Справа № 2-3064/2010
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-3064/2010
У Х В А Л А

"23" квітня 2014 р. Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Кошель Л. М.

при секретарі Вангородська О. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, зацікавлена особа
Управління Пенсійного фонду України в
Білоцерківському районі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною
заявою мотивуючи тим, що на примусовому
виконанні у районному відділі ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавчий лист, виданий
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області по справі № 2-а-3064/10
про зобов»язання Управління ПФУ у
Білоцерківському районі провести їй
перерахунок та виплату з 1 березня 2010
року державної пенсії відповідно до ч.4
ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю відповідно до ч.1 ст.50 цього ж
Закону в розмірі 75% від мінімальної
пенсії за віком, встановленої абз.1 ст.28
ЗУ «Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування». Боржником УПФУ
у Білоцерківському районі Київській
області було проведено перерахунок
пенсії на виконання даного судового
рішення, сума перерахунку становить 89
401,60 грн., але повністю судове рішення не
виконується боржником з незалежних від
нього причин в зв»язку з відсутністю
відповідних бюджетних призначень.
Заявниця просить суд змінити спосіб
виконання вказаного судового рішення
шляхом стягнення з УПФУ у
Білоцерківському районі на її користь
нарахованих коштів в сумі 89 401,60 грн.

Заявниця в судове засідання не
з»явилася, направила до суду
клопотання про розгляд питання за її
відсутності та підтримання поданої
заяви.

Представник УПФУ в
Білоцерківському районі в судове
засідання не з»явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином. До суду надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника УПФУ в Білоцерківському
районі.

Оглянувши додані до заяви
документи та матеріали
адміністративної справи № 2-3064/10, суд
прийшов до висновку, що заява
обґрунтована і підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25.05.2010
року Білоцерківським міськрайонним
судом Київської області було винесено
рішення по справі № 2-306410 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду
України в Білоцерківському районі
Київській області про зобов»язання
відповідача провести перерахунок
пенсії, згідно якої позов ОСОБА_1 було
задоволено та зобов»язано УПФУ у
Білоцерківському районі Київській
області провести позивачці
перерахунок та виплату з 1 березня 2010
року державної пенсії відповідно до до
ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, відповідно до ч.1
ст.50 цього ж Закону в розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

Ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 24.11.2011 року
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 25.05.2010 р. було
залишено без змін.

Як встановлено судом, на підставі
виконавчого листа № 2-3064/10, виданого
02.04.2012р. Білоцерківським міськрайонним
судом, відповідно до розпорядження від
14.05.2012 року УПФУ у Білоцерківському
районі ОСОБА_1 було проведено
перерахунок пенсії за період з 01.03.2010 по
22.07.2011 та нараховано доплату в сумі 89
401,60 грн, .виплату якої ще не здійснено. З
листа УПФУ у Білоцерківському районі
вбачається, що виплата зазначеної суми
буде проведена за наявності
фінансування з Державного бюджету
України.

Згідно приписів ст.ст.1,2 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів(посадових осіб) - сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших
органів(посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.36 цього Закону за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

За ст.263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Так, підставою для звернення
заявниці до суду з заявою про зміну
способу та порядку виконання постанови
суду слугувала відсутність
відповідних асигнувань на
забезпечення виконання судового
рішення за програмою соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок та підстави для зміни
способу, порядку та встановлення
строку виконання судового рішення
закріплені статтею 263 КАС України, але
ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під порядком виконання рішення
слід розуміти законодавчу
послідовність і зміст виконавчих дій
державним виконавцем, а також права і
обов»язки суб»єктів виконавчого
провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленим судом.

Тобто, суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими
підставами слід розуміти наявність
обставин, які є об»єктивно
непереборними, тобто такими, що
ускладнюють або унеможливлюють
виконання рішення суду у раніше
встановлений судом спосіб.

Відповідно до статті 2 Закону
України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов»язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Як передбачено ст.3 цього Закону,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Водночас судові рішення у
справах, пов»язаних із соціальними
виплатами, які мають зобов»язальний
характер щодо проведення таких виплат,
не належать до зазначених у згаданій
статті видів рішень, що унеможливлює їх
виконання без зміни його способу.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов»язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

У цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов»язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов»язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

Аналогічна позиція викладена в
Інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 846/12/13-13 та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 25
липня 2013 року за реєстраційним № 32608729.

Оскільки судом встановлено, що
відповідачем здійснено перерахунок
недоплаченого розміру доплати до
пенсії ОСОБА_1, на що вказано вище, то
суд вважає заяву обґрунтованою.

Згідно ст.7 вищенаведеного
Закону, виконання рішень суду про
зобов»язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановлених цим Законом.

А тому враховуючи все наведене та
керуючись Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», Законом України «Про
виконавче провадження», ст.263 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 25.05.2010 року по
справі 2-3064/10 шляхом стягнення з
управління Пенсійного Фонду України у
Білоцерківському районі Київській
області на користь ОСОБА_1 нарахованих
коштів в сумі 89 401,60 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом п»яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя Л. М. Кошель