Справа № 2а-6550/12/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Київ К/9991/79915/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Ланченко Л.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 року
по справі №2а-6550/12/2070 за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Агропродторг» до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Агропродторг» звернулось до суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень №, №,
№ від 30.12.2011 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Фахівцями ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
проведена планова виїзна
документальна перевірка ПАТ
«Агропродторг» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства.

За результатами перевірки встановлено
порушення позивачем пп.4.1.6 п.4.1 ст.4,
пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі - Закон № 334/94-ВР); пп.139.1.4, пп.139.1.1,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п.138.10.2 «г», п.п.138.10.3
«г» Податкового Кодексу України; ч.1, 5
ст.203, п.1.2 ст.215, ст.228 ЦК України; п.п.7.2.1,
п.п.7.2.3, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР).

За наслідками перевірки ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова 30.12.2011
року прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 997080,00
грн. - основний платіж, 249270,00 грн.
штрафні санкції; № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 410230,00 грн. -
основний платіж, 102557,50 грн. штрафні
санкції; № від 30.12.2011 року про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 723116,00 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом
(пункт 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР).

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з пп. «а»
п.198.1 ст.198 Податкового кодексу
України, виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 ст. 201 ПК України).

При цьому, згідно з п. 201.8 ст. 201 ПК
України, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР та
Податкового кодексу України, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Судами встановлено, що постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 03.10.2011 року
по справі №2а-5412/11/2070, яка набрала
законної сили згідно ухвали
Харківського адміністративного
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2012 року, визнано протиправними
дії ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова щодо коригування (зменшення)
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ ПАТ «Агропродтрог»,
оскільки судом встановлено
безпідставність висновку ДПІ про
нікчемність правочинів, укладених між
ПАТ «Агропродтрог» та ТОВ «Трейд-Ойл»
та спростування таких висновків
зібраними по справі доказами -
первинними документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету зумовлює
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби
відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 року
по справі №2а-6550/12/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписЛанченко Л.В. підписРибченко А.О.