Справа № 404/2787/14-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2787/14-а
Номер провадження 2-а/404/307/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ Левченко Ігоря
Олеговича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
ПС1№ 358214 по справі про адміністративне
правопорушення від 19.03.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до
інспектора взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ Левченко Ігоря
Олеговича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
ПС1№ 358214 по справі про адміністративне
правопорушення від 19.03.2014 року. Просить
визнати дії інспектора Левченко Ігоря
Олеговича протиправними в частині
складення та винесення постанови ПС1 №
358214 по справі про адміністративне
правопорушення від 19.03.2014 року про
визнання винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачено ч.
2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 425 грн. такими, що не
відповідають законодавству України.
Визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
358214 від 19.03.2014 року про визнання ОСОБА_1
у скоєні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 425 грн.
Закрити справу про адміністративне
правопорушення від 19.03.2014 року про
визнання ОСОБА_1 винним у скоєні
адміністративного правопорушення
відповідальність за яке передбачено ч.
2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 425 грн. за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

На його обґрунтування зазначив, що
згідно постанови серії ПС1 № 358214 від
19.03.2014 року на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. за порушення п.
8.7.3. (г) ПДР України, за що передбачена
адміністративна відповідальність по
ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно постанови
19.03.2014 р. керуючи автомобілем ВАЗ-21124 д/н
НОМЕР_2 проїхав перехрестя вул.
В.Перспективна та Тімірязєва на
заборонений сигнал світлофора
«жовтий», чим порушив вимоги п.8.7.3. (г)
ПДР.

Просить суд визнати дії інспектора
Левченко Ігоря Олеговича
протиправними в частині складення та
винесення постанови ПС1 № 358214 по справі
про адміністративне правопорушення
від 19.03.2014 року про визнання винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 425 грн.
такими, що не відповідають
законодавству України. Визнати
протиправною та скасувати постанову по
справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 358214 від 19.03.2014 року
про визнання ОСОБА_1 у скоєні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачено ч.
2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 425 грн. Закрити справу про
адміністративне правопорушення від
19.03.2014 року про визнання ОСОБА_1 винним у
скоєні адміністративного
правопорушення відповідальність за
яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 425 грн. за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав заяву про слухання
справи за його відсутності.

Відповідач - інспектор взводу ДПС ДАІ
при Кіровоградському МВ Левченко І.О.,
повідомлявся в порядку ч.9 ст. 35 КАС
України, в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
вказав, заяви про відкладення
розгляду справи не надав.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття, розгляд справи
не відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вважаючи, що позивач та відповідач
повідомлені належним чином, суд
ухвалив: справу вирішувати на
підставі наявних у ній доказів, за
відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України (із
змінами згідно Законом № 808-VI від
25.12.2008 року) передбачено, що місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України,
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП
постанову посадової особи про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено в
районний, районний у місті, міський
чи міськрайонний суд, у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом.

Позивач (особа, до якої було
застосовано адміністративне
стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС,
в компетенції яких було вирішення
питання щодо накладення
адміністративного стягнення) має
можливість звернутися з
адміністративним позовом до цієї особи
про визнання неправомірним
притягнення до адміністративної
відповідальності, який повинен
розглядатися за нормами КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що
19.03.2014 р. посадовою особою, яка має
спеціальне звання, інспектором взводу
ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ
Левченко І.О. винесена постанова серії
ПС1 № 358214 згідно до якої позивач ОСОБА_1
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в
зв'язку з чим на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 4). Згідно
вказаної постанови 19.03.2014 року о 22:09
год. керуючи т/з ВАЗ 21124 д/н НОМЕР_2 в м.
Кіровограді по вул. В.Верспективній при
проїзді регульованого перехрестя вул.
В.Перспективна та Тімірязєва здійснив
проїзд на заборонений сигнал
світлофора (жовтий).

Суд вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з порушенням порядку,
передбаченого Законами України «Про
міліцію», «Про дорожній рух», ПДР
України, КУпАП, Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення, Інструкції і питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, а тому
підлягає скасуванню.

У доданому до постанови протоколі про
адміністративне правопорушення
інспектором ДПС не зазначено, як було
виявлене правопорушення, якими
доказами підтверджується факт
порушення позивачем ПДР України.
Інспектор ДПС не прийняв до уваги
заперечення позивача та його пояснення
і виніс постанову по справі про
адміністративне правопорушення лише
на підставі складеного протоколу про
адміністративне правопорушення, без
посилання на будь-які докази.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення
водіями транспортних засобів правил
проїзду перехресть, зупинок
транспортних засобів загального
користування, проїзд на заборонний
сигнал світлофора або жест
регулювальника, ненадання переваги в
русі маршрутним транспортним засобам,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, безпечної дистанції або
інтервалу, розташування транспортних
засобів на проїзній частині, порушення
правил руху автомагістралями,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно пункту 8.7.3. ґ) ПДР України
жовтий забороняє рух і попереджає про
наступну зміну сигналів.

Згідно ст.55 Конституції України,
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно ч.1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на
підставах і в порядку, встановлених
законом. Додержання вимог закону при
застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення
забезпечується систематичним
контролем з боку вищестоящих органів і
посадових осіб, прокурорським
наглядом, правом оскарження, іншими
встановленими законом способами.
Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-як фактичні дані, що
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005
р. «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті» - судам
слід звернути увагу на неприпустимість
спрощеного підходу до судового
розгляду справ про адміністративні
правопорушення на транспорті та
ігнорування прав осіб, яких притягають
до відповідальності, потерпілих, їх
законних представників і захисників.

Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України
№ 466 від 21.05.2009 р. «Про організацію
роботи підрозділів ДАІ з профілактики
правопорушень із застосуванням
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису» передбачено, що
працівники Державтоінспекції під час
винесення постанови про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення повинні неухильно
дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що при складанні
постанови про адміністративне
правопорушення стосовно позивача
суб'єктом владних повноважень -
інспектором ДПС - вчинено низку
порушень, а саме, в порушення вимог ст.
280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що
підлягають з'ясуванню при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, не встановлено
винність позивача у вчиненні
порушення, будь-які письмові докази на
підтвердження порушення позивачем ПДР,
який не визнавав себе винним у скоєнні
правопорушення і про що зазначив
інспектору у протоколі; крім цього,
письмові пояснення позивача при
складанні протоколу про
адміністративну відповідальність на
окремому аркуші не відбиралися; жодні
свідки правопорушення не допитувались.

З огляду на встановленні в судовому
засіданні обставини та визначенні
відповідно до них правовідносини,
приймаючи до уваги той факт, що будь-які
відомості, які б спростовували
зазначені позивачем обставини у суду
відсутні, суд приходить до висновку, що
задоволення позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому вимоги
позивача є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно додатку Наказу МВС України від
30.06.1998 року № 482 «Про заходи щодо
поліпшення нагляду за дорожнім рухом
та взаємовідносин міліції із
власниками транспортних засобів -
працівник міліції, у межах повноважень
наданих законодавством, самостійно
приймає рішення й несе дисциплінарну
чи кримінальну відповідальність за
свої протиправні дії або
бездіяльність.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про визнання
оспорюваної постанови протиправною,
скасувати, закрити провадження в
адміністративній справі за
відсутністю складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись 2 ст. 122, п.1 ст. 247, ст. 288, 289, 293
КУпАП, ст. ст. 10-11, 71, 86, 100, 160-164 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ Левченко Ігоря
Олеговича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
ПС1 № 358214 по справі про адміністративне
правопорушення від 19.03.2014 року
задовольнити.

Визнати дії інспектора взводу ДПС ДАІ
при Кіровоградському МВ Левченко Ігоря
Олеговича щодо складання постанови ПС1
№ 358214 від 19.03.2014 року відносно ОСОБА_1
про накладання адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. незаконними.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 358214 від 19.03.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а провадження
по справі про адміністративне
правопорушення закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда Н. Ю. Іванова