Справа № 253/15323/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Марченко Н.Ю.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
справа №253/15323/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Центрально-Міського
управління Праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради на постанову Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 28 лютого 2014 року у справі №
253/15323/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Центрально-Міського управління Праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради, третя особа:
Управління державної казначейської
служби України у м. Горлівці Донецької
області, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-міського
районного суду м.Горлівки Донецької
області частково задоволені позовні
вимоги ОСОБА_2 до Центрально-Міського
управління Праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради, третя особа: Управління державної
казначейської служби України у м.
Горлівці Донецької області, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання перерахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Визнані неправомірними дії
Центрально-Міського управління праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради щодо відмови
ОСОБА_2 перерахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, за період з 10 червня 2013 року по 30
листопада 2013 року включно.

Зобов'язати Центрально-Міське
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного
бюджету України допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років за період з 10
червня 2013 року по 30 листопада 2013 року
включно з урахуванням фактично
виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернулись з
апеляційною скаргою у якій вказали, що
згідно Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», постанови
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
130 грн. Просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.5).

Позивач перебуває на обліку в
Центрально-Міському управлінні праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради та її
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку щомісячно як незастрахованій
особі в сумі 130 грн.

Позивач звернулася до
Центрально-Міського управління праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради з заявою про
перерахунок та виплату недоотриманих
коштів щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

07.11.2013 року на звернення позивача
відповідачем була надана відповідь №
7592/27.07, якою відмовлено в проведенні
перерахунку допомоги.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення
деяких змін до деяких законодавчих
актів України" (далі Закон № 107-VI) -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" № 2240-ІІІ, який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №
2240-ІІІ було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу ІІ Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-ХІІ.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
іншими Законами, не встановлювалось на
2011, 2012, 2013 роки інший, ніж у Законах №
2811-ХІІ та № 2240-ІІІ розмір допомоги, а
дії Законів про бюджет діяли,
відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
спірні правовідносини з 01.01.2011р.
регулюються Законами № 2811-ХІІ та №
2240-ІІІ, а положення Постанови КМУ № 1751
від 1751 від 27.12.2001 року в тій частині, в
якій воно суперечить названим законам,
застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011
року у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами № 2811-ХІІ та № 2240-ІІІ.

Така правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 21.08.2011 року по справі №
К/9991/33496/12 та в постанові Верховного
Суду України від 25.12.2012 року.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати допомоги на
дитину особі, яка не застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону, яким є Закон №
2811-ХІІ, відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

За таких обставин, суд першої інстанції
вважав, що відповідача слід зобов'язати
здійснити нарахування та виплату
позивачу за рахунок коштів Державного
бюджету України допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років з урахуванням
фактично виплачених сум за період з 10
червня 2013 року по 30 листопада 2013 року
включно, за який підтверджено
отримання позивачем допомоги в меншому
розмірі, тобто позов підлягає
частковому задоволенню.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрально-Міського
управління Праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради на постанову Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 28 лютого 2014 року у справі №
253/15323/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 28 лютого 2014 року у справі №
253/15323/13-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов