Справа № 577/586/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.Справа № 577/586/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотоп та Конотопському
районі Сумської області на постанову
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 05.03.2014р. по справі
№ 577/586/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотоп та Конотопському
районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотоп
та Конотопському районі Сумської
області (далі - відповідач), в якому
просила суд:

- визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотоп та Конотопському районі
Сумської області від 10.10.2013р. про
припинення виплати їй пенсії за
вислугою років;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Конотоп та
Конотопському районі Сумської області
відновити їй виплату пенсії за
вислугою років, провести розрахунок
невиплачених коштів з 01.10.2013р. та
виплатити їх.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 05.03.2014р. зазначений позов
задоволено.

Визнано неправомірним Розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотоп та Конотопському районі
Сумської області від 10 жовтня 2013 року
про припинення ОСОБА_1 виплату пенсії
за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Конотоп та
Конотопському районі Сумської області
відновити виплату ОСОБА_1 пенсії за
вислугу років, провести перерахунок
невиплаченої пенсії з 01 жовтня 2013 року
та виплатити неотриману пенсію.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст. 7, 10,
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 12 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.ст. 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 23.01.1981р. по 08.04.2002р. працювала на
посадах вчителя та директора школи .

З 09.04.2002р. по 01.11.2012р. позивач перебувала
на виборній посаді сільського голови
В'язівської сільської ради .

З 01.11.2012р. повноваження ОСОБА_1 як
сільського голови було достроково
припинено у зв'язку з виходом на пенсію
за вислугою років.

10.06.2013р. ОСОБА_1 обрано В'язівським
сільським головою.

10.10.2013р. Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Конотоп та Конотопському
районі Сумської області було прийнято
розпорядження про припинення позивачу
виплати пенсії за вислугу років у
зв'язку з обранням її сільським
головою.

ОСОБА_1, не погодившись з таким рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотоп та Конотопському районі
Сумської області, звернулася до суду з
вимогою про скасування такого рішення
та виплату недоплачених коштів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з протиправності
рішення відповідача про припинення
виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з п. "е" статті 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
призначення пенсії за вислугу років
мають працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи не менше 25 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993р. № 909 затверджено Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.

Так, за приписами п. 1 зазначеного
Переліку посади учителя та директора
загальноосвітнього навчального
закладу відносяться до посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років.

Із заперечень відповідача вбачається,
що стаж роботи позивача на посаді
вчителя та директора
загальноосвітньої школи складає 21 рік 2
місяці 16 днів.

Після звільнення з посади директора
школи, позивач перебувала на виборній
посаді сільського голови.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
на сільських, селищних, міських голів
поширюються повноваження та гарантії
депутатів рад, передбачені законом про
статус депутатів рад, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч.4 ст.33 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» час
роботи депутата у місцевій раді на
постійній основі зараховується до
загального і безперервного стажу
роботи (служби) депутата, а також стажу
роботи (служби) за тією спеціальністю,
за якою він працював до обрання на
виборну посаду в раді.

На підставі зазначених приписів
законодавства позивачу було
зараховано до стажу роботи як
працівника освіти час роботи на посаді
сільського голови, у зв'язку з чим
позивач набула права на призначення
пенсії за вислугу років.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач залишила роботу в закладі
освіти у зв'язку з обранням її
сільським головою.

Таким чином, ОСОБА_1 дотримано вимоги
для призначення пенсії за вислугу
років закріплені ст. 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», оскільки
на посадах, робота на яких дає право
призначення пенсії за вислугу років,
позивач після призначення їй пенсії не
працювала. Перебування на посаді
сільського голови не дає права на
призначення пенсії за вислугу років, а
лише зараховується до спеціального
стажу. Так, позивачу зараховано час
роботи на виборній посаді до
спеціального стажу роботи та загалом
стаж позивача склав більше 25 років, що
дає їй право як працівнику освіти, який
залишив свою посаду в закладі освіти
право на призначення пенсії за вислугу
років.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
припинення виплати відповідачем
позивачу пенсії за вислугу років є
протиправним.

Враховуючи викладене, переглянувши
постанову суду першої інстанції,
колегія суддів, підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотоп
та Конотопському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 05.03.2014р. по справі № 577/586/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Старостін В.В.