Справа № 820/151/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р. Справа № 820/151/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бегунца А.О. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання
Лаптій О.Ю.

Представник позивача - Кішко Д.О.

Представник відповідача - Журавльова
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014р.
по справі № 820/151/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гутянський елеватор"

до Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гутянський
елеватор", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просив суд
скасувати податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 р. про
донарахування податку на прибуток в
сумі 96516 грн. та штрафу в сумі 19303 грн.;
скасувати податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 р. про
донарахування орендної плати
земельного податку в сумі 23055,65 грн. та
штрафу в сумі 11527,83 грн.; скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /1 від 23.10.2009 р. про
донарахування податку на прибуток в
сумі 96516 грн. та штрафу в сумі 19303 грн.;
скасувати податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /1 від 23.10.2009 р. про
донарахування орендної плати
земельного податку в сумі 23055,65 грн. та
штрафу в сумі 11527,83 грн. та стягнути
судові витрати.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.02.2010 року
позовні вимоги ТОВ "Гутянський
елеватор" - були задоволені частково:
скасовані податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 року; №
/1 від 23.10.2009 року, в іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаною поставою
було подано апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2010р. по
справі № 2-а43552/09/2070 скасовано в частині
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 року; №
/1 від 23.10.2009 року і в цій частині в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гутянський елеватор" - відмовлено .в
іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15.02.2010 р. по справі № 2-а-43552/09/2070 -
залишено без змін. ТОВ "Гутянський
елеватор" було подано касаційну
скаргу .

Ухвалою Вищого Адміністративного суду
України від 25 листопада 2013 року
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.02.2010 року
та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.12.2010 року скасовано, справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гутянський елеватор" задоволено .

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", Закону України "Про
оренду землі", з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник позивача,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Представник відповідача, наполягаючи
на порушенні судом першої інстанції,
при прийнятті постанови, норм
матеріального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
прибули в судове засідання,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, працівниками ДПІ у
Богодухівському районі Харківської
області була проведена планова виїзна
перевірка Закритого акціонерного
товариства "Гутянський елеватор"(ЗАТ
"Гутянський елеватор") з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008р. по
31.03.2009р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008р. по
31.03.2009р.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт від 17.08.2009р. №
353/233/31834605 про результати планової
перевірки ЗАТ "Гутянський елеватор" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008 року по
31.03.2009 року валютного та іншого
законодавства за період з 01..01.2008 року
по 31.03.2009 року, яким встановлено
порушення позивачем, а саме: завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.1
Декларацій „витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім визначених
у 04.11" за І квартал 2008 року у сумі 985663,12
грн.

На думку відповідача, підприємство
здійснивши збиткову операцію, не мало
підстав відносити до складу валових
витрат суму 985663,12 грн. - різницю між
витратами на придбання товару та
доходом від його подальшого продажу, а
саме чим порушило вищезазначені п. 1.32
та 5.1 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 року за № 334/94-ВР зі змінами та
доповненнями та абзац 2 підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону України від 3
квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на
додану вартість".

Також актом перевірки встановлено, що
перевіркою достовірності відображених
показників у поданих податкових
деклараціях вх. ДПІ від 29.01.2008р. № 522 та
від 02.02.2009р. № 2040 орендної плати за
земельні ділянки підприємством за
період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р. встановлено:

Перевіркою відображеного у рядку 1
податкової декларації орендної плати
за земельні ділянки "нараховано
орендної плати на 2008, 2009 рік показника
за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р. у
загальній сумі 34409,99 грн. встановлено,
що на формування показника цього рядка
розрахунку мали вплив такі показники: -
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки 1673952,00 грн. згідно договору
оренди землі б/н від 25.07.2005р. (копія
додається), орендна плата у відсотках
від грошової оцінки - 1,5 %, коефіцієнти
індексації нормативної грошової
оцінки землі 1,035; 1,028 та додатково в 2009р.
1.1: відповідно до Порядку проведення
індексації грошової оцінки земель,
затвердженого Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.05.2000р. №783 "Про
проведення індексації грошової оцінки
земель".

В акті перевірки зроблено висновок, що
ЗАТ "Гутянський елеватор" заниженно
задекларованих ЗАТ "Гутянський
елеватор" показників відображених у
рядку 1 податкової декларації орендної
плати за земельні ділянки " нараховано
орендної плати на 2008, 2009 рік" всього у
сумі 23055,65 грн., у тому числі за період з
04.06.2008р. по 31.12.2008р. в сумі 15361,52 грн., за 1
кв. 2009 р. в сумі 7694,13 грн..

На підставі вище викладеного
керівником ДПІ у Богодухівському р-ні
Харківської області 26 серпня 2009 року у
відношенні ЗАТ "Гутянський
елеватор"було прийнято
повідомлення-рішення № /0, яким
останньому нарахований податок на
прибуток у розмірі 96516 грн. та штрафну
санкцію 19303 грн. та
повідомлення-рішення № /0, яким
ЗАТ "Гутянський елеватор" нарахований
земельний податок у розмірі 23055,65 грн.
та штрафну санкцію 11527,83 грн.

27.08.09 року позивач, відповідно до вимог
п.п. 5.2.2, п.5.2. статті 5 Закону України "Про
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", було подано скаргу
№491 на повідомлення-рішення № /0
від 26.08.2009 p., № /0 від 26.08.2009 р. до ДПІ
у Богодухівському р-ні, яка 23.10.09р.
прийняла рішення №47/10/25-007 про
залишення скарги без задоволення та за
результатами розгляду винесла
податкові повідомлення-рішення від
23.10.09р. за № /1 та № /1, якими
суму визначених податкових зобов'язань
залишено без змін.

05.11.2009р. позивачем було подано скаргу
№607 на вищенаведені
повідомлення-рішення до ДПА у
Харківській області, яка 13.11.09р.
прийняла рішення №4711/10/25-103 про
залишення повторної скарги без
розгляду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
висновок у Акті, що підприємством
порушено п. 1.32 та п. 5.1. ст. 5 Закону
України „Про оподаткування прибутку
підприємств" (зі змінами - та
доповненнями) та абзацу 2 п. п. 7.4.1 п. 7.4
ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР „Про податок на додану
вартість", а саме „не правомірності
віднесення до складу валових витрат
різницю між витратами на придбання
товару та доходом від його подальшого
продажу за рахунок здійснення
збиткової операції"" та те, що
„підприємство придбало олію
соняшникову нерафіновану, за цінами
вищими від ціни реалізації"" - не
відповідає дійсності та є помилковим, а
тому операція по придбанню та
реалізації олії соняшникової була
направлена ЗАТ „Гутянський елеватор"
на отримання прибутку та підприємством
було правомірно віднесено до складу
валових витрат та податкового кредиту
витрати по придбанню олії соняшникової
нерафінованої у ТОВ „Кернел-Трейд"
згідно договору № 145-ОЛ від 27.11.2008 року.

Також суд першої інстанції вважає, що
договір оренди на сьогоднішній день
діє на визначених в ньому умовах і
жодних порушень в частині заниження
плати за землю, як про це зазначає
відповідач підприємством не вчинено.

З наведених підстав суд першої
інстанції дійшов висновку про
неправомірність та необґрунтованість
прийняття податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009р.; №
/0 від 26.08.2009р.; № /1 від
23.10.2009р., № /1 від 23.10.2009р.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин з приводу
обчислення та сплати податку на
прибуток у зазначеному періоді
здійснюється за правилами визначеними
Законом України від 28.12.1994 №334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств",
який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон
№334/94-ВР).

Так, відповідно до пункту 1.32 статті 1
зазначеного Закону господарська
діяльність - будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
№334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 Закону № 334/94-ВР
визначено, що до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
№334/94-ВР передбачено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Поряд з цим коло платників ПДВ, об'єкти,
базу та ставки оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету у період, охоплений перевіркою
позивача, врегульовував Закон України
від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на
додану вартість", який був чинним на
час виникнення спірних правовідносин
(далі - Закон №168/97-ВР).

Пунктом 1.7 статті 1 даного Закону
визначено, що податковий кредит - сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону №168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№168/97-ВР встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З огляду на приведені положення
вказаних вище Законів можна зробити
висновок, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), та права на віднесення
витрат по його придбанню до складу
валових витрат платник ПДВ повинен
мати податкові накладні, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначений для використання
у власній господарській діяльності.

Судом встановлено, що 27.11.2008 року між
ЗАТ „Гутянський елеватор" та ТОВ
„Кернел-Трейд" укладено договір за №
145-ОЛ на поставку олії соняшникової
нерафінованої, українського
походження.

Відповідно до розділу 2 договору „Ціна,
кількість та вартість товару"
обумовлено: « 2.1. Загальна кількість
товару, що постачається Постачальником
за цим договором складає 6300 тон +/-15%,
загальною вартістю 23 782 500,00 грн. +/-15%, у
тому числі ПДВ у розмірі 20% 3 963 750,00 грн.,
по ціні 3775,00 грн. за тону товару,
враховуючи ПДВ, при умові оплати до
31.12.2008 року.

2.2. В разі здійснення часткової оплати
за Товар після 31.12.2008 року ціна Товару
буде складати 4941,48 грн. за тону товару,
враховуючи ПДВ.

2.3. В разі здійснення часткової оплати
в термін до 31.12.2008 року, товар
постачається по ціні, вказаної в п. 2.1., в
кількості пропорційній розміру
здійсненої оплати.»

22.01.2009 року між ЗАТ „Гутянський
елеватор" та „Іпегко Trede S.A." укладено
контракт за № 038/08/48-1 про експорт олії
соняшникової нерафінованої, врожаю 2008
року.

Відповідно умов контракту кількість
товару складає 6300 тон +/-15%, вартість 1
тони 507,00 дол. США, загальна вартість
контракту 3 194 100 дол.США.

За період з 27.11.2008 року по 31.12.2008 року ЗАТ
„Гутянський елеватор" перерахував на
розрахунковий рахунок ТОВ
„Кернел-Трейд", як попередню оплату за
олію соняшникову кошти в розмірі 6 400
000,00 грн.

Під перераховану попередню оплату ТОВ
„Кернел-Трейд" поставив в адресу ЗАТ
„Гутянський елеватор" 06.02.2009 року олію
соняшникову в кількості 1695,364 тн по ціні
3775,00 грн. (з ПДВ) за тону, вартість без
ПДВ 5333 333,33 грн., ПДВ - 1066666,67 грн.,
загальна вартість з урахуванням ПДВ 6 400
000,00 грн., що підтверджується видатковою
накладною № РНБ-05794 від 06.02.2009 року.

В подальшому на виконання умов
договору ТОВ „Кернел-Трейд" поставив в
адресу ЗАТ „Гутянський елеватор" олію
соняшникову в кількості 4605,907 тн по ціні
4941,48 грн (з ПДВ) за тону, вартість без ПДВ
18966663,45 грн, ПДВ 3793332,69 грн, загальна
вартість з урахуванням ПДВ 22 759 996,14 грн.,
що підтверджується видатковими
накладними:

• № РНБ-05795 від 06.02.2009 року

• № РНБ-05797 від 19.02.2009 року

• № РНБ-05798 від 26.02.2009 року.

Всього на виконання умов договору ТОВ
„Кернел-Трейд" поставив в адресу ЗАТ
„Гутяпський елеватор" олію
соняшникову в кількості 6301,271 тн.,
вартість без ПДВ 24 299 996,78 грн, ПДВ
4859999,36 грн. загальна вартість з
урахуванням ПДВ 29 159996,15 грн.,

В подальшому на виконання умов
контракту з „Іпегко Trede S.A." № 038/08/48-1 від
22.01.2009 року підприємство реалізувало на
експорт олію соняшникову нерафіновану
в кількості 6300 та на суму 24 594 570,00 грн. (в
еквіваленті 3 194000 дол. США). Факт
реалізації підтверджується наступними
вантажно-митними деклараціями:

• ВМД № 500040416/9/000467 від 10.02.2009 року в
кількості 3625,460 тн. на суму 14153433,29 грн. (в
еквіваленті 1 838 108,22 дол. США), дата
перетину митного кордону України 15.02.2009
року,

• ВМД № 500040416/9/000697 від 23.02.2009 року в
кількості 2000 тн. на суму 7 807 800 грн. (в
еквіваленті 1014 000 дол. США), дата
перетину митного кордону України 27.02.2009
року.

• ВМД № 500040416/9/000904 від 06.03.2009 року в
кількості 674,540 тн. на суму 2 633 336,71 грн.
(в еквіваленті 341991,78 дол.США), дата
перетину митного кордону України
09.03.2009 року.

Валютна виручка в розмірі 3 194 000 дол. США
надійшла на валютний рахунок ЗАТ
„Гутянський елеватор" .

Убуток олії соняшникової за рахунок
аспіраційних втрат та втрат по відбору
проб для аналізу становить 1,271тн.
(підтверджується Актом про втрати).

Тобто, ТОВ „Гутянський елеватор"
придбав у ТОВ „ Кернер - Трейд" олію
нерафіновану в кількості 4606,17тн. та
відніс до складу валових витрат в 1
кварталі 2009року - 18 966 663,45грн.

В подальшому придбаний товар був
реалізований в лютому - березні 2009 року
фірмі нерезиденту Switzerland/Geneva „Іnегсо
Trade S.A." по ціні 3903,90грн за тону. Вартість
реалізованої олії нерафінованої в
кількості 4606,17тн віднесено до складу
валового доходу в 1 кварталі 2009р.
складає 17 981 000,33грн.

Як вбачається з наведеного товар
реалізовано за ціною, яка значно нижче
прибуткової ціни, а саме різниця за
одну тонну складає 214грн/тн. різниця між
витратами на придбання товару та
доходом від його подальшого продажу - 985
663,12грн.

Жодних коригувань у зв'язку з таким
продажем підприємство у податковому
обліку не робило, уцінку товарів не
здійснювало.

Платник податку придбав товар, а саме
олію соняшникову нерафіновану, за
цінами вищими від ціни реалізації, тим
самим штучно створюючи як від'ємне
значення ПДВ, так і збитковість своєї
господарської операції.

Продаж товарів за ціною нижче за ціну
придбання, свідчить про відсутність
наміру платника податків
використовувати товар у своїй
господарській діяльності, метою якої є
отримання прибутку.

Реалізація товару зі свідомо значимим
від'ємним фінансовим результатом
впливає на прибутковість
господарської операції підприємства.
Підприємство не отримує доходу та
інших економічних вигод у своїй
підприємницької діяльності.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
позивач виконав усі передбачені
законом умови щодо віднесення
сплачених ним у ціні товару
відповідних сум ПДВ до податкового
кредиту та має всі документальні
підтвердження розміру податкового
кредиту та валових витрат.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товару сум ПДВ та
формування валових витрат є факт його
придбання з метою використання у
власній господарській діяльності.

Натомість, підприємство здійснивши
збиткову операцію, не мало підстав
відносити до складу валових витрат
суму 985 663,12грн. - різницю між витратами
на придбання товару fra доходом від його
подальшого продажу і саме чим порушило
п. 1.32 та 5.1 ст. 5 Закону України „ Про
оподаткування прибутку підприємств".

Тому колегія суддів, оцінивши докази,
надані сторонами, приходить до
висновку, що у діях платника податків
(позивача) наявні порушення тих норм
законів, на які посилається відповідач,
а твердження податкового органу про
наявність таких порушень ґрунтуються
на достовірних доказах та належним
чином доведені.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги в частині скасування
податкових повідомлень-рішень
державної податкової інспекції
у Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 р. про
донарахування податку на прибуток в
сумі 96516 грн. та штрафу в сумі 19303 грн., №
/1 від 23.10.2009 р. про донарахування
податку на прибуток в сумі 96516 грн. та
штрафу в сумі 19303 грн. є незаконними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що ЗАТ
«Гутянський елеватор заключило
договір оренди землі №б/н від 25.07.2005р. з
Губарівською сільською радою про
оренду земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
(землі промисловості) загальною площею
98737 кв. м. під виробничими спорудами.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 1673952,00 грн.

Договір укладено на 50 років. Орендна
плата складає 1,5% нормативної грошової
оцінки землі, а саме 25109,28 грн.,
обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється т урахуванням
індексів інфляції.

Але відповідно до внесених змін у
законодавстві та з метою встановлення
оптимального розмір плати в державній
і комунальній власності Губарівською
сільською радою винесено рішення XXV
сесії V скликання від 23.01.2008р. №158-У «Про
затвердження розмірів орендної плати
за землю на території Губарівської
сільської ради» та затверджено розміри
орендної плати у відсотках до їх
грошової оцінки за землі промисловості
у розмірі 3%.

Відповідно до п. 12 договору оренди
землі №б/н від 25.07.2005р. розмір орендної
плати переглядається в інших випадках,
передбачених Законом ( в даному випадку
внесення змін до Закону України «Про
оренду землі» від Об. 10.1998р. №161-ХІV щодо
річної орендної плати для інших
категорій земель, яка повинна
становити 3%).

Губарівською сільською радою був
направлений лист від 11.02.2008р. №02-36/34 до
ТОВ «Гутянський елеватор» з проханням
прибути до сільської ради для
заключення додаткової угоди до діючого
договору оренди землі та направлено
копію рішення Губарівської сільської
ради XXV сесії V скликання від 23.01.2008р.
№158-V «Про затвердження розмірів
орендної плати за землю на території
Губарівської сільської ради», але
підприємство не заключило додаткової
угоди і при подачі податкової
декларації за 2008р., 2009р. застосувало при
обчисленні орендної плати за землю 1,5%
від нормативної грошової оцінки землі.

Колегія суддів вважає, що такі дії
позивача не відповідають нормам
чинного законодавства з огляду на
наступне.

Суб'єктами права власності на землю
відповідно до пункту «б» статті 80
Земельного кодексу України (далі - ЗК) є,
зокрема, територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування,
- на землі комунальної власності.

Відповідно до частин першої та другої
статті 83 ЗК землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт «в» статті 12 ЗК).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 3
липня 1992 року № 2535-ХІІ «Про плату за
землю» (далі - Закон № 2535-ХІІ)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом № 161 -XIV та є
обов'язковим при укладанні відповідних
договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього ж Закону орендна плата - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
№ 2535-ХІІ є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки.

За частиною четвертою статті 21 Закону
№ 161-XIV зі змінами, внесеними Законом №
309-VI, річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, надходить
до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю»: для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України «Про плату за землю».

Водночас, відповідно до пункту 13
Типового договору оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 березня 2004 року
№ 220, редакція якого також викладена в
пункті розділу «Орендна плата»
договору оренди землі, укладеного
позивачем із селищною радою,
передбачено перегляд розміру орендної
плати у разі, зокрема, зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції.

Згідно з пунктом 8 частини першої
статті 14 Закону України від 26 червня 1991
року № 1251-ХІІ «Про систему
оподаткування», до загальнодержавних
платежів належить такі податки і збори
(обов'язкові платежі), як плата за землю
(земельний податок, а також орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності).

Приписами статті 21 Закону № 161-XIV та
статті 8 Закону України 2535-ХІІ
законодавець передбачив внесення змін
до розміру орендної плати за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності.

Виходячи з вищевикладеного, позивач в
порушення ч.4 ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.1998р. №161-XIV (зі
змінами та доповненнями) підприємством
за період з 04.06.2008р. по 31.12.2008р. та 1 кв.
2009р. орендна плата внесена в розмірі 1,5%,
що суперечить вимогам ч.4 ст. 21 Закону
України «Про оренду землі» від 06.10.1998р.
№161-XIV (зі змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено орендну плату
за земельні ділянки всього у сумі 23055,65
грн., у тому числі за період з 04.06.2008р. по
31.12.2008р. в сумі 15361,52 грн., за 1 кв. 2009р. в
сумі 7694,13 грн..

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги в частині скасування
податкових повідомлень-рішень
державної податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської
області № /0 від 26.08.2009 р. про
донарахування орендної плати
земельного податку в сумі 23055,65 грн. та
штрафу в сумі 11527,83 грн., № /1 від
23.10.2009 р. про донарахування орендної
плати земельного податку в сумі 23055,65
грн. та штрафу в сумі 11527,83 грн. є
незаконними, необгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Богодухівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014р. по
справі № 820/151/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гутянський елеватор" відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бенедик А.П. Повний текст постанови
виготовлений 12.05.2014 р.