Справа № 825/1263/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року
Чернігів Справа № 825/1263/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю прокурора відділу
прокуратури м. Чернігова Коляда Ю.О.,
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Приходько І.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду справу за
адміністративним позовом заступника
прокурора м. Чернігова в інтересах
ОСОБА_2 до Деснянського районного
відділу Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання дій
протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

Заступник прокурора м. Чернігова в
інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Деснянського районного відділу
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, в якому просить суд визнати
дії відповідача щодо зняття з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1
протиправними; скасувати рішення
відповідача про зняття з реєстрації
місця проживання ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
заступник прокурора м. Чернігова
посилається на те, що відповідачем
протиправно знято позивача з
реєстрації місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки
відсутнє судове рішення про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, яке є підставою
для зняття особи з реєстраційного
обліку відповідно до статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні».

В судовому засіданні прокурор та
позивач позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні в задоволенні позову просив
відмовити та пояснив, що зняття особи з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі заяви
власника житла і документів, які
свідчать про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням та не залежить від волі
особи, яку знімають з реєстрації місця
проживання. Тому, відповідачем
правомірно на підставі заяви ОСОБА_4,
який є представником власника квартири
ОСОБА_5, знято позивача з реєстрації
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення прокурора,
позивача, представника відповідача,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
власником квартири був ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі акта державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки, приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 видано
свідоцтво від 27.02.2014 № 614 про придбання
ОСОБА_5 двокімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
раніше належала ОСОБА_6

На підставі вказаного свідоцтва 27.02.2014
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно був внесений запис про
ОСОБА_5, як власника нерухомого майна,
що підтверджується копією витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 18373703 (а.с. 32-33).

05.03.2014 ОСОБА_4, який згідно довіреності
від 12.02.2014 № 376 є представником ОСОБА_5,
звернувся до Деснянського районного
відділу Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області з заявою про
зняття з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2 До заяви було додано копію
довіреності та витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності.

Відповідачем, на підставі поданої
заяви та доданих до неї документів,
05.03.2014 було знято ОСОБА_2 з реєстрації
місця проживання, про що зроблено
відмітку в картці реєстрації (а.с. 28).

Відносини, пов'язані зі свободою
пересування та вільним вибором місця
проживання в Україні, що гарантуються
Конституцією України і закріплені
Загальною декларацією прав людини,
Міжнародним пактом про громадянські та
політичні права, Конвенцією про захист
прав людини та основоположних свобод і
протоколами до неї, іншими
міжнародними договорами України,
регулюються Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», який
визначає порядок реалізації свободи
пересування та вільного вибору місця
проживання і встановлює випадки їх
обмеження.

Відповідно до приписів статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі: заяви особи або її законного
представника; судового рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою; свідоцтва про
смерть; паспорта або паспортного
документа, що надійшов з органу
державної реєстрації актів цивільного
стану, або документа про смерть,
виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній, установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.

Згідно пункту 3.1. Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012 №
1077, зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі, в тому числі, інших
документів, які свідчать про
припинення підстав на право
користування житловим приміщенням
(закінчення строку дії договору оренди,
найму, піднайму житлового приміщення,
строку навчання в навчальному закладі
(у разі реєстрації місця проживання в
гуртожитку навчального закладу на час
навчання), відчуження житла та інших
визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах,
визначених в абзацах вісім та дев'ять
пункту 3.1 цього розділу,
здійснюється за клопотанням
уповноваженої особи закладу/установи
або за заявою власника/наймача житла
або їх законних представників.

Таким чином, інші документи, які
свідчать про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням, є самостійними підставами
для зняття особи з реєстрації місця
проживання поряд з іншими,
передбаченими статтею 7 зазначеного
Закону підставами.

За відсутності права власності на
житло у зареєстрованої особи можуть
бути підстави для здійснення
користування житлом, проте, позивач
жодних доказів щодо наявності таких
підстав не надав, тому свідоцтво про
придбання нерухомого майна від 27.02.2014 №
614 та витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 27.02.2014 №
18373703, згідно яких припинено право
власності ОСОБА_6 (сина позивача) на
зазначену вище квартиру в результаті
реалізації на прилюдних торгах, є в
даному випадку підставою для висновку
про припинення у позивача права
користування житловим приміщенням.

Посилання прокурора на те, що під час
зняття позивача з реєстрації місця
проживання було відсутнє судове
рішення про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
судом не приймаються до уваги, з огляду
на те, що чинним законодавством не
визначено наявність судового рішення
про позбавлення права користування
житловим приміщенням обов'язковою
умовою для зняття особи з реєстрації
місця проживання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем у
відповідності до вимог вказаного
Закону та Порядку було проведено
зняття з реєстрації місця проживання
позивача.

Згідно з частиною першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову заступника
прокурора м. Чернігова необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову заступника прокурора м.
Чернігова в інтересах ОСОБА_2 до
Деснянського районного відділу
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській області
про визнання дій протиправними та
скасування рішення - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.О.
Непочатих