Справа № 806/1294/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1294/14

категорія
8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,
Корольовій О.С.,

за участю представників

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача Плужнік К.В., Журавського
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.02.2014 р. №,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
№ від 13.02.2014 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
3910,00 грн. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказує на те, що за
вчинення порушень зазначених в акті
перевірки відповідач може
застосовувати лише одну фінансову
санкцію незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій. Крім
того, вказав, що контрольні стрічки
були наявні на підприємстві під час
перевірки, проте враховуючи короткий
строк перевірки та стресовість
ситуації позивач не міг в той час
швидко знайти дані контрольні стрічки.
Вважає висновки Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
надуманими, безпідставними та такими,
що грубо протирічать засадам
податкового законодавства а тому,
оскаржуване рішення про застосування
фінансових (штрафних) санкцій є таким,
що підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Представники відповідача проти позову
заперечували, з мотивів викладених у
письмовому запереченні, просили в
позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що працівниками
Бердичівської ОДПІ було проведено
фактичну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 (кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1" АДРЕСА_1) щодо дотримання
порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому
числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, про що було
складено акт №0024/06/30/22/НОМЕР_1 від 03.02.2014
року.

За наслідками проведеної перевірки
встановлено, що в порушення п. 9 ст. 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" ФОП ОСОБА_5 не
забезпечено зберігання фіскальних
чеків (Z-звітів) №406, №414, №452, №457, №462,
№473 та в порушення п. 10 ст. 3 вказаного
Закону не забезпечено зберігання
контрольних стрічок за 03.07.2013, 04.07.2013,
06.07.2013, 08.07.2013, 15.07.2013, 19.07.2013, 22.07.2013, 25.07.2013,
26.07.2013, 27.07.2013, 30.07.2013 року разом 11
випадків.

На підставі акту перевірки
Бердичівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 13.02.2014 р., яким застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в сумі 3910,00
грн., відповідно до ст. 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Суд погоджується з прийнятими
рішеннями частково з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається,
зокрема з акту фактичної перевірки, що
позивачем допущено невиконання
щоденного друку фіскальних звітних
чеків за період з 03.10.2013 року по 08.12.2013
року.

Разом з тим, суд вважає, що застосування
до позивача штрафних (фінансових)
санкцій за не забезпечення щоденного
друкування фіскального звітного чеку у
розмірі 2040,00 грн. є протиправним з
огляду на наступне.

Позивач в своїх доводах вказує, що
Z-звіти були роздруковані, однак із
запізненням, а тому висновки
відповідача про вчинення позивачем
порушення, а саме: не забезпечення
щоденного роздрукування фіскальних
звітних чеків є необґрунтованими,
оскільки звіт був роздрукований та
підклеєний у КОРО.

Однак, суд не може погодитися з такими
доводами позивача, з огляду на таке.

Згідно п. 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено щоденне друкування
на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) фіскальних
звітних чеків і забезпечувати їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Відповідно до пп.6 п.4 Розділу ІІ Порядку
реєстрації та ведення розрахункових
книжок, книг обліку розрахункових
операцій, затвердженого Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 28.08.2013 № 417 (Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 р. за № 1618/24150) використання книги
ОРО зареєстрованої на РРО передбачає:
щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо; у разі виходу з ладу РРО чи
відключення електроенергії здійснення
записів за обліком розрахункових
квитанцій.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем несвоєчасно здійснювався
друк фіскальних звітних чеків.
Зокрема, Z-звіт № 0406 роздрукований
03.10.2013 року о 00:04 год., № 0414 - 11.10.2013 року о
00:43 год., № 0452 - 17.11.2013 року о 00:26 год., № 0457
- 22.11.2013 року о 00:19 год., № 0462 - 27.11.2013 року
о 00:15 год., № 0473 - 08.12.2013 року о 00:14 год..

Тобто, в ході розгляду справи
підтверджено, що позивачем порушено
вимоги п.9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", оскільки зазначені чеки
роздруковувалися не в той день, за який
складався звіт.

Згідно з п. 4 ст. 17 цього Закону у разі не
виконання щоденного друку фіскального
звітного чеку або його не зберігання в
книзі обліку розрахункових операцій
за рішенням відповідних органів
державної податкової служби України до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення.

Враховуючи, що згідно зі ст. 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване
правопорушення, можливо притягнути до
відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у п. 4 ст. 17 вказаного Закону,
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку.

Вказана правова позиція міститься у
постановах Верховного Суду України від
16.04.2013 року (справа № 265/95-ВР), від 04.06.2013
року (справа № 21-155а13).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що до позивача необхідно було
застосувати штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а тому оскаржуване рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 13.02.2014 року на суму
1700 грн. не відповідає нормам чинного
законодавства.

Щодо не зберігання контрольної стрічки
суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", контрольна стрічка - копії
розрахункових документів послідовно
сформованих реєстратором
розрахункових операцій, що надруковані
або створені в електронній формі таким
реєстратором, а також копії фіскальних
звітних чеків у разі створення
контрольної стрічки в електронній
формі.

Пунктом 10 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" встановлено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
друкувати або створювати в електронній
формі на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) контрольні
стрічки і забезпечувати їх зберігання
протягом трьох років.

Згідно з п. 5 ст. 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що у разі якщо
контрольну стрічку не надруковано або
не створено в електронній формі на
реєстраторах розрахункових операцій
або не збережено контрольну стрічку
протягом трьох років, або виявлено
спотворення даних про проведені
розрахункові операції, інформація про
які міститься на контрольній стрічці,
створеній в електронній формі, до
суб"єктів господарювання
застосовується штрафна (фінансова)
санкція в розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Аналіз наведених норм права дає
підстави для висновку, що порушення
щодо не зберігання контрольних стрічок
є триваючим правопорушенням, за яке
можливо накласти штраф лише в сумі 170
грн.

Крім того, судом встановлено, що
контрольні стрічки за період з 01.07.2013
року по 05.07.2013 року, з 06.07.2013 року по
13.07.2013 року, з 13.07.2013 року по 18.07.2013 року, з
18.07.2013 року по 25.07.2013 року, з 25.07.2013 року
по 31.07.2013 року були надані під час
перевірки, а також оглянуті в судовому
засіданні, що спростовує зазначені в
акті перевірки висновки щодо порушення
податкового законодавства у сфері
здійснення розрахункових та ведення
касових операцій.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
правомірність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суд вважає, що відповідачем було
доведено правомірність оскаржуваного
рішення в частині застосування
фінансової санкції в сумі 340 грн. за
порушення позивачем вимоги закону
щоденно друкувати фіскальний звітний
чек та зберігання його в книзі обліку
розрахункових операцій. В решті суми,
суд вважає, що штрафні (фінансові)
санкції застосовані протиправно.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 13.02.2014 р. № в частині
застосування штрафної (фінансової)
санкції в сумі 3570 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 28
квітня 2014 р.