Справа № 748/4028/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
748/4028/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Меженнікова С.П.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Безименної Н.В.,

суддів - Кучми
А.Ю. та Аліменка В.О.,

секретаря -
Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області на ухвалу Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 31 грудня 2013 року за поданням
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання нарахування
та виплати недоплаченої пенсії, як
дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 31 грудня 2013
року подання Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення суду у справі №
6-а-748/401/13 від 31.12.2013 року задоволено;
змінено спосіб і порядок виконання
постанови Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 11
серпня 2011 року в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як
дитині війни на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 21 жовтня 2010 року по
29 квітня 2011 року з урахуванням
проведених виплат; стягнуто з
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі на користь
ОСОБА_2 1058 грн. 83 коп. пенсії відповідно
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 21 жовтня 2010
року по 29 квітня 2011 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області звернулося із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні подання в
повному обсязі. На думку апелянта,
оскаржувана ухвала прийнята з
порушенням норм процесуального права.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 11
серпня 2011 року зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському район Чернігівської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як
дитині війни на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати за період з 21.10.2010
року по 29.04.2011 року з урахуванням
проведених виплат. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2012 року вказану постанову суду
першої інстанції залишено буз змін.

З метою примусового виконання
постанови суду Чернігівським районним
судом Чернігівської області було
видано виконавчий лист та направлено
його на виконання.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин Деснянський відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Наведена позиція також викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

З врахуванням наведеного, ухвала
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 31 грудня 2013
року підлягає скасуванню, як така, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 31 грудня 2013
року - скасувати та постановити нову,
якою у задоволенні подання
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 28
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Н.В. Безименна

Судді
А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.