Справа № 2а-128/09/1470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Київ К/9991/37643/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Ланченко Л.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Ареал-Снігурівка» на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
у справі № 2а-1298/10/1470 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ареал-Снігурівка»
до Снігурівської міжрайонної
державної податкової інспекції у
Миколаївській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю ««Ареал-Снігурівка»
звернулось з адміністративним позовом
до Снігурівської міжрайонної
державної податкової інспекції у
Миколаївській області про скасування
податкового повідомлення-рішення №
/3 від 05.11.2009 року, яким позивачу
зменшена сума бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за листопад на 2182913,00 гривень.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010 року
у даній справі позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ «Ареал-Снігурівка»
було подано до Снігурівської МДПІ
загальну податкову декларацію з
податку на додану вартість за листопад
2008 року із зазначенням суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника в розмірі 4697067,00 грн.

У зв'язку з поданням даної декларації з
від'ємним значенням, посадовими
особами Снігурівської МДПІ було
проведено виїзну позапланову
перевірку ТОВ «Ареал-Снігурівка» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість розрахунковий рахунок
платника у банку за листопад 2008 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, що декларувалось в
періоді з червня 2008 по жовтень 2008 року.

За наслідками перевірки податковим
органом зазначено, що ТОВ
«Ареал-Снігурівка» завищено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість в листопаді 2008 року на
суму 4697067,00 грн.

На підставі вказаних висновків та
процедури адміністративного
оскарження податковим органом
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до абз. 2 п.11.21 ст.11 Закону
України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) сума податку на

додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва.

На підставі п. 11.29 ст. 11 Закону № 168/97-ВР,
згідно із яким зупинена дія пункту 7.7
статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті цього
Закону в частині сплати до бюджету
податку на додану вартість щодо
операцій з поставки товарів (робіт,
послуг) власного виробництва,
включаючи продукцію (крім підакцизних
товарів), виготовлену на давальницьких
умовах із власної
сільськогосподарської сировини, за
винятком операцій з поставки
переробним підприємствам молока та
м'яса живою вагою, що здійснюються
сільськогосподарськими
товаровиробниками незалежно від
організаційно-правової форми та форми
власності, в яких сума, одержана від
поставки сільськогосподарської
продукції власного виробництва та
продуктів її переробки за попередній
звітний (податковий) рік, становить не
менше 50 відсотків загальної суми
валового доходу підприємства.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1.2 розділу
1 «Загальні положення» Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 року № 166,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 9 липня 1997 року за № 250/2054,
платники податку, в яких згідно із
чинним законодавством (пункти 11.21, 11.29
Закону № 168/97-ВР) суми ПДВ повністю
залишаються в розпорядженні для
цільового використання, подають
податкову декларацію з ПДВ (скорочену).
До такої податкової декларації
включаються лише ті операції, що
стосуються спеціальних режимів,
установлених зазначеними пунктами.

Згідно з пунктом 4 Порядку акумуляції
та використання коштів, які
нараховуються сільськогосподарськими
товаровиробниками - платниками податку
на додану вартість щодо операцій з
продажу товарів (робіт, послуг)
власного виробництва, включаючи
продукцію (крім підакцизних товарів),
виготовлену на давальницьких умовах із
власної сільськогосподарської
сировини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1999 року № 271, на підставі даних
бухгалтерського та податкового обліку
сільськогосподарський товаровиробник
складає декларацію з ПДВ з
реалізованої продукції, товарів (робіт,
послуг) власного виробництва,
включаючи продукцію (крім підакцизних
товарів), виготовлену на давальницьких
умовах із власної
сільськогосподарської сировини, крім
операцій з продажу переробним
підприємством молока та м'яса живою
вагою, і в терміни, передбачені
законодавством для звітності, подає її
до органів державної податкової
служби. Одночасно з декларацією з ПДВ
за відповідний звітний період
сільськогосподарські товаровиробники
подають до органу державної податкової
служби за місцем реєстрації довідку
про цільове використання сум ПДВ за
попередній звітний період, форма та
зміст якої визначаються Державною
податковою адміністрацією України за
погодженням із Міністерством аграрної
політики. Залишок податкових
зобов'язань відповідно до декларації з
ПДВ з реалізованої продукції, товарів
(робіт, послуг) власного виробництва,
включаючи продукцію (крім підакцизних
товарів), виготовлену на давальницьких
умовах із власної
сільськогосподарської сировини, тобто
різниця між сумою ПДВ, одержаною
сільськогосподарськими
товаровиробниками від покупців, та
сумою ПДВ, сплаченою ними
постачальникам, перераховується
сільськогосподарськими
товаровиробниками з поточного рахунка
на окремий рахунок у терміни,
передбачені для перерахування суми ПДВ
до бюджету. Не перераховані на окремий
рахунок зазначені кошти вважаються
такими, що використовуються не за
цільовим призначенням, і підлягають
стягненню до державного бюджету в
безспірному порядку. Зазначений
окремий рахунок сільськогосподарський
товаровиробник повинен відкрити
протягом одного звітного періоду.
Залишок податкового кредиту
відповідно до згаданої декларації,
тобто від'ємна різниця між сумою ПДВ,
одержаною сільськогосподарськими
товаровиробниками від покупців, та
сумою ПДВ, сплаченою ними
постачальникам, зараховується
сільськогосподарським
товаровиробникам на зменшення
податкових зобов'язань наступних
звітних періодів.

Із наведеного випливає, що при
визначенні об'єкта оподаткування
платник ПДВ, який підпадає під дію
пункту 11.29 статті 11 Закону № 168/97-ВР, і
податкове зобов'язання, і податковий
кредит декларує за спеціальною
(скороченою) податковою декларацією.
Оскільки позивач, реалізовуючи
продукцію, на підставі зазначеної
норми не сплачує цей податок до
бюджету, а декларує податкові
зобов'язання за спеціальною податковою
декларацією, використовуючи кошти
відповідно до Порядку акумуляції та
використання коштів, то й податковий
кредит із ПДВ, сформований за
операціями із придбання основних
засобів і послуг, має включатися до
тієї самої декларації та відповідно
зменшувати суму, що залишається в його
розпорядженні.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ареал-Снігурівка» відхилити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
у справі № 2а-1298/10/1470 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписЛанченко Л.В. підписРибченко А.О.