Справа № 825/1288/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1288/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представників відповідача
Іванькової О.С., Яценко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, в якому просить
суд визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
ненадання інформації на запит від
27.01.2014 року; зобов'язати відповідача
надати позивачу інформацію на запит
від 27.01.2014 року з дотриманням вимог
частини другої статті 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 27.01.2014 року він
звернувся до відповідача з
інформаційним запитом про надання
інформації. Однак відповідач будучи
розпорядником інформації безпідставно
не надав позивачу повну інформацію на
його запит, чим порушив право позивача
на доступ до інформації, гарантоване
Законом України «Про доступ до
публічної інформації».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні в задоволенні позовних вимог
просили відмовити, оскільки
відповідачем була надана мотивована
відповідь на інформаційний запит
позивача.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2014 року
позивач звернувся до відповідача з
інформаційним запитом, в якому просив
повідомити номер та серію свідоцтва
оформленого на підставі його заяви про
застосування в 2011 році спрощеної
системи оподаткування; надати копію
рішення про відмову позивачу у видачі
свідоцтва на 2011 рік та копії
документів, що підтверджують його
надіслання на адресу позивача (в разі
прийняття такого рішення) або
повідомити про відсутність прийняття
та надіслання на адресу позивача
вказаних документів; повідомити номер
та дату реєстрації у відповідача
згідно книги обліку вихідної
кореспонденції направлення відмови у
видачі свідоцтва на 2011 рік позивачу або
повідомити про відсутність таких
реєстраційних даних (а.с. 12-13).

Листом від 04.02.2014 року № 1920/С/25-26-17-04-06
відповідач повідомив позивача, що ним
була подана заява про те, щоб вважати
недійсною заяву від 13.12.2010 року про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2011 року, яку було
розглянуто та задоволено. Так, заява
позивача від 29.03.2011 року була врахована,
оформлення свідоцтва платника єдиного
податку (яке не було отримано) не
призвело до настання правових
наслідків, бланк вказаного свідоцтва
визнано зіпсованим. Тому, позивач з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року перебував на
загальній системі оподаткування (а.с.
14).

Згідно пункту 1 частини першої статті 13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (далі - Закон)
розпорядниками інформації є суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Доступ до інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію (стаття 5
Закону).

Відповідно до пункту 4 Указу Президента
України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин) для
переходу на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єкт малого підприємництва подає
письмову заяву до органу державної
податкової служби, який зобов'язаний
протягом десяти робочих днів видати
безоплатно свідоцтво про право сплати
єдиного податку або надати письмову
мотивовану відмову.

З викладеного слідує, що Державна
податкова інспекція у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області є розпорядником
інформації, запитуваної позивачем.

Щодо змісту відповіді на запит
позивача суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону визначено, що публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

За змістом статті 19 Закону запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту.

Проаналізувавши зміст відповіді на
інформаційний запит позивача, судом
встановлено, що в ній відсутня
інформація про номер та серію
свідоцтва, оформленого на підставі
заяви позивача, про наявність або
відсутність рішення про відмову
позивачу у видачі відповідного
свідоцтва та реєстраційних даних з
книги обліку вихідної кореспонденції.

Відповідно до частини другої статті 22
Закону відповідь розпорядника
інформації про те, що інформація може
бути одержана запитувачем із
загальнодоступних джерел, або
відповідь не по суті запиту вважається
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Суд вважає, що ненадання відповідачем
відповіді по суті запиту позивача
відповідно до Закону України «Про
доступ до публічної інформації» є
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Частиною першою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись вказаною процесуальною
нормою, суд вважає, що для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача необхідно вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправною
бездіяльність відповідача, яка полягає
у ненаданні відповіді по суті
інформаційного запиту позивачу від
27.01.2014 року; зобов'язати відповідача
повторно розглянути та надати
відповідь на інформаційний запит
позивача від 27.01.2014 року в порядку та
строки, визначені Законом України «Про
доступ до публічної інформації», з
урахуванням приписів частини другої
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Згідно з частиною першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що
адміністративний позов ФОП ОСОБА_4
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Тому, з Державного бюджету України на
користь позивача підлягають стягненню
судові витрати у розмірі 73,08 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,
яка полягає у ненаданні відповіді по
суті інформаційного запиту фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 від 27.01.2014
року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області повторно розглянути та надати
відповідь на інформаційний запит
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 від
27.01.2014 року в порядку та строки,
визначені Законом України «Про доступ
до публічної інформації», з
урахуванням приписів частини другої
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.О. Непочатих