Справа № 130/497/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 130/497/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Порощук П.П.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого-судді: Боровицького О. А.,
суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 24 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Жмеринка та Жмеринському районі
Вінницької області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинення дій ,

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2014 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом до
відповідача в якому просив визнати
протиправним та скасувати
розпорядження управління пенсійного
фонду України у м. Жмеринці та
Жмеринському районі про перерахунок
пенсії позивача; зобов'язати
відповідача провести вірне
призначення, нарахування та доплату
позивачу пенсії за віком з 10 жовтня 2013
року з врахуванням для обчислення
пенсії визначеного у встановленому
порядку показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану
особу в цілому по Україні за 2012 рік -
календарного року, що передує року
нарахування пенсії, з врахуванням
виплачених сум та зобов'язати
відповідача виплатити різниць між
перерахованою та призначеною пенсією
за віком з 10 жовтня 2013 року по день
ухвалення рішення у справі.

Позивач, свої позовні вимоги мотивував
тим, що він працював вчителем
загальноосвітньої школи та в 2002 році
був звільнений з виходом на пенсію за
вислугою років, однак з 2006 року знов
прийнятий на посаду вчителя де працює
по теперішній час. В жовтні 2013 року
позивач подав до відповідача усі
необхідні документи для призначення та
нарахування пенсії за віком, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, однак відповідачем
зроблено не призначення пенсії за
віком, а перерахунок із застосуванням
цього показника за 2007 рік. Позивач
вважаючи такі дії відповідача
протиправними, у своєму позові
посилався на те, що відповідно до
статтей 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок його пенсії
повинен був здійснюватися виходячи з
показника середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за календарний рік, що
передує року призначення пенсії.

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги,
апелянт посилається на те, що
відповідач при призначенні та
нарахуванні позивачу пенсії
необґрунтовано зробив висновок про те,
що позивач звернувся до УПФ саме з
заявою про перерахунок, а не про вірне
її призначення, крім того, відповідач
не надав жодного доказу на
підтвердження своїх дій, натомість
замість вірного призначення зробив
перерахунок пенсії та для обчислення
середньої заробітної плати узяв
показник заробітної плати за 2007 рік,
замість вірного за календарний рік,
який передував року звернення за
нарахуванням пенсії, а саме середню
заробітну плату по Україні за 2012 рік.

Апеляційним судом адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до статті 197 КАС
України, відтак фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється, відповідно до
положень частини 6 статті 12 та частини
1 статті 41 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави і межі апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивачу в 2002
році призначено пенсію за віком
відповідно до пункту "е" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Пенсію призначено із
загального страхового стажу 32 роки 3
місяці (по 25.06.2002) та заробітної плати
за період з 01.06.2000 по 31.05.2002 (24
календарних місяці).

20.09.2006 згідно заяви позивача та наказу
від 30.08.2006 відділу освіти Жмеринської
РДА щодо працевлаштування на роботу на
посаду вчителя математики та фізики в
Телелинецьку ЗОШ І-ІІ ступенів, з 01.09.2006
виплату пенсії позивачу було
припинено, оскільки пенсія за вислугу
років призначається при залишенні
роботи, яка дає право на пенсію.

10 жовтня 2013 року позивачем подана заява
про призначення пенсії за віком, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Позивачу пенсія обчислена з
урахуванням страхового стажу 39 років 3
місяці 4 дні (зараховано по 31.08.2013)
перерахунок пенсії позивача, як
встановлено матеріалами справи,
відповідач провів із застосуванням
цього показника за 2007 рік.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог виходив із
того, що підстави для обрахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2012 рік відсутні, а
тому суд першої інстанції дійшов
висновку, що в задоволенні позовних
вимог позивача потрібно відмовити.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, виходячи з
наступних підстав.

Положеннями статті 7 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" унормовано,
що звернення за призначенням пенсії
може здійснюватися у будь-який час
після виникнення права на пенсію. При
цьому пенсії за віком і по
інвалідності призначаються незалежно
від того, припинено роботу на час
звернення за пенсією чи вона
продовжується. Пенсії за вислугу років
призначаються при залишенні роботи,
яка дає право на цю пенсію.

Частиною четвертою статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон №
1058-IV) встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії
здійснюється із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу
змінюються лише ті показники
розрахунку заробітної плати, на які
здійснюється посилання в цій нормі (за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40
Закону № 1058-IV для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Слова "за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року" означають,
що враховується вся заробітна плата, у
тому числі і та, яку отримував
пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії
в обох випадках розраховується за
формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К),
де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+ ... + КзN); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти
висновку, що заробітна плата, яку
отримував пенсіонер, продовжуючи
працювати після призначення йому
пенсії, має значення для визначення
додаткових коефіцієнтів заробітної
плати за кожний відпрацьований місяць
після призначення пенсії.

Таким чином, у наведеній формулі
обчислення заробітної плати Зп = Зс х
(Ск : К) змінними показниками є (Ск : К).

Зі змісту частини четвертої статті 42
Закону № 1058-IV випливає, що при
обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не визначено, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення
частини другої статті 40 Закону № 1058-IV
цей показник повинен бути незмінним,
тобто таким, яким він був на час
призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право
обрати метод обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії, в тому
числі і з урахуванням заробітної плати,
яку він отримував до моменту
перерахунку пенсії, але не має права
вимагати застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за звернення
про призначення пенсії, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Наведені висновки суду апеляційної
інстанції узгоджуються із правовою
позицією Верховного Суду України з
відповідного питання, висловленою
зокрема у постанові цього Суду від
21.03.2012 року по справі № 21-449а11.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для скасування оскарженої постанови,
суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 24 березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.