Справа № 2а-1670/5451/12
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

14 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
2а-1670/5451/12

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю: секретаря судового
засідання Ковальова Д.О.,

представника заявника - Бургели І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві в приміщенні
суду заяву Управління державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області про
роз'яснення судового рішення від 16.10.2012
року у справі № 2а-1670/5451/12, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду від 16.10.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.01.2013 року,
позов Приватного акціонерного
товариства "Підприємство з іноземними
інвестиціями "Інтервибухпром" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 02.08.2012 року №№
/1091, /118, /1092 задоволено
та стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати на суму 2 146 грн.

24.04.2014 року Управлінням державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області
подано до суду заяву про роз'яснення
постанови суду від 16.10.2012 року у справі
№ 2а-1670/5451/12 в частині її виконання.

Розглянувши заяву про роз'яснення
судового рішення, суд дійшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що у
резолютивній частині постанови суду
від 16.10.2012 року у справі № 2а-1670/5451/12
зазначено: стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати в сумі 2146 грн.

У заяві від 24.04.2014 року Управління
державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області просить роз'яснити судове
рішення в частині стягнення судових
витрат з Державного бюджету України.

З приводу порядку списання коштів при
виконанні постанови суду від 16.10.2012
року у справі № 2а-1670/5451/12, суд зазначає
наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 9
розділу VI Прикінцевих та перехідних
положень Бюджетного кодексу України у
разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Відповідно до пункту 24 Порядку
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Суд звертає увагу, що стягнення
коштів при виконанні вказаної
постанови не може проводитися шляхом
безспірного списання коштів з рахунка,
на який вони були зараховані, з огляду
на наступне.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 судовий збір
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України. Кошти
судового збору спрямовуються на
забезпечення здійснення правосуддя,
зміцнення матеріально-технічної бази
судів, включаючи створення та
забезпечення функціонування Єдиної
судової інформаційної системи,
веб-порталу судової влади, комп'ютерних
локальних мереж, сучасних систем
фіксування судового процесу, придбання
та обслуговування комп'ютерної і
копіювально-розмножувальної техніки,
впровадження електронного цифрового
підпису.

Тобто, відшкодування судових витрат з
рахунку, на який надходять кошти
судового збору, тягне за собою
безпідставне зменшення видатків на
забезпечення здійснення правосуддя і
означає, що витрати сторін
компенсуються за рахунок судів.

Безспірне списання коштів із
вищевказаного спеціального рахунку
можливе лише в процедурі повернення
коштів, випадки якого передбачені ст. 7
Закону України «Про судовий збір», як
то 1) зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом; 2)
повернення заяви або скарги; 3) відмови
у відкритті провадження у справі; 4)
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням); 5)
закриття провадження у справі.

У випадках, коли судом спір вирішено по
суті із постановленням відповідного
рішення, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, то в частині
розподілу судових витрат судом
вирішується питання про стягнення
судових витрат з винної сторони.

Таке стягнення повинно проводитися
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань розпорядника бюджетних
коштів - суб'єкта владних повноважень,
що був стороною у справі та не на
користь якого винесено рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим адміністративним судом України
від 21.11.2011 за № 2135/11/13-11, який було
доведено до відома суддів місцевих та
апеляційних адміністративних судів
для врахування при здійсненні
правосуддя.

Таким чином, списання коштів, на
виконання постанови суду від 16.10.2012
року у справі № 2а-1670/5451/12, повинно
проводитись відповідно до пункту 24
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ.

Стосовно роз'яснення судового рішення,
суд дійшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви
Управління державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області з огляду на
наступне.

Згідно статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі
ухвалою роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту.

Вказана стаття передбачає можливість
роз'яснення судом ухваленого ним
рішення з метою усунення такого
недоліку, як незрозумілість судового
рішення, що перешкоджає його належному
виконанню, але без виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом.

Роз'яснення судового рішення може бути
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання.

В даному випадку підстав для
роз'яснення вказаного судового рішення
суд не вбачає, оскільки воно є чітким та
цілком зрозумілим, тому не потребує
роз'яснення, у зв'язку з чим заява
Управління державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області про роз'яснення
судового рішення не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 170 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Управління
державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області про роз'яснення судового
рішення від 16.10.2012 року у справі №
2а-1670/5451/12 - відмовити.

Копію ухвали направити особам,
які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Полтавський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали з одночасним
поданням копії апеляційної скарги до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
А.Б. Головко