Справа № 603/316/14-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/316/14-а
Провадження № 2-а/603/26/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Пшеничняк В.Й

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Монастириська адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Монастириського відділення
Бучацької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Тернопільській області, Бучацької ОДПІ
ГУ Міндоходів в Тернопільській області

про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до
Монастириського районного суду
Тернопільської області з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову по справі
про адміністративне правопорушення
від 03 квітня 2014 року серії АВ № 623135,
якою на неї накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. за правопорушення передбачене ст.
165-1.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що вказаною постановою її
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст. 165-1 КпАП у
вигляді штрафу в сумі 425 грн. за
порушення ст. 9 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Позивач вважає
зазначену постанову незаконною та
необґрунтованою, оскільки в
оспорюваній постанові жодним чином не
доведено її вини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась,
суду подала заяву про розгляд справи у
її відсутності, свої позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 КАС України
ухвалою суду до справи було залучено
другого відповідача - Бучацьке ОДПІ ГУ
Міндоходів в Тернопільській області.

Представник відповідачів в судове
засідання не з'явився та не повідомив
суду про причини своєї неявки, хоча про
день, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином,
заперечення проти позову не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
доводи позовної заяви, повно та
всебічно дослідивши обставини справи
та докази на їх підтвердження, суд
встановив наступне.

03 квітня 2014 року відносно ОСОБА_1 ІДРУ
Монастириського відділення Бучацької
ОДПІ Максимчук Г.М. було складено
протокол серії АА №588291 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 3 ст. 165-1 КУпАП за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно картки
платника єдиного внеску за період 01
січня 2014 року по 31 січня 2014 року, що
складає 134 грн. 53 коп.

У протоколі зазначено, що позивачем
ОСОБА_1 порушено ст. 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та підпункт 4.3.6
пункту 4 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міндоходів України від 09
вересня 2013 року № 455 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 року за № 1622/24154.

У поясненнях, які містяться у
протоколі, ОСОБА_1 зазначила про те, що у
зв'язку з відсутністю фінансування з
бюджету кошти для перерахування були
відсутні.

03 квітня 2014 року відносно ОСОБА_1
заступник начальника - начальник
Монастириського відділення Бучацької
ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській
області Тимчишин М.І. винесено
постанову серії АВ №623135 згідно якої
останню притягнено до
адміністративної відповідальності за
ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425
грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

Відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску, регулюються Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Відповідно до
зазначеного Закону завданнями органів
доходів і зборів є забезпечення та
реалізація в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів,
єдиного внеску.

Статус платника єдиного внеску згідно
з пунктом 1 частини першої статті 4
Закону набувають підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ і організацій,
інших юридичних осіб за умов, якщо вони:
по-перше - використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством;
по-друге - мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Із зазначеного слідує, що
Монастириське районне
фізкультурно-спортивне товариство
«Колос», як приватна установа, що
використовує найману працю, має
окремий баланс і самостійно веде
розрахунки із застрахованими особами є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до частини 2 ст. 6 Закону
платники єдиного внеску зобов'язані
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно із частиною 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування» платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20-го числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний місяць.

Приписами частини 12 ст. 9 зазначеного
Закону передбачено, що єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Положеннями частини 11 ст. 9 цього Закону
визначено, що у разі несвоєчасної або
не в повному обсязі сплати єдиного
внеску до платника застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз положень
вищевказаного Закону дає підстави для
висновку, що за порушення пов'язані зі
сплатою єдиного внеску можуть
застосовуватися такі види юридичної
відповідальності, зокрема фінансова,
дисциплінарна, адміністративна,
цивільно-правова (відшкодування
майнової шкоди) або кримінальна.

Другі ж критерії встановлені для
притягнення до інших видів юридичної
відповідальності, зокрема й до
адміністративної.

Так до адміністративної
відповідальності може бути притягнута
особа лише та, яка вчинила
адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 9 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
державний або громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законодавством передбачено
адміністративну відповідальність.

Основні ознаки адміністративного
проступку: є протиправність та вина.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є:
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності із законом.

Всупереч зазначеним вимогам закону,
суб'єкт владних повноважень -
відповідач по справі не вжив належних
заходів для всебічного, повного
розгляду справи, допустив порушення
норм матеріального і процесуального
права, внаслідок яких оспорювану
постанову неможливо визнати законною
та обґрунтованою.

Як вбачається із частини 12 статті 9
Закону за несвоєчасну або не в повному
обсязі сплату єдиного внеску
адміністративну відповідальність
несуть лише винні у цьому посадові
особи.

Положення зазначеної норми чітко
закріплюють, що порушення посадовими
особами вимог зазначеного Закону, як
адміністративний проступок - діяння
винне. Отже адміністративній
відповідальності за порушення сплати
загальнообов'язкового державного
соціального внеску підлягає особа за
вчинення тільки винного діяння.
Відсутність вини виключає суб'єктивну
сторону і тим самим сам склад
правопорушення.

Аналізуючи вищевказане суд приходить
до переконання, що жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
вини позивача пов'язаної із
зволіканням щодо сплати єдиного
державного соціального внеску суду
відповідачем не представлено та судом
не здобуто.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати поряд із іншими
обставинами, що мають значення для
правильного вирішення справи також чи
винна дана особа у вчиненні
адміністративного правопорушення.
Отже дослідженню та оцінці підлягали
зі сторони відповідача усі докази, які
могли свідчити про причетність особи
до вчинення нею адміністративного
проступку та наявність вини у її
діяннях.

Разом з тим, суб'єкт владних
повноважень зазначених вимог закону не
врахував.

Так, не було взято до уваги при розгляді
справи про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
такі обставини й вимоги законодавства.

Відповідно до п. 7 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Судом встановлено, що з 01 лютого 2014 року
по 28 лютого 2014 року на розрахункові
рахунки, розпорядником коштів яких є
ФСТ «Колос» тільки 25 лютого 2014 року
надійшли кошти для погашення
заборгованості по сплаті єдиного
соціального внеску, що свідчить про те,
що з 01 лютого 2014 року по 25 лютого 2014 року
на розрахункових рахунках,
розпорядником коштів яких є ФСТ
«Колос».

Дані обставини підтверджуються
довідкою виданою управлінням
державної казначейської служби
України у Монастириському районі
Тернопільської області №02-48/390 від
11.04.2014 року.

Вищевказане свідчить про те, що ФСТ
«Колос» через несвоєчасне надходження
коштів на рахунки не мав змоги
перерахувати безготівкові кошти з
банківського рахунку для сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
обов'язкової наявності вини у діях
посадових осіб при притягненні
останніх до адміністративної
відповідальності, а також як
вбачається із досліджених судом
доказів, про те, що ФСТ «Колос» єдиний
внесок не був перерахований вчасно з
причин не залежних від головного
бухгалтера цього територіального
центру, а саме, в зв'язку із
несвоєчасним поступлення на рахунки
ФСТ «Колос» коштів, що підтверджено
здобутими в суді доказами, суд
приходить до висновку, що у діях
позивача ОСОБА_1 відсутня вина у
будь-якій її формі направлена на
несвоєчасну сплату
загальнообов'язкового державного
соціального внеску.

Реалізуючи свої повноваження в
конкретній сфері, суб'єкти владних
повноважень повинні діяти
добросовісно та на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України. Суд
при вирішенні справи, відповідно до ст.
9 КАС України, перевіряє законність дій
чи прийнятого рішення суб'єкта владних
повноважень.

Однак, не зважаючи на заперечення вини
з мотивів несвоєчасної сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зокрема,
відсутності коштів для сплати
заборгованості єдиного соціального
внеску, що зазначені у поясненнях в
протоколі, суб'єкт владних повноважень
- відповідач по справі, на зазначені
обставини уваги не звернув й взагалі їх
не врахував, оскільки в оскаржуваній
постанові не спростовані з боку
відповідача по справі доводи позивача,
що несвоєчасна сплата внеску мала
місце по причині на які об'єктивно
вплинути позивач не мав можливості.

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що постанова серії АВ
№623135 від 03.04.2014 року, винесена
заступник начальника-начальником
Монастириського відділення Бучацької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській
області, не відповідає вимогам,
встановленими в Інструкції з
оформлення органами державної
податкової служби матеріалів про
адміністративні правопорушення,
затвердженою Наказом Державної
Податкової Адміністрації України N 585
від 28.10.2009 року та ч. 2 ст. 283 КУпАП,
зокрема у резолютивній частині
постанови відсутнє посилання на
частину статті 165-1 КУпАП, за якою на
позивача накладено адміністративне
стягнення, відсутність якої робить
неможливим притягнути особу до
адміністративної відповідальності.

Окрім зазначеного у оскаржуваній
постанові у резолютивній її частині
відсутні відомості про те, що суб'єкт
владних повноважень визнав винним
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за
яке притягнув до адміністративної
відповідальності, що є неприпустимим з
точки зору основних принципів
притягнення особи до юридичної
відповідальності, оскільки накласти
стягнення передбачене законодавством
можливо лише на особу, котру визнано
винною у вчиненому проступку.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 9, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 11, 71, 159, 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Бучацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності -
задовольнити.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АВ № 623135 від 03 квітня 2014 року
заступника начальника - начальника
Монастириського відділення Бучацької
ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській
області про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 165-1
КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Суддя І. М. Галіян