові від 22.12.2013 року
ВП № 18587421 про повернення виконавчого
документа стягувачу на норми
Податкового кодексу (далі - ПК) України
є безпідставними, тому що ПК України
набрав законної сили з 01.01.2011 року, а
виконавчий лист у справі був виданий та
направлений для примусового виконання
у 2010 році. На час прийняття Донецьким
окружним адміністративним судом
постанови, видачі виконавчого листа на
направлення його для виконання діяв
Закон України від 21.12.2000 № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
відповідно до якого, механізм
виконання судових рішень про стягнення
коштів за рахунок майна (активів)
підприємств у погашення податкового
боргу передбачав звернення
податкового органу з виконавчим листом
до виконавчої служби. Крім того,
заступником начальника відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції у постанові від 22.12.2013року ВП №
18587421 не наведено конкретних
встановлених законом заборон щодо
звернення стягнення на кошти платника
податків саме виконавчою службою, що
виключає можливість виконання
відповідного рішення. Виконавчий лист
у справі № 2а-16169/09/0570 відповідає
вимогам статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», строк
пред'явлення його до виконання не
сплинув та він був пред'явлений до
належного органу для виконання.
Позивач вважає, що своїми діями,
заступник начальника Відділу
перешкоджає наповненню бюджету. З
вказаних підстав позивач просив
задовольнити позовні вимоги (арк.
справи 2 - 3).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у задоволенні позовних вимог у
зазначеній справі відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
Інспекція подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
наведено практично ті самі доводи, що і
в обґрунтування позовної заяви.

Письмовою заявою представник Відділу
висловив згоду з висновками місцевого
суду та прохання залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач є юридичною особою публічного
права, суб'єктом владних повноважень,
яка у даних правовідносинах реалізує
повноваження надані їй ПК України.
Відповідач є юридичною особою
публічного права, суб'єктом владних
повноважень, який у даних
правовідносинах реалізує повноваження
надані йому Законом України «Про
державну виконавчу службу» та Законом
України «Про виконавче провадження».
Третя особа - ДП «Торезантрацит»
зареєстроване у встановленому законом
порядку в якості юридичної особи.

16.01.2010 року Донецьким окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист у справі № 2а-16169/09/0570 по
стягненню з ДП «Торезантрацит» суми
боргу зі збору за забруднення
навколишнього природнього середовища
у розмірі 181 520,07 гривень на користь
Інспекції (арк. справи 6).

Постановою заступника начальника
Відділу від 09.04.2010 року було відкрито
виконавче провадження № 18587421 за
виконавчим листом № 2а-16169/10/0570, виданим
Донецьким окружним адміністративним
судом 09.11.2009 (арк. справи 89).

Постановою заступника начальника
Відділу від 16.04.2010 року спірне
виконавче провадження було приєднано
до зведеного виконавчого провадження
(арк. справи 90).

Постановою заступника начальника
Відділу від 22.12.2013 року виконавче
провадження № 18587421 було виведено із
зведеного виконавчого провадження у
зв'язку з наявністю встановленої
законом заборони щодо звернення
стягнення на майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
щодо проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення (арк. справи 89).

Постановою заступника начальника
Відділу від 22.12.2013 виконавче
провадження було поновлено та цього ж
дня виконавчий документ було повернуто
стягувачу (арк. справи 91).

Постанова про повернення виконавчого
документа стягувачу обґрунтована тим,
що наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

З виписки з реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно за Закону
України від 01.07.2013 № 90/121 «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
вбачається, що ДП «Торезантрацит»
внесено до реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу та
підтверджує участь підприємства у
процесі погашення заборгованості
згідно з Законом України від 23.06.2005 №
2711-IV «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» (далі - Закон № 2711-IV) (арк.
справи 42).

Із заперечень відповідача на позов
вбачається, що дії примусового
характеру відносно боржника ДП
«Торезантрацит» неодноразово
зупинялися і останній раз такі дії були
зупинені до 01.01.2014 року в порядку пункту
15 статті 34 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку з тим,
що боржник ДП «Торезантрацит» приймав
участь у процедурі погашення
заборгованості згідно з Законом № 2711-IV.

Крім того, Законом України від 29.11.2001 №
2864-ІІІ «Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна» (далі -
Закон № 2864-ІІІ) встановлено мораторій
на застосування примусової реалізації
майна державних підприємств та
господарських товариств, у статутних
фондах яких частка держави становить
не менше 25 відсотків.

Отже, мораторій на застосування
примусової реалізації майна,
встановлений Законом № 2864-ІІІ,
поширюється на усі державні
підприємства, в тому числі і на ДП
«Торезантрацит».

Статтею 2 Закону № 2864-ІІІ встановлено,
що мораторій поширюється, зокрема, на
звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами.

Згідно облікової картки на зведене
виконавче провадження № ЄДРВП 28356372, у
цьому провадженні знаходяться
виконавчі листи по стягненню боргів з
ДП «Торезантрацит», у тому числі на
користь фізичних осіб у зв'язку із
трудовими відносинами (арк. справи 69-88).

Статтею 44 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлена
черговість задоволення вимог
стягувачів у разі недостатності
стягнутої суми для задоволення всіх
вимог стягувачів:

1. У разі якщо сума, стягнута з боржника,
недостатня для задоволення всіх вимог
за виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються
забезпечені заставою вимоги щодо
стягнення з вартості заставленого
майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги
щодо стягнення аліментів,
відшкодування збитків та шкоди,
завданих внаслідок кримінального або
адміністративного правопорушення,
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, а також у зв'язку з втратою
годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги
працівників, пов'язані з трудовими
правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються
вимоги стягувачів за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вимоги щодо
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги
щодо податків та інших платежів до
бюджету, вимоги органів страхування з
обов'язкового страхування (крім вимог
щодо збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування);

6) у шосту чергу задовольняються всі
інші вимоги.

2. Вимоги стягувачів кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення в повному обсязі вимог
стягувачів попередньої черги. У разі
якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в повному обсязі усіх
вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Вимоги стягувачів щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
задовольняються в порядку надходження
виконавчих документів. Стягнута з
боржника сума розподіляється між
стягувачами згідно з виконавчими
документами, за якими відкрито
виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Суд зазначає, що оскільки борг на
користь позивача відноситься до шостої
черги стягнення, тому без задоволення у
повному обсязі вимог стягувачів
попередніх черг неможливо
задовольнити вимоги позивача.

Крім того, з листа ДП «Торезантрацит»
від 20.12.2013 року вбачається, що рухоме та
нерухоме майно ДП «Торезантрацит» на
суму 218 162 564 грн. знаходиться у
податковій заставі згідно акту опису
від 12.10.2012 року № 6/19-014-3 (арк. справи 43).

Отже, ДП «Торезантрацит» внесено до
реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу
згідно з Законом № 2711-IV. Законом №
2864-ІІІ встановлено мораторій на
застосування примусової реалізації
майна державних підприємств, у тому
числі і на ДП «Торезантрацит», борг на
користь позивача відноситься до шостої
черги стягнення, а тому без задоволення
у повному обсязі вимог стягувачів
попередніх черг неможливо
задовольнити вимоги позивача і крім
того, рухоме та нерухоме майно ДП
«Торезантрацит» на суму 218 162 564 грн.
знаходиться у податковій заставі
згідно акту опису від 12.10.2012 № 6/19-014-3.

А пунктом 9 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо:
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

З огляду на наведене, суд погоджується
з твердженням відповідача, що
зазначені вище обставини виключають
можливість виконання постанови суду
про стягнення з ДП «Торезантрацит»
заборгованості з екологічного податку
у розмірі 181 520,07 грн.

Однак, суд зазначає, що згідно пункту 95.3
статті 95 ПК України, стягнення коштів з
рахунку платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Абзацом другим пункту 95.3 статті 95 ПК
України встановлено, що якщо достатні
для погашення податкового боргу кошти
відсутні, контролюючий орган
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває в
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
ПК України.

Як зазначено вище, рухоме та нерухоме
майно ДП «Торезантрацит» на суму 218 162 564
грн. знаходиться у податковій заставі
згідно акту опису від 12.10.2012 року.

Отже, з 01.01.2011 року, тобто з дня набрання
чинності ПК України, у позивача є
можливість виконати рішення суду
відповідно до вимог ПК України.

У відповідності до частини 3 статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень,м дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
Відділом доведено правомірність своїх
дій та постанови від 22.12.2013 про
повернення виконавчого документа,
прийнятої в межах виконавчого
провадження № 18587421, тобто виконано
обов'язок, покладений на нього частиною
2 статті 71 КАС України. Отже, відсутні
законні підстави для визнання
неправомірними дій заступника
начальника Відділу щодо винесення
постанови ВП № 18587421 від 22.12.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу, визнання неправомірною та
скасування постанови ВП № 18587421 від
22.12.2013 року про повернення виконавчого
документа стягувану та зобов'язання
відповідача поновити виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа у справі №
2а-16169/09/0570, виданого 16.01.2010 року.

Таким чином, місцевий суд вірно
відмовив у задоволенні позову у
повному обсязі.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 805/2691/14 за позовом
Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області до Відділу державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції, третя особа -
Державне підприємство "Торезантрацит"
про визнання дій неправомірними,
визнання неправомірною та скасування
постанови від 22.12.2013 ВП №18587421 та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов