Справа № 2а-3715/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-3715/11 Головуючий у 1-й
інстанції: Юзькова О. Л.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва на
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва (далі
відповідач, УПФУ) про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
перерахунок та виплату пенсії як
державному службовцю та інваліду війни
із розрахунку 90 % заробітної плати
заступника міністра оборони України та
40 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29.09.2011 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач в період з 1965 по 2003 роки
проходив військову службу на різних
військово-медичних посадах. У вересні
2003 року у званні генерал-лейтенанта
медичної служби був звільнений із
Збройних Сил України у запас.

13 грудня 2006 року Постановою Кабінету
Міністрів України № 1706 позивач був
звільнений з посади заступника
Міністра оборони України, а 14 грудня 2006
року наказом Міністра оборони України
№ 107 звільнений з роботи за віком. Також
позивач є інвалідом війни другої групи,
тому має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни, та, відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

Позивач, не погоджуючись з діями УПФУ
щодо розрахунку його пенсійного
забезпечення, звернувся з позовом до
суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується:
інвалідам війни II групи на 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

За змістом статті 37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону передбачено порядок
і умови перерахунку пенсій державних
службовців, відповідно до якого у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Пункт 6 статті 92 Конституції, ст. ст. 17, 19
ЗУ „Про державні соціальні стандарти
та державні соціальні гарантії"
наголошують, що мінімальна пенсія за
віком є державною гарантією і
визначається виключно Законом
України.

Однак, відповідачем в порушення
зазначених норм з 22.05.2008 року по 08.09.2009
року пенсія позивачу обраховувалась із
застосуванням норм Постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року,
яка істотно звужувала обсяг
встановлених законом прав позивача, що
є порушенням ч. 3 ст. 22 Конституції
України.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про державну службу», «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» мають вищу
юридичну силу, ніж вказана вище
постанови Кабінету Міністрів України,
яка істотно звужувала обсяг
встановлених законом прав позивача,
тому відповідач протиправно
обраховував пенсійні виплати позивачу
без застосування норм зазначених
Законів.

Судом встановлено, що позивач працював
на державній службі понад 25 років,
відтак на нього поширюються норми
статті 37 Закону України «Про державну
службу» щодо призначення та виплати
пенсії у розмірі 90 % заробітної плати.

Як свідчать матеріали справи, зокрема,
зміст довідки про заробіток № 281/72д від
08.02.2010 року (а. с. 84), виданої
Розрахунково-касовим управлінням
Міністерства оборони України,
заробітна плата на посаді заступника
Міністра оборони України складає,
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України № 510 від 30.06.2005 року - 17327 грн. 60
коп, тому, у відповідності до статті 37-1
Закону України «Про державну службу»,
при перерахунку пенсії слід
застосовувати суму заробітної плати,
на яку нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу зазначеної в Довідці №
281/72д від 08.02.2010 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
перерахувати та виплатити ОСОБА_2
пенсію, у відповідності до вимог
статтей 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу», Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з урахуванням
розміру заробітної плати, встановленою
довідкою про заробіток № 281/72д від
08.02.2010 року та вже виплачених сум.

Позовні вимоги підлягають задоволенню
в періоді з 07.07.2008 року, відповідно до
вимог ст. 99 КАС України (у редакції
чинній, на момент виникнення спірних
правовідносин).

Оскільки у суду відсутні повноваження
щодо обрахування розміру пенсійних
виплат, які підлягають сплаті, як і щодо
задоволення позовних вимог на
майбутнє, оскільки порушення права
позивача в такому випадку відсутнє, то
вірним є висновок суду першої
інстанцїі щодо відмови в задоволенні
решти позовних вимог, заявлених ОСОБА_2

Судова колегія апеляційної
інстанції не вбачає порушень судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
29.09.2011 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29.09.2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.