Справа № 0907/2а-3318/11 2а/344/583/13
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа № 876/57/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 26
вересня 2013 року про залишення позовної
заяви без розгляду у справі за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, третя
особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним
рішення виконавчого комітету, -

в с т а н о
в и в :

17 листопада 2010 року позивач- Гук
(Негрич) Н.В. звернулася в суд з позовом
до відповідача - Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, третя
особа - ОСОБА_2, в якому просить визнати
незаконним рішення виконавчого
комітету №392 від 27 липня 2007 року в
частині дачі ОСОБА_2 дозволу на
перепланування власної квартири
АДРЕСА_1 (загальна площа - 151,8кв.м.) в
межах орендованої земельної ділянки.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 26
вересня 2013 року адміністративний позов
залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з помилковим застосуванням
норм процесуального права, оскільки
суд не з'ясував, коли позивач дізнався
про порушення його права. Судом першої
інстанції не надано належної правової
оцінки тому факту, що причини пропуску
строку звернення до суду є поважними.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, тому
відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не зазначено та не
надано до суду обгрунтованих та
належних доказів на підтвердження
поважності причин пропуску звернення
до адміністративного суду з
зазначеними позовними вимогами, а тому
підстави для визнання поважними
причини пропуску строку звернення
позивача до суду з вказаними позовними
вимогами відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач просить
визнати незаконним рішення
виконавчого комітету №392 від 27 липня 2007
року.

З матеріалів справи вбачається, що 22
квітня 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд
із зустрічним позовом до ОСОБА_2,
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача: Управління архітектури і
містобудування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
визнання незаконним рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №392
від 27.07.2007 року в порядку цивільного
судочинства.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 16 листопада 2010 року зустрічний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, третя особа без самостійних вимог
на стороні відповідача: Управління
архітектури і містобудування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
визнання незаконним рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №392
від 27.07.2007 року залишено без розгляду.

Після залишення без розгляду
зустрічного позову в порядку
цивільного судочинства 16 листопада 2010
року, позивач звернулася з позовом про
визнання незаконним рішення
виконавчого комітету №392 від 27 липня 2007
року в частині дачі ОСОБА_2 дозволу на
перепланування власної квартири
АДРЕСА_1 (загальна площа - 151,8кв.м.) в
межах орендованої земельної ділянки 17
листопада 2010 року в порядку
адміністративного судочинства.

Вказані фактичні обставини справи
свідчать про те, що причини пропуску
строку звернення до суду є поважними.
Разом з тим, вищенаведені обставини
судом першої інстанції не було взято до
уваги та належним чином не надано
оцінку.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
переконання, що судом першої інстанції
дано передчасну юридичну оцінку
фактичним обставинам справи, оскільки
причини пропуску позивачем строку
звернення до суду є поважними.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що суд першої
інстанції, залишивши без розгляду
позовну заяву позивача, позбавив його
можливості захистити свої права та
інтереси, відповідно порушив його
право на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету. Проявом цього права є
забезпечення для кожної особи
можливості звернутися до суду.

Європейський Суд з прав людини у справі
"Іліан проти Туреччини" зазначає, що
правило встановлення обмежень доступу
до суду у зв'язку з пропуском строку
звернення повинно застосовуватися з
певною гнучкістю і без надзвичайного
формалізму, воно не застосовується
автоматично і не має абсолютного
характеру; перевіряючи його виконання
слід звертати увагу на обставини
справи.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, а ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" передбачає, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувану
ухвалу суду першої інстанції необхідно
скасувати як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження її розгляду,
оскільки доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала, як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі -
скасуванню, і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и
в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а ухвалу Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 26
вересня 2013 року про залишення позовної
заяви без розгляду у справі № 0907/2а-3318/11,
2а/344/583/13 - скасувати, і направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П.Кушнерик