Справа № 813/2007/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/2007/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій та скасування
Суть справи.
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області (далі - ГУПФ України у
Львівській області) до Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - ГУЮ у Львівській
області), Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - УДВС ГУЮ у Львівській
області), Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області) з наступними
- визнати протиправними дії
державного виконавця при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41894661 від 10.02.2014 року;
- скасувати постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41894661 від 10.02.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що постанова
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 41894661 від 10.02.2014 року постановлена
із порушенням вимог ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки ГУПФ України у Львівській
області, як юридична особа, є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, а саме
Пенсійного фонду України, а не його
територіальним підрозділом. Відтак,
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-1137/12/1370 від 20.01.2014 року,
виданого Львівським окружним
адміністративним судом 20.01.2014 року не
підвідомче ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області. Крім того, на думку позивача,
виконавче провадження відкрите з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки у
виконавчому листі відсутні дата
прийняття і номер рішення, згідно з
яким видано виконавчий лист, що є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження». З врахуванням
вищевикладеного просить визнати
протиправними дії державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження та скасувати оскаржувану
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги у повному
обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач 1, 2, 3 явки уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечив, про дату, час і місце
судового засідання повідомлені
належним чином відповідно до ст. 38 КАС
України телефонограмою, проти
одержання якої не заперечили /а.с.48/.
Письмових заперечень чи клопотань
іншого змісту на адресу Львівського
окружного адміністративного суду від
відповідачів не надходило.
Суд, з врахуванням положень ч. 4 ст. 128
КАС України, заслухав пояснення
представника позивача, з'ясував
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, а також ті, які мають
інше значення для вирішення справи,
повно, всебічно та об'єктивно дослідив
докази у справі, та -
Головним державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області 10.02.2014
року ОСОБА_2 прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження №
41894661 /а.с.10/ щодо виконання виконавчого
листа № 2а-1137/12/1370 виданого Львівським
окружним адміністративним судом 20.01.2014
року /а.с.45/. Вищевказаним виконавчим
документом зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області провести
перерахунок пенсій ОСОБА_3 на підставі
довідки Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про грошове
забезпечення для перерахунку пенсій,
починаючи з 01.01.2008 року з урахуванням
премії у розмірі 30 відсотків та
надбавку у розмірі 50 відсотків за
особливі умови служби і виплатити
ОСОБА_3 відповідний розмір
перерахованої пенсії. Відповідно до
постанови ВП № 41894661 від 10.02.2014 року
боржику надано строк для самостійного
виконання рішення до 17.02.2014 року.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження» № 606-ХІV від
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 606-ХІV
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Згідно зі ст. 17 Закону № 606-ХІV
встановлено, що примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, виконавчих листів, що
видаються судами.
Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України, за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо судове
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 25
Закону № 606-ХІV, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або
підвідомчістю виконання рішення (п. 4 ч.
1 ст. 26 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 20 Закону № 606-ХІV
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону, інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Інструкцією про
проведення виконавчих дій, яка
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року №74/5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 15.12.1999 року за № 865/4158 (далі -
Інструкція).

Відповідно до п. 3.2.1. Інструкції
виконавчі дії проводяться державним
виконавцем відповідного органу
державної виконавчої служби, який
розташований: за місцем проживання,
роботи боржника - фізичної особи або за
місцезнаходженням його майна; за
місцезнаходженням постійно діючого
керівного органу або майна боржника -
юридичної особи; за місцем здійснення
певних дій, які зобов'язаний вчинити
боржник за відповідним рішенням суду
або іншого органу (посадової особи).

Статтею 21 Закону № 606-ХІV встановлено
підвідомчість виконавчих проваджень
відділам примусового виконання рішень.

Так, ч. 2 ст. 21 Закону № 606-ХІV
передбачено, що на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі покладається виконання
рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Організацію, повноваження та
порядок діяльності центральних
органів виконавчої влади України
визначає Закон України «Про центральні
органи виконавчої влади» № 3166-VІ від
17.03.2011 року (далі - Закон № 3166-VІ).

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 21 Закону №
3166-VІ територіальні органи
центрального органу виконавчої влади
утворюються як юридичні особи
публічного права в межах граничної
чисельності державних службовців та
працівників центрального органу
виконавчої влади і коштів,
передбачених на його утримання,
ліквідовуються, реорганізовуються за
поданням міністра, який спрямовує та
координує діяльність центрального
органу виконавчої влади, Кабінетом
Міністрів України. Територіальні
органи центрального органу виконавчої
влади діють на підставі положень, що
затверджуються керівником
центрального органу виконавчої влади.

Положенням про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.06.2002 р. № 11-2 (у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 25.02.2008р. № 5-5) визначено, що
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
(далі - Управління) утворюють систему
органів Пенсійного фонду України (далі
- Фонд), який є центральним органом
виконавчої влади (п.1.1. Положення).

Слід зазначити, що вищевказаним
Положенням не передбачено, що Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області є територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади, як визначено ст. 21
Закону № 606-ХІV.

Таким чином, боржник у виконавчому
провадженні № 41894661 є територіальним
органом центрального органу
виконавчої влади, а не територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади, а тому таке виконавче
провадження не підвідомче відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Львівській області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що постанова головного
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області про відкриття
виконавчого провадження від 10.02.2014 року
ВП № 41894661 є протиправною і підлягає
скасуванню.

Покликання ж позивача на те, що у
виконавчому документі відсутні дата і
номер рішення, згідно з яким видано
виконавчий документ, суд до уваги не
бере, оскільки зі змісту такого
встановлено: «Справа « 2а-113/12/1370;
виконавчий лист № 2а-1137/12/1370; Львівський
окружний адміністративний суд,
Львівський апеляційний
адміністративний суд; 16 липня 2012 року
розглянув адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії». Зокрема, визначені усі
необхідні реквізити як стягувача, так і
боржника за виконавчим листом /а.с.45/.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 72 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищевикладеного, позовні
вимоги є підставними, обґрунтованими
та слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судові витрати зі сторін стягувати не
належить.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-71, 86, 94, 128,
159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області ОСОБА_2 щодо
винесення постанови ВП № 41894661 від
10.02.2014 року про відкриття виконавчого
провадження.

3. Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області ВП № 41894661 від 10.02.2014
року про відкриття виконавчого
провадження.

4. Судові витрати зі сторін не
стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 16.20 год. 19.05.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.