Справа № 2а/0570/10970/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/75083/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Черпіцької
Л.Т.,Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Донецького слідчого ізолятора
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області до
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області про часткове
скасування вимоги № 05-08-11-17/9663 від
10.08.2012, за касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 8 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року Донецький слідчий
ізолятор Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області звернувся до суду з
вказаним позовом, у якому просив
скасувати вимогу Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
часткове скасування вимоги № 05-08-11-17/9663
від 10.08.2012 в частині вжиття заходів щодо
відшкодування зайво сплаченого
підвищення посадових окладів
державним службовцям на 30 % за особливі
умови праці, пов'язані з роботою із
засудженими, в сумі 241619,45 грн.,
перерахованих внесків до державних
цільових фондів по незаконно
виплачених сумах на оплату праці в сумі
87803,10 грн.

Посилався на те, що вимога відповідача
у спірній частині є необґрунтованою та
такою, що суперечить чинному
законодавству, оскільки підвищення
посадових окладів державним
службовцям на 30 % за особливі умови
праці, пов'язані з роботою із
засудженими, відбулось на підставі
вимог постанови Кабінету Міністрів
України № 1294 від 07.11.2007 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», Порядку підвищення посадових
окладів (тарифних ставок) працівників
установ Державної
кримінально-виконавчої служби, які не
мають спеціальних звань рядового і
начальницького складу, за особливі
умови праці, пов'язані з роботою із
засудженими та особами, що тримаються у
слідчих ізоляторах», затвердженого
наказом Державного департаменту
України з питань виконання покарань» №
190 від 03.10.2004, та у межах затверджених
кошторисів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 листопада
2012 року, позов задоволено. Скасовано
вимогу Державної фінансової інспекції
в Донецькій області № 05-08-11-17/9663 від 10
серпня 2012 року в частині зобов'язання
вжити заходи щодо відшкодування зайво
сплаченого підвищення посадових
окладів державним службовцям на 30 % за
особливі умови праці, пов'язані з
роботою із засудженими, в сумі 241619,45
грн., перерахованих внесків до
державних цільових фондів по незаконно
виплачених сумах на оплату праці в сумі
87803,10 грн.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція в Донецькій області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та ухвалити нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу
Донецький слідчий ізолятор Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області,
посилаючись на законність судових
рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що Державною фінансовою
інспекцією в Донецькій області за
період з 01.01.2010 по 01.05.2012 відносно
позивача проведено планову ревізію
фінансово - господарської діяльності,
за результатом проведення якої
складено акт № 17-13/010 від 19.07.2012 про
виявлені порушення. На цій підставі
відповідачем складено вимогу №
05-08-11-17/9663 від 10.08.2012, яка є спірною у цій
справі в частині вжиття заходів щодо
відшкодування зайво сплаченого
підвищення посадових окладів
державним службовцям на 30 % за особливі
умови праці, пов'язані з роботою із
засудженими, в сумі 241619,45 грн.,
перерахованих внесків до державних
цільових фондів по незаконно
виплачених сумах на оплату праці в сумі
87803,10 грн.

Підставою для прийняття вказаного
рішення було те, що ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті працівникам заробітної плати,
грошового забезпечення особам
рядового та начальницького складу за
період з 1 січня 2010 року по 30 квітня 2012
року встановлено, що протягом
ревізуємого періоду працівникам
Донецького слідчого ізолятору -
державним службовцям, умови оплати
праці яких визначені Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» № 268 від 9
березня 2006 року нараховано та
виплачено підвищення до посадового
окладу у розмірі 30 % за особливі умови
праці, пов'язані з роботою з осудженими
та особами, що тримаються в слідчих
ізоляторах, нарахування та виплату
якої не передбачено положеннями цієї
постанови. В акті зазначено, що видатки
з оплати праці на підвищення посадових
окладів за особливі умови праці,
пов'язані з роботою з осудженими та
особами, що тримаються у слідчих
ізоляторах, здійснено безпідставно і
суперечить пунктам 2, 3 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» № 268 від 9
березня 2006 року, пунктам 2, 3 наказу № 73,
додатку № 2 до Колективного договору на
2008-2010 роки, укладеного між
адміністрацією та трудовим колективом
Донецького слідчого ізолятору.
Відповідачем вказано, що здійснення
цих видатків призвело до завищення
витрат по заробітній платі по КПКВ 2101020
за КЕКВ 1111 на загальну суму 241 619,45 грн. (у
тому числі за 2010 рік - 95246,41 грн., 2011 рік -
106287,56 грн., січень - квітень 2012 року -
40085,48 грн.), та перераховано внесків до
державних цільових фондів за КЕКВ 1120 на
суму 87 803,10 грн. (у тому числі за 2010 рік - 34
669,69 грн., 2011 рік - 38582,38 грн., січень -
квітень 2012 року - 14551,03 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходили з наступного.

Оплата праці працівників установ і
організацій, що фінансуються з бюджету,
згідно з вимогами статті 98 Кодексу
законів про працю України здійснюється
на підставі законів та інших
нормативно-правових актів України,
генеральної, галузевих, регіональних
угод, колективних договорів, у межах
бюджетних асигнувань та позабюджетних
доходів.

Відповідно до Положення про Донецький
слідчий ізолятор Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області він входить до
складу державної
кримінально-виконавчої служби України,
підпорядковується управлінню
Державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області та
знаходиться в оперативному
підпорядкуванні Державної
пенітенціарної служби України.

У частині 1 статті 6 Закону України «Про
Державну кримінально-виконавчу службу
України», у редакції на час спірних
правовідносин, визначено, що державна
кримінально-виконавча служба України
відповідно до закону здійснює
правозастосовні та правоохоронні
функції і складається з центрального
органу виконавчої влади з питань
виконання покарань зі спеціальним
статусом, його територіальних органів
управління, кримінально-виконавчої
інспекції, установ виконання покарань,
слідчих ізоляторів, воєнізованих
формувань, навчальних закладів,
закладів охорони здоров'я, підприємств
установ виконання покарань, інших
підприємств, установ і організацій,
створених для забезпечення виконання
завдань Державної
кримінально-виконавчої служби України.

До персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України
належать, як визначено у частині 1
статті 14 цього ж Закону, особи рядового
і начальницького складу, спеціалісти,
які не мають спеціальних звань, та інші
працівники, які працюють за трудовими
договорами в Державній
кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з вимогами статті 33 Закону
України «Про державну службу заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів» №
268 від 09.03.2006 керівникам органів
державної влади надано право
встановлювати:

1) посадові оклади згідно до
затверджених постановою схем
посадових окладів;

2) надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи;

3) доплати.

Оскільки питання підвищення посадових
окладів регулюється прийнятими
Кабінетом Міністрів України
відповідних постанов, судами правильно
зазначено про необґрунтоване
посилання відповідача на порушення
позивачем вимог постанови № 268 від
09.03.2006 в зв'язку з підвищенням останнім
посадових окладів працівникам.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України № 534 від 14.07.1993 «Про поліпшення
умов оплати праці працівників установ
виконання покарань, слідчих ізоляторів
Державної кримінально-виконавчої
служби» керівникам установ виконання
покарань, слідчих ізоляторів Державної
кримінально-виконавчої служби надано
право встановлювати працівникам, які
не мають спеціальних звань рядового і
начальницького складу, посадові оклади
(тарифні ставки) з підвищенням за
особливі умови праці, пов'язані з
роботою із засудженими та особами, що
тримаються у слідчих ізоляторах,
розмір якого в слідчих ізоляторах не
повинен перевищувати 30 %.

На виконання цієї постанови наказом
Державного департаменту України з
питань виконання покарань № 190 від 3
жовтня 2004 року затверджено Порядок
підвищення посадових окладів (тарифних
ставок) працівників установ
кримінально-виконавчої системи, які не
мають спеціальних звань рядового і
начальницького складу, за особливі
умови праці, пов'язані з роботою із
засудженими та особами, що тримаються у
слідчих ізоляторах.

У пунктах 3, 4, 6 вказаного Порядку
передбачено, що підвищення посадових
окладів (тарифних ставок) здійснюється
працівникам, які займають штатні
посади в таких установах та на їх
підприємствах (у тому числі при роботі
на умовах сумісництва):
кримінально-виконавчих установах;
спеціальних виховних установах;
слідчих ізоляторах.

Підвищення посадових окладів (тарифних
ставок) працівників за особливі умови
праці, пов'язані з роботою із
засудженими та особами, які тримаються
у слідчих ізоляторах, установлюються
наказами начальників установ
Державної кримінально-виконавчої
служби.

Підвищення посадових окладів (тарифних
ставок) працівників за цим Порядком
здійснюється лише в межах фактичних
видатків на заробітну плату, включаючи
видатки на премії та інші види
заохочень чи винагород, матеріальну
допомогу, затверджених для бюджетних
установ у кошторисах, та в межах фонду
заробітної плати підприємств установ.

Підвищення посадових окладів (тарифних
ставок) працівників за особливі умови
праці, пов'язані з роботою із
засудженими та особами, які тримаються
у слідчих ізоляторах, установлюються у
таких розмірах: у слідчих ізоляторах -
до 30 відсотків (підпункт 7.4 пункту 7
цього ж Порядку).

Таким чином, як правильно вказано
судами попередніх інстанцій,
постановою Кабінету Міністрів України
№ 534 від 14 липня 1993 року та наказом
Державного департаменту України з
питань виконання покарань № 190 від 3
жовтня 2004 року передбачено порядок
виплати підвищення до окладу (тарифної
ставки), яке є складовою основної
заробітної плати, а не виплату надбавок
та доплат, на чому наполягає
відповідач.

З урахуванням описаного суди дійшли
висновку про відсутність правових
підстав для зобов'язання Донецького
слідчого ізолятора вжити заходів щодо
відшкодування зайво сплаченого
підвищення посадових окладів
державним службовцям на 30 % за особливі
умови праці, пов'язані з роботою із
засудженими в сумі 241 619,45 грн.,
перерахованих внесків до державних
цільових фондів по незаконно
виплачених сумах на оплату праці в сумі
87 803,10 грн. або відшкодовувати шкоду,
спричинену здійсненням цих виплат в
порядку, визначеному Кодексом законів
про працю, а отже і скасування вимоги у
спірній частині.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Донецькій області залишити
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 8 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: