Справа № 822/3378/13-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3378/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому до
товариства з додатковою
відповідальністю "Завод Адвіс" про
стягнення безпідставно виплаченої
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
товариства з додатковою
відповідальністю "Завод Адвіс" про
стягнення з відповідача безпідставно
виплаченої пенсії.

Хмельницьким окружним
адміністративним судом 07 березня 2014
року постановлено ухвалу, якою закрито
провадження у зазначеній вище справі,
на підставі пункту 1 частини 1 статті 157
КАС України, в зв'язку з неналежністю
розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, та направити с справу для
продовження розгляду до Хмельницького
окружного адміністративного суду.

Відповідач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
позивача (вх. №10300/14 від 14.05.2014), в яких
просить суд апеляційної інстанції
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Cторони в судове засідання призначене
на 14 травня 2014 року не прибули, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

З урахуванням положень частини 6 статті
12 та частини 1 статті 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
належить, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Положеннями частини 2 статті 21 КАС
України унормовано, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Відповідач у спірних відносинах не
виконує функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступає організацією,
яка надала документи, необхідні для
перерахунку пенсії органам, що
призначають пенсії.

Статтею 101 Закону України від 05.11.1991
року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення"
визначено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Враховуючи зазначену норму закону,
позивач вправі звертатись до
відповідача про стягнення шкоди,
заподіяної внаслідок подання
недостовірних документів (в даному
випадку - довідки про заробітну плату,
на підставі якої і виникла переплата
пенсії). Проте даний спір щодо
відшкодування повинен вирішуватись
(враховуючи особу відповідача) в
порядку господарського судочинства.

Так, відповідно до статті 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
5 листопада 1991 року № 1788-XII, органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції також звертає увагу на те, що
пунктом 16.2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" № 8 від 20.05.2013
року було встановлено, що право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належало до юрисдикції
адміністративних судів.

Разом з тим, Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду № 2 від 14.02.2014
року "Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" пункт 16.2
виключений.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18.06.2013 року у справі №21-124а13 та ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 19.09.2013 року, постановленій у цій же
справі.

На підставі наведеного, враховуючи
характер спірних правовідносин, суд
дійшов висновку, що цю справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Спір у справі виник між юридичними
особами поза межами публічно-правового
спору, а отже віднесений до юрисдикції
господарського суду.

За приписами пункту 1 частини 1 статті
157 КАС України, суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
оскаржене рішення відповідно до норм
процесуального права, а тому підстави
для його скасування або зміни відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 199,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 07
березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.