Справа № 808/9556/13-а
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року (14 год. 15 хв.)Справа №
808/9556/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Максименко Л.Я., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області, м. Мелітополь

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Мелітополь

про: стягнення заборгованості по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області (далі -
позивач або УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області) звернулось із
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач або ФОП ОСОБА_1), в якому
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі 4
649,46 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує приписами
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон України №
2464-VI), згідно якого платники єдиного
внеску зазначені у п. 4 ч. 1 ст. 4 даного
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб-підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок. Зазначає, що
у зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань по сплаті суми єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, УПФУ в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області 03.05.2013 сформовано
вимогу № Ф-1458 про сплату недоїмки в
розмірі 4 649,46 грн., яка узгоджена з
відповідачем 07.06.2013, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Враховуючи, що
заборгованість відповідача зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 4 649,46 грн. залишається не
погашеною, позивач просить стягнути її
в судовому порядку.

19.03.2014 від відповідача до суду надійшла
заява (вх. № 10766), згідно якої ФОП ОСОБА_1
просить відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю та
розглянути справу з урахуванням
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.02.2014 у справі № 808/5402/13-а.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.01.2014, за
письмовим клопотанням представника
відповідача (вх. № 863), провадження у
справі було зупинено до набрання
законної сили судовим рішенням по
справі № 808/5402/13-а.

Відповідно до ухвали Запорізького
окружного адміністративного суду від
09.04.2014 провадження в адміністративній
справі № 808/9556/13-а поновлено, у зв'язку з
тим, що наразі відпали обставини, які
слугували підставою для зупинення
провадження у справі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. 08.04.2014 до суду
надійшло клопотання (вх. № 13605), в якому
позивач просить розглянути справу за
відсутності уповноваженого
представника УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області за наявними у справі
матеріалами. Позов підтримує в повному
обсязі.

ФОП ОСОБА_1 в судове засідання також не
з'явилась. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена судом
належним чином. Судова повістка
отримана 28.03.2014, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення..

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно із ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, за відсутності
представників сторін, в порядку
письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та
з'ясувавши всі обставини
адміністративної справи, які мають
юридичне значення для розгляду та
вирішення спору по суті, дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,
судом встановлено наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України № 2464-VI, а також
Порядком формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.11.2010 за № 1014/18309.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України № 2464-VI, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464-VI
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами ч. 3 ст. 9 Закону України №
2464-VI, обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у
випадках,передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі актів
перевірки правильності нарахування та
сплати єдиного внеску, звітності, що
подається платниками до органів
доходів і зборів, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 3.2 Порядку № 22-2 3, ФО -
підприємці, у тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
формують та подають до органів
Пенсійного фонду звіт самі за себе один
раз на рік до 10 лютого року, наступного
за звітним періодом.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що
04.02.2013 відповідачем до Пенсійного фонду
України був наданий звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2012 рік, яким самостійно
визначено зобов'язання по сплаті
єдиного внеску за період з квітня по
грудень 2012 року на загальну суму 3 455,43
грн.

За правилами ч. 8 ст. 9 Закону України №
2464-VI платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Крім того, згідно розрахунку № 610 від
03.05.2013, УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області було нараховано суму єдиного
внеску за період з січня по березень 2013
року в розмірі 1 194,03 грн.

Враховуючи, що на кінець звітного
періоду відповідачем не були погашені
зобов'язання по сплаті внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
4 649,46 грн., позивачем відповідно до
Інструкції про порядок обчислення і
сплати єдиного внеску на
загальнобов'язкове державне соціальне
страхування, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 № 21-5, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за
№ 994/18289, була сформована вимога № Ф 1458
від 03.05.2013 про сплату недоїмки по
єдиному внеску в розмірі 4 649,46 грн.

Як вбачається із наданої позивачем
копії поштового конверту,
вищезазначена вимога про сплату
недоїмки була направлена на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Отже, згідно картки особового рахунку
платника (період розрахунку з 01.01.2011 по
07.04.2014), за відповідачем рахується
недоїмка зі сплати єдиного внеску в
сумі 5 843,49 грн., з якої позивачем до
стягнення заявлено 4 649,46 грн.

Не погоджуючись із вимогою позивача
про сплату недоїмки ФОП ОСОБА_1
звернулась із адміністративним
позовом до Запорізького окружного
адміністративного суду, про скасування
вимог УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області про сплату недоїмки від 11.03.2013
зі сплати єдиного внеску в розмірі 3 455,43
грн. та від 03.05.2013 зі сплати єдиного
внеску в розмірі 4 649,46 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.07.2013
(суддя Кисіль Р.В.) по справі № 808/5402/13-а
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області про
скасування вимог про сплату недоїмки
задоволено частково, а саме визнано
протиправною та скасовано вимогу про
сплату недоїмки від 03.05.2013 № Ф 1458,
складену Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області, в частині нарахування ОСОБА_1
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
січень - березень 2013 року в сумі 1194 грн.

06.02.2014 Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом винесено
постанову у справі № 808/5402/13-а, згідно
резолютивної частини якої постанову
Запорізького окружного
адміністратвиного суду від 10.07.2013 у
справі № 808/5402/13-а в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про сплату
недоїмки № Ф-1458 від 11.03.2013 р., складену
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області, якою
зобов'язано ОСОБА_1 сплатити єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у сумі
3455,43 грн. скасовано. Позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання протиправною
та скасування вимоги про сплату
недоїмки № Ф-1458 від 11.03.2013 р. -
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано вимогу про сплату недоїмки №
Ф-1458 від 11.03.2013 р., складену Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області, якою зобов'язано
ОСОБА_1 сплатити єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у сумі
3455,43 грн.

В іншій частині постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
10.07.2013 у справі № 808/5402/13-а було залишено
без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.02.2014 у справі № 808/5402/13-а набрала
законної сили 06.02.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд дійшов наступних
висновків.

Зокрема, ФОП ОСОБА_1 у відповідності до
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» була
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах із зменшенням
пенсійного віку, встановленого ст. 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку з наявністю
достатнього трудового стажу за списком
№ 2.

06.08.2011 року набрала чинності ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
відповідно до якої особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що оскільки ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком на пільгових
умовах призначено зі зменшенням
пенсійного віку, тому у позивача
відсутній обов'язок по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Також, постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.02.2014 у справі № 808/5402/14
встановлено, що єдиною підставою для
виникнення у фізичної
особи-підприємця, пенсіонера за віком,
обов'язку зі сплати єдиного внеску є
його добровільна участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

При цьому матеріали справи не містять
доказів того, що ФОП ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» уклала з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
факт підписання ФОП ОСОБА_1 звіту сум
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
04.02.2013 не може свідчити про самостійне
визначення позивачем сум єдиного
внеску із подальшим зобов'язанням до їх
добровільної сплати. Більш того
подання звіту не є підставою для
ігнорування приписів ч. 4 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та стягнення з
ФОП ОСОБА_1 сум єдиного внеску, від
сплати якого вона звільнена як
пенсіонер за віком.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про
неправомірність та необґрунтованість
вимог про сплату недоїмки з самостійно
визначених ФОП ОСОБА_1 сум єдиного
внеску від № Ф-1458 від 11.03.2013 р. та № Ф-1458
від 03.05.2013р., а також про наявність
достатніх підстав для їх скасування.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі, якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладеного та враховуючи
положення ст. 72 КАС України, оскільки
судом апеляційної інстанції
встановлено факт неправомірності та
необгрунтованості самостійно
визначених ФОП ОСОБА_1 та донарахованих
УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області сум єдиного внеску, які
підлягають сплаті відповідачем до
Пенсійного фонду України, а відтак
встановлено відсутність зобов'язання у
відповідача сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, у зв'язку з чим
вимоги про сплату недоїмки від № Ф-1458
від 11.03.2013 (на суму 3 455,43 грн.) та № Ф-1458
від 03.05.2013 (на суму 4 649,46 грн.) були
скасовані, суд вважає, що у задоволенні
позовних вимог УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області щодо стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 4 649,46 грн.
слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 72, 86, 94, 128, 158 - 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко