Справа № 807/4323/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Справа № 876/3795/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

відповідача
Мельникової О.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області
Мельникової Ольги Іванівни,
Реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Виноградівського
районного управління юстиції у
Закарпатській області Мельникової
Ольги Іванівни, третя особа Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
про визнання незаконним рішення,
зобов'язання вчинити дії,

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області
Мельникової О.І., третя особа ПАТ
«Укрсоцбанк», про визнання незаконним
рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
державного реєстратора сектору
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції Закарпатської області
Мельникової О.І. за № 8018893 від 16
листопада 2013 року про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Зобов'язано державного
реєстратора сектору державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції Закарпатської області
належним чином зареєструвати право
власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно:

- 1/2 частину торгового центру з
вбудованим житловим приміщенням, що
належить на праві власності ОСОБА_3, а
саме: Будівлю А, до якої відноситься:
торгове приміщення площею 37,5 кв. м. під
№ 1 , склад площею 24,0 кв.м. під № 2, склад
площею 10,9 кв.м. під №3, офіс 22,5 кв.м. під
№4, частину Будівлі А1, до якої
відноситься: торгове приміщення площею
19,6 кв.м. під №5, торгове приміщення
площею 14,1 кв.м. під №9, коридор площею 5,0
кв.м. під № 10; вхід в підвал площею 1,9
м.кв. під № 11; підвал А1, до якого входить
підвальне приміщення площею 24,1 кв.
м.під № 1, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

- земельну ділянку, на якій
розташований вищезазначений торговий
центр з вбудованими житловими
приміщеннями, загальною площею 0,15 га,
кадастровий номер якої :00:005:0013.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції державний
реєстратор прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Виноградівського
районного управління юстиції у
Закарпатській області Мельникова О.І.,
Реєстраційна служба Виноградівського
районного управління юстиції у
Закарпатській області оскаржили її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначають, що
оскаржувана постанова є незаконна і
необґрунтована та прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи і підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки вимога про
зобов'язання вчинити реєстраційні дії
є втручанням у дискреційні
повноваження відповідача, постановою
суду невірно встановлено факт повного
погашення позивачем, поручителем
заборгованості по кредитному договору.
питання набуття права власності на
предмет іпотеки поручителя в розмірі
суми погашеного боргу без укладення
договору про задоволення вимог та
досудового врегулювання спору
іпотекодержателя повинно бути
вирішено в судовому порядку.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області
Мельникова О.І. в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримала, просить
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Представник позивача в судовому
засіданні заявив клопотання про
ознайомлення з матеріалами справи, яке
було частково задоволено судом. Після
ознайомлення з матеріалами справи
представник позивача в судове
засідання не з'явився, покинувши
приміщення суду і оскільки його явка в
суді не визнана обов'язковою, судом
проведено апеляційний розгляд справи у
його відсутності.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове
засідання не з'явився і оскільки його
явка в суді не визнана обов'язковою,
судом проведено апеляційний розгляд
справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Виноградівського
районного управління юстиції у
Закарпатській області Мельникової О.І.,
Реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції Закарпатської області не було
виконано вимоги Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», не було
з'ясовано всіх обставин даної справи,
не були враховані подані документи (в
т.ч. договори) та позиція ПАТ
"Укрсоцбанк", додаткових документів від
заявника для з'ясування обставин не
було витребувано. Державним
реєстратором не наведено належними та
допустимими доказами реальних причин,
що слугували відмовою у реєстрації
права власності передбачених ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Проте колегія суддів не може
погодитися з вищевказаним рішенням
суду першої інстанції і вважає його
помилковим та незаконним, зважаючи на
наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
звернувся із заявою до державного
реєстратора сектору державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Виноградівського РУЮ Закарпатської
області, з проханням зареєструвати за
ним право власності на предмет іпотеки
відповідно до ст.37 Закону України "Про
іпотеку" з врахуванням існуючих
договорів.

Позивачу було відмовлено у проведенні
дій щодо здійснення реєстрації за
ОСОБА_2 права власності на іпотечне
майно про що прийнято рішення від 16.11.2013
року за № 8018893 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.8), а
саме: на 1/2 частину торгівельного
центру, що знаходиться в АДРЕСА_1., та
належить на праві власності ОСОБА_3, де
зазначено, що подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документів.

Колегія суддів зазначає, що
вищевказаному зверненню позивача до
державного реєстратора та прийняття
останнім оскаржуваного рішення
передували наступні правовідносини.

17 серпня 2007 року між Акціонерно -
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк», як Кредитором,
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк", ОСОБА_3, як Позичальником,
укладено Договір кредиту № 08/300/39
(а.с.10-14), згідно якого ОСОБА_3 отримала
на умовах забезпеченості повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошових
коштів, в сумі 300000,00 грн.

Крім того, 17 серпня 2007 року між
Акціонерно - комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк», як
Іпотекодержателем, з одного боку,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з другого боку, як
Іпотекодавцями № 1 та № 2, з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
Договором кредиту №08/300/39 та Договором
кредиту №08/300/40 від 17.08.2007 року було
укладено Іпотечний договір № 08/300/39-40
(а.с.19-22), згідно якого Іпотекодавцями №
1 та № 2 в рівних частках було передано в
іпотеку нерухоме майно - торговий центр
з вбудованим житловими приміщеннями,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, на якій розташований
вищезазначений торговий центр з
вбудованими житловими приміщеннями,
загальною площею 0,15 га. Вартість
предмету іпотеки становила 312609,00 грн.
(а.с.19).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3
договору кредиту № 08/300/39, як
Позичальником, виникла заборгованість
перед Банком у розмірі 296496,09 грн., в т.ч.
заборгованість по відсоткам - 98996,09 грн.
(а.с.17).

04 червня 2013 року в якості забезпечення
виконання зобов'язання ОСОБА_3 за
Договором кредиту між позивачем та
Банком укладено Договір поруки № 08/300/39
(а.с.15-16), відповідно до якого у разі
невиконання ОСОБА_3 зобов'язань по
Договору кредиту № 08/300/39, позивач бере
на себе обов'язок виконати таке
зобов'язання у 30 - денний термін з
моменту звернення Банку з відповідною
вимогою до нього, як Поручителя.

З метою погашення існуючої
заборгованості Банк звернувся до
ОСОБА_3, але від неї була отримана
відповідь, що здійснити оплату в
повному обсязі остання, як позичальник
не бажає по причині відсутності
можливості.

На адресу ОСОБА_2 02.07.2013 року Банком було
направлено претензію за вих. № 07/13-41 від
02.07.2013 року (а.с.17), де Банк вже вимагав у
позивача, як Поручителя погасити
прострочену ОСОБА_3 за Договором
кредиту суму заборгованості у розмірі
296496,09 грн. протягом тридцяти днів з
моменту звернення, а саме:
заборгованість по відсоткам в розмірі
98996,09 грн.; прострочену заборгованість
по кредиту в розмірі 72500,00 грн.; строкову
заборгованість по кредиту в розмірі
125000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 553 ЦК України
позивачем були взяті на себе
зобов'язання за Договором поруки №
08/300/39 від 04.06.2013 року, передбачені п.3.1.1.
Договору, а кошти останнім на вимогу
Банку були сплачені у повному обсязі,
про що свідчить копія меморіального
ордеру Банку за №523746448 від 16 липня 2013
року на суму 197500,00 грн. (а.с.56-57).

В зв'язку з погашенням позивачем
заборговані за Договором кредиту №
08/300/39 від 17 серпня 2007 року, укладеного
між ОСОБА_3 та Акціонерно - комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк", ОСОБА_2 набув відпущене
йому ПАТ "Укрсоцбанк" право на зворотню
вимогу від ОСОБА_3, що додатково
засвідчено довідкою Банку від 02.08.2013
року за № 08/13-53 (а.с.59).

Ч. 2 ст. 556 ЦК України передбачено, що до
поручителя, який виконав зобов'язання,
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов'язанні, в
тому числі й ті, що забезпечували його
виконання.

В зв'язку з вищезазначеними приписами
норм права, до позивача, як до Кредитора
у розумінні ч. 2 ст. 556 ЦК України,
перейшли всі права за кредитним
договором № 08/300/39 від 17.08.2007 року та як
до іпотекодержателя в частині
забезпечення зобов'язання іпотекою за
іпотечним договором № 08/300/39-40,
укладених з Боржником та іпотекодавцем
- ОСОБА_3 та АКБ "Укрсоцбанк" 17.08.2007 року.

В вищевказаному іпотечному договорі
було передбачено, що іпотекодержатель
має право за своїм вибором звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі останньому права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечення іпотекою зобов'язань в
порядку встановленому ст. 37 Закону
України "Про іпотеку" (п.4.5, 4.5.3, а.с.21).

Відтак, зважаючи на п.4.5.3 вищевказаного
іпотечного договору, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
неправомірність дій державного
реєстратора. Проте, колегія суддів
вважає такі висновки суду першої
інстанції помилковими і незаконними,
зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ст.37 Закону України
«Про іпотеку», іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке
прирівнюється до такого договору за
своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

Проте, колегія суддів звертає увагу на
той факт, що згідно договору кредиту
сума тіла кредиту становить 300 тис. грн.
в рахунок забезпечення виконання
кредитного зобов'язання нерухоме майно
(торгівельний комплекс) Ѕ частині та
земельну ділянку під будівлею площе 0,15
га.

Загальна вартість майна, за взаємною
згодою сторін, що передано в іпотеку
для забезпечення виконання
зобов'язання по кредитному договору
становить 662 155,00 грн. Вартість майна
згідно витягу прав власності складає 312
609,00 грн.

Відповідно претензії направленої на
адресу ОСОБА_2, як поручителя
Позичальника, загальна сума до оплати
по кредиту становить 296 496,09 грн. станом
на 02.07.2013 року. Поручитель, ОСОБА_2 в свою
чергу сплатив 197 500,00 грн., як наслідок
набув право зворотної вимоги до
Позичальника лише на вказану суму.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів наголошує, що вартість
іпотечного майна, залишок суми по
кредиту та сплачена поручителем сума є
неспівмірними.

Крім того, як вбачається з статті 35
Закону України «Про іпотеку», у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї
вимоги. Якщо протягом встановленого
строку вимога іпотекодержателя
залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

Колегія суддів зазначає, що в порушення
вимог ст.33 Закону України «Про
іпотеку», позивач не надіслав ОСОБА_3
письмову вимогу про усунення
порушення та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання цієї вимоги, хоча
лише зі спливом вищевказаного строку
він мав би правові підстави звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Більше того, пунктом 1 наказу
Міністерства юстиції України від 29.03.2013
року «Про впорядкування відносин у
сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
№ 1990/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 вересня 2013 року за №
635/24167 визначено конкретні випадки
проведення реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
державними реєстраторами прав на
нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703.

Аналіз змісту даного пункту наказу
свідчить, що реєстрація права
власності земельної ділянки на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя не входить до
повноважень державних реєстраторів
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Таким чином, дії державного
реєстратора в даному випадку повністю
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Крім того, колегія суддів наголошує, що
суд першої інстанції задоволивши
позовну вимогу щодо зобов'язання
відповідача зареєструвати право
власності на нерухоме майно, допустив
втручання в дискреційні повноваження
відповідача, що виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства.

За таких обставин апеляційну скаргу
слід задовольнити, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду відповідно до
п. п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України скасувати
з постановленням нового судового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.195,198,202,205,207,254 КАС
України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Виноградівського
районного управління юстиції у
Закарпатській області Мельникової
Ольги Іванівни, Реєстраційної служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області
задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року у справі №807/4323/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлено 16
травня 2014 року.