Справа № 823/949/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа № 823/949/14

м. Черкаси

10 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Черкаській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,

встановив:

14 квітня 2014 року до суду з позовною
заявою звернулася Смілянська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області, в якій просить
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податковий борг з єдиного
податку у сумі 617 грн 55 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
податку, має податковий борг, який
виник у зв'язку із несплатою у строки,
визначені пунктом 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, єдиного
податку за липень - грудень 2013 року та
січень - березень 2014 року у розмірі 617, 55
грн. Заборгованість у добровільному
порядку протягом строків, визначених
чинним законодавством, не погашена,
тому податковий орган звернувся до
суду із відповідним позовом.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи. За таких обставин суд
розглядає справу без участі
відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, встановив, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 04.03.2013, за
ідентифікаційним номером НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.5).

15.03.2013 фізична особа-підприємець ОСОБА_1
подав до податкового органу заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування обліку та звітності,
згідно з якою обрано ставку єдиного
податку 10% до розміру мінімальної
заробітної плати та І групу платників
єдиного податку (а.с.6).

З вищевказаної заяви вбачається, що
видом підприємницької діяльності
відповідача є: роздрібна торгівля з
лотків і на ринках харчовими
продуктами (КВЕД 47.81).

15.03.2013 відповідачу видано свідоцтво
серії НОМЕР_2 (а.с.7), згідно якого він є
платником єдиного податку.

Згідно з пунктами 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 повинен сплачувати до
місцевого бюджету щомісяця не пізніше
20 числа наступного місяця 114,70 грн
єдиного податку (1147,00грн. (мінімальний
розмір заробітної плати станом на
01.01.2013р.) х 10% = 114,70 грн).

У відповідності до зворотнього боку
облікової картки (а.с.12), сума
заборгованості відповідача по сплаті
єдиного податку становить 617,55 грн
(114,70грн. х 6 місяців - 70,65 грн (переплата) =
617,55 грн.).

У зв'язку з несплатою податкового
зобов'язання, Смілянською ОДПІ
надіслано рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу податкову вимогу форми «Ф»
№334-17 від 25.10.2013 на суму 388, 15 грн. (а.с.8),
яка вручена відповідачу 31.10.2013, що
підтверджується підписом на вимозі.

У визначені законом терміни відповідач
податкову вимогу не оскаржив, а суму
заборгованості по сплаті єдиного
податку, що спонукало податковий орган
звернутися до суду для стягнення
вказаної заборгованості в судовому
порядку.

Частиною першою статті 67 Конституції
України закріплено обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України від 02.12.2010р.
№2755-IV.

У відповідності до підпункту16.1.4 пункту
16.1 статті 16 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті
20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податковим боргом
визнається сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України
передбачено, що до місцевих податків і
зборів належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою.

Пунктом 291.4. статті 291 Податкового
кодексу України зазначено, що суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на шість груп
платників єдиного податку, зокрема, до
другої групи відносяться фізичні особи
- підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства.

Пунктом 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць, зокрема, для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати, що
передбачено пунктом 293.2 зазначеної
статті.

У відповідності до пункту 294.1 статті 294
Податкового кодексу України,
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України).

Як передбачено частиною 1 статті 129
Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання (яким є
встановлена ставка єдиного податку за
місяць) на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищевказане, суд зазначає,
що оскільки, податкове зобов'язання по
сплаті єдиного податку в сумі 617,55 грн
не сплачене відповідачем у встановлені
законом строки, таке зобов'язання
визнається податковим боргом.

Відповідно до частини 1статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив суму податкового боргу по
єдиному податку та пені в розмірі 617,55
грн, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 86, 94, 159, 162, 163,
254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь бюджету через
Смілянську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів в Черкаській
області податковий борг з єдиного
податку в розмірі 617 (шістсот
сімнадцять) грн 55 коп.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко