Справа № 257/777/14-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лях М.Ю.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
справа №257/777/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенка Д.В. та Ястребової Л.В.,

секретар Копиця С.В.,

за участі позивача ОСОБА_2 та
представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Київського районного
суду м. Донецька від 12 березня 2014 року у
справі №257/777/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л
А:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому зазначив, що є
інвалідом 2 групи по захворюванню, яке
пов'язане з виконанням обов'язків
військової служби при виконанні
інтернаціонального обов'язку та
відповідно до ст.. 22 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII має право на
виплату пенсії у розмірі трьох з
половиною мінімальних пенсій за віком.
Однак, з січня 2012 року та по теперішній
час відповідачем перераховується
пенсія у розмірі значно нижчому ніж
визначена законом та судовим рішенням
від 22.12.2010 року.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 12 березня 2014 року у
справі №257/777/14-а в задоволенні позову
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції вважав, що вказана
допомога позивачу перерахована
відповідно до вимог діючого на час
виплати законодавства.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій постанову суду просив
скасувати, а його позов задовольнити. В
обґрунтування скарги послався на
пріоритетність положень Закону № 2262
над положеннями Постанов Кабінету
Міністрів України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
вважає останню необґрунтованою, а
постанову суду такою, що підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що позивач є інвалідом 2 групи по
захворюванню, яке пов'язане з
виконанням обов'язків військової
служби при виконанні
інтернаціонального обов'язку та
відповідно до ст.. 22 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII має право на
виплату пенсії у розмірі трьох з
половиною мінімальних пенсій за віком,
але відповідачем згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та Закону України «Про Державний
бюджет на 2013 рік» зазначена допомога з
січня 2012 року виплачується у нижчому
розмірі ніж визначена Законом, а саме
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України №1381, № 654 та №327.

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та п. 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" норми і
положення, зокрема, статей 14, 22, 37 та 43
Закону № 2262 застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 та 2013 рік.

Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 96,
пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції
України треба розуміти так, що
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що з аналізу наведених норм
випливає, що визначення порядку та
розмірів виплат зазначеним у п. 3
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2012 рік"
та п. 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" категоріям громадян у 2012-2013
бюджетних роках повинно відбуватись
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України.

Такі розміри визначені
Постановами КМУ №1381 від 28.12.2011 року
№654 від 16.07.2008 року та №327 від 23.04.2012
року.

Колегія суддів зазначає, що при
визначенні, яка з однопредметних норм
підлягає застосуванню при вирішенні
даного спору, перевагу слід віддавати
тій нормі, яка прийнята пізніше у часі.

Таким чином, застосуванню в даному
випадку підлягають норми Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" тобто під час дії
вказаного закону розмір пенсії по
інвалідності визначається відповідно
до вищезазначених постанов Кабінету
Міністрів України, у зв'язку з чим дії
відповідача в цій частині є
правомірними.

Щодо постанови Київського районного
суду м. Донецька від 22 грудня 2010 року,
якою відповідача зобов'язано провести
перерахунок та виплату позивачу
донараховані суми пенсії з моменту
його переходу на пенсійне забезпечення
згідно ст.. Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року та рішення
Конституційного суду України №10-рпвід
22.05.2008 року, гарантуючого йому
нарахування та виплату мінімального
розміру пенсії по інвалідності
інваліду війни 2 групи у розмірі трьох з
половиною мінімальних пенсій за віком,
колегія суддів зазначає, що цією
постановою вирішені відносини сторін
станом саме на 12 серпня 2010 року і
відповідачем зазначена постанова суду
виконана в повному обсязі, що
підтверджується відповідною довідкою
відповідача а.с. 25. Захист же прав
позивача на майбутнє в рамках
адміністративного судочинства не
передбачений. Орган Пенсійного Фонду
повинен нараховувати та виплачувати
пенсії відповідно до чинного на час
здійснення таких дій законодавства, а
не довічно як вважає позивач. Тобто,
якщо після прийняття судового рішення
щодо перерахунку пенсії у певному
розмірі змінилось законодавство щодо
порядку нарахування та розміру такої
пенсії, то орган ПФУ після набрання
законної сили новим Законом повинен
виплачувати пенсію відповідно до вимог
діючого на час пенсійної виплати
законодавства, а не згідно постанови
суду.

За таких обставин, враховуючи наведене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, та
вважає, що постанова суду винесена
законно та обґрунтовано, підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Повний текст складений 19 травня 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 12 березня 2014 року у справі
№257/777/14-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

С.Ю.Чумак

Судді:

Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова