Справа № 2а-4892/11/1510
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4892/11/1510

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димирлія О.О.

суддів: Єщенка О.О.,
Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 28 вересня 2011 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїл Одеської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату недоотриманих сум пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2011 року позивач звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїл Одеської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату державної пенсії в розмірі,
не нижчому 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
з 01 жовтня 2010 року.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 28 вересня 2011 року позов задоволено
частково, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл
Одеської області здійснити
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії як інваліду ІІ групи та особи,
віднесеної до І категорії, в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ст. ст. 50, 54, Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням виплачених коштів з 04
жовтня 2010 року по 23 липня 2011 року.

Не погоджуючись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської ( яке є правонаступником
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїл Одеської області) подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
винести нову, якою позов залишити без
задоволення.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу позивачем не надано.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач за статусом є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії, інвалідом ІІ
групи, перебуває на обліку управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл
Одеської області, що підтверджено
відповідними посвідченнями.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами II групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів II
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд не погоджується з
посиланням апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїл Одеської області на приписи ч.
3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правомірно застосовано
приписи ст. 99 КАС України стосовно
строків звернення до суду з вказаним
позовом.

Проте, апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції помилково зазначено
кінцевий термін здійснення
перерахунку.

Абзацом дев'ятим статті 1 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі, а
підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, тому суди не вправі обмежувати
виплату громадянам пенсії, а також
передбаченого чинним законодавством
підвищення до неї, встановлюючи для
цього певні граничні строки її
отримання, а тому судом першої
інстанції необґрунтовано зазначено
кінцевий термін перерахунку пенсії
позивача.

До такого висновку зводиться правова
позиція, висловлена Верховним Судом
України в постановах від 23 квітня 2012
року №21-239а11 та від 19 березня 2013 року в
№21-53а13, в яких зазначено, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з 23
червня 2010 року, з урахуванням
виплачених сум вказаної допомоги.

Враховуючи, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
процесуального права, колегія суддів
на підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України,
вважає необхідним змінити рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198,
п. 1 ч. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254
КАС України КАС України, апеляційний
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
Одеської області - залишити без
задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 28 вересня 2011 року - змінити,
виключивши з резолютивної частини
другого та третього абзацу кінцеву
дату виплат « 23 липня 2011 року».

В іншій частині постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 28 вересня 2011 року
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
О.О. Димерлій

суддя
О.О. Єщенко

суддя
В.Л. Романішин