Справа № 804/15805/13-а
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. Справа №
804/15805/13-а Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Юхно І.В.

при секретарі - Фросіні
С.Ю.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача-1 - Каюка
Д.Г.

представника відповідачів 2,3 -
Шевченка Г.А.

представника третіх осіб - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відповідача-1 Відділу
Земельних ресурсів у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
відповідача-2 Виконавчого комітету
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
відповідача-3 Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті особи
- ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
нечинним рішення та державних актів на
право приватної власності на земельні
ділянки, зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача-1 Відділу Земельних
ресурсів у Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
відповідача-2 Виконавчого комітету
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
відповідача-3 Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті особи
- ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому, з
урахуванням зміненого
адміністративного позову прийнятого
судом, просить:

1. визнати нечинними:

- Рішення Виконавчого комітету
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області №179 від 14
листопада 1996 "про безкоштовну передачу
в приватну власність громадянину
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0677 га,
розташованої на території садового
товариства "Ландиш" Ювілейної селищної
Ради народних депутатів
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області;

- Державний акт на право приватної
власності на землю, серія ДП Дн №009107
від 15.01.1997 року (№-01/085/0013) на ім'я
ОСОБА_5;

- Державний акт на право приватної
власності на землю, серія ЯД №767161 від
27.12.2007 року (реєстраційний №78) на
ім'я ОСОБА_6;

- Державний акт на право приватної
власності на землю, серія ЯЖ №9392100 від
21.05.2009 року (реєстраційний №03) на
ім'я ОСОБА_7;

2. Зобов'язати Відділ Держкомзема у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області закрити
Поземельну книгу №-01-085-0013.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
прийняття відповідачем рішення за №179
від 14 листопада 1996 року по передачі
ОСОБА_5 в приватну власність земельної
ділянки площею 0,0677 га, розташованої на
території садового товариства "Ландиш"
Ювілейної селищної Ради народних
депутатів Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, дії
відповідача-1, який підготував
технічну документацію для оформлення
Держакту ДП Дн №009107 і в 2007 році
присвоїв земельній ділянці ОСОБА_5
кадастровий номер, дії відповідача-3 по
видачі Держакта серії ДП Дн №009107 є
протиправними і такими, що порушили
його право користуватися і
приватизувати земельну ділянку з
огляду на наступне. 07.12.1999 року позивач
отримав Свідоцтво на право власності
на житловий будинок по вул.Гранатовій-1
в с.т. "Ландиш". Згідно з технічним
паспортом на даний житловий будинок,
площа присадибної ділянки становить
0,1845 га, з них 0,0683 га приватизована, а
інша частина у користуванні. В 2007 році
маючи намір приватизувати іншу площу
свого домоволодіння позивачу стало
відомо, що частина його ділянки
приватизована ОСОБА_5, що
підтверджується Державним актом серії
ДП Дн №009107, який на думку позивача
містить ряд помилок, які роблять його
нечинним. Позивач звернувся до
відповідача-3, ознайомився з оригінали
документів, що стосуються зазначеної
земельної ділянки, отримав копії
зазначеного Держакту, справи по
відведенню земельної ділянки у
приватну власність ОСОБА_5, виписки із
рішення Виконкому Ювілейної селищної
Ради народних депутатів. Із отриманих
документів з'ясувалось, що згідно
виписки із рішення №179 від 14.11.1996 року
ділянка передавалась ОСОБА_5, акт видан
ОСОБА_5. Окрім того в першому примірнику
Держакту ДП Дн №009107 ОСОБА_5 від руки
зроблено запис "ділянка НОМЕР_1",
дописано "Ділянка НОМЕР_1" на підставі
довідки садового товариства від 06.05.07
р., "вірити" і внесен кадастровий номер
-01-085-0013. Також в обох примірниках
Держакту кількісна характеристика
земель, переданих у приватну власність
не відповідає в натурі. В акті
встановлення меж Справи по відведенню
(передачі) земельної ділянки у приватну
власність і в примірниках Держакту
міститься орфографічна помилка у
написанні прізвища суміжного власника
(користувача). Опис меж в Держактах і
Справі не відповідає межам в натурі. В
акті встановлення меж підпис від імені
позивача зроблена не ним. Всі зазначені
зауваження щодо помилок у документах
були запереченні відповідачем-3 тим, що
у позивача нечинне домоволодіння.
Підчас існування спору відповідач-1
протиправно присвоїв ділянці ОСОБА_5
кадастровий номер і відкрив поземельну
книгу з існуючими помилками. Своїми
діями відповідач-2 порушив право
позивача на приватизацію і надав право
ОСОБА_5 продати свою ділянку ОСОБА_6 Як
зазначив позивач в судовому засіданні,
відповідач-1 протиправно оформив
ОСОБА_6 новий Держакт на земельну
ділянку на підставі цивільно-правового
правочину, який протиправно був
нотаріально посвідчений. В подальшому
зазначена ділянка була перепродана
ОСОБА_7, який став вимагати від позивача
усунення перешкод, які той йому не
робив. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на думку
позивача були обізнані і розуміли
негативні для себе наслідки від
придбання спірної ділянки. Окрім того
позивач в судовому засіданні зазначив,
що підставою для звернення до суду,
крім порушеного права щодо отримання
правовстановлюючих документів на
частину земельної ділянки свого
домоволодіння і користування нею,
також було порушене і право позивача
самостійно набувати для себе цивільні
права і створювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та
нести відповідальність у разі їх
невиконання. Окремо зауважив, що додані
до позовної заяви документи і
викладені обставини свідчать, що
приватизована земельна ділянка №1 по
вул.Гранатовій у с.т. "Ландиш" ОСОБА_1
ніколи не межувала і зараз не межує з
земельною ділянкою АДРЕСА_1 ОСОБА_5, яка
за договором купівлі-продажу пізніше
перейшла до ОСОБА_6, а потім ОСОБА_7.
Враховуючи вищевикладене позивач в
судовому засіданні просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 з
адміністративним позовом не погодився.
В обґрунтування своєї позиції
зазначив, що рішенням виконкому
Ювілейної селищної ради №179 від 14.11.1996
р. ОСОБА_5 було передано безкоштовно у
приватну власність та постійне
користування земельну ділянку
садівництва та дачного будівництва
площею 0,0677 га розташовану за адресою
АДРЕСА_1, право власності на яку
засвідчується Держактом ДП Дн №009107 від
15.01.1997 року, про що здійснено запис у
Книзі записів (реєстрації) державних
актів на право приватної власності на
землю. У 2007 році зазначеній ділянці
були призначено кадастровий номер
:01:085:0013. Фактів порушення чинного
законодавства України на момент
присвоєння кадастрового номеру
працівниками Управління не виявлено.
Помилки виявлені позивачем, на думку
відповідача-1 є граматичними та не
можуть бути підставою для визнання
факту належності документу певній
особі. Неодноразові перевірки, що
здійснювались працівниками
Управління, прокуратури та в судових
засіданнях підтвердили факт
належності правовстановлюючого на
земельну ділянку документу гр.ОСОБА_5 З
огляду на викладене представник
відповідача-1 в судовому засіданні
зазначив, що твердження позивача про
порушення процедури видачі
кадастрового номеру Управління
Держкомземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області є
необґрунтованим і незаконним, а вимога
про закриття Поземельної книги
(фактично про скасування державної
реєстрації земельної ділянки) є
необґрунтованою та незаконною. З
огляду на вищевикладене представник
відповідача-1 просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Представник відповідачів-2,3 з
адміністративним позовом не погодився.
В обґрунтування своєї позиції
зазначив, що рішенням виконкому
Ювілейної селищної ради №179 від 14.11.1996
р. земельну ділянку садівництва та
дачного будівництва площею 0,0677 га
розташовану за адресою АДРЕСА_1, було
передано ОСОБА_5 у приватну власність
та постійне користування. ОСОБА_1 в свою
чергу є власником суміжної з земельною
ділянкою НОМЕР_1 земельної ділянки. З
огляду на зазначене ОСОБА_1 є
неналежним позивачем бо не має права
звернення до суду за захистом своїх
прав з підстав, передбачених ст.120 ЗК
України через відсутність документів,
що підтверджували б його право
власності або користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1 поза межами
с.Ювілейне на території Ювілейної
селищної ради. На момент виникнення
спірних правовідносин передача
земельних ділянок громадянам України у
приватну власність для ведення
садівництва провадилась виконавчим
комітетом Ради народних депутатів на
території яких були розміщені земельні
ділянки. ОСОБА_5 було подано заяву про
бажання отримати у власність земельну
ділянку, а Ювілейною селищною радою
скоординовані роботи щодо підготовки
справи по відведенню (передачі)
земельної ділянки в приватну власність
громадянину ОСОБА_5 15.01.1997 ОСОБА_5 було
видано державний акт на право
приватної власності на землю, який
зареєстровано в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю. Представник
відповідачів-2, 3 зазначив, що при
наданні рішення про передачу у
власність земельної ділянки ОСОБА_5 та
видачі на його ім'я державного акту на
право приватної власності на землю
виконком Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського районі
Дніпропетровської області та Ювілейна
селищна рада Дніпропетровського
районі Дніпропетровської області
діяли у відповідності з чинним на той
момент законодавством, а тому підстав
для визнання недійсмними рішення та
державного акту на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_5
відсутні. З огляду на вищевикладене
представник відповідача-2,3 просив
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Представник третіх осіб з
адміністративним позовом не погодився.
В обґрунтування своєї позиції
підтримав доводи представників
відповідачів. З огляду на
вищевикладене представник третіх осіб
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Третя особа ОСОБА_6 до суду не з'явився.
На його адресу надсилались повістки
про виклик у судові засідання, проте на
адресу суду повертались конверти з
позначкою поштового відділення про
причини невручення адресату "В" адресат
вибув. Жодних заяв, клопотань чи
заперечень по справі від ОСОБА_6 до суду
не надходило.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення третьої
особи належним чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, керуючись
ст.128 КАС України, враховуючи думку
учасників процесу, суд вирішив
розглянути справу за даною явкою
сторін та наявними в матеріалах справи
доказами.

Підчас розгляду справи №804/15805/13-а
позивач звертався до суду з
клопотанням про зупинення провадження
по справі до вирішення справи №8
нов.-175/5769/13-ц та набрання рішення по
зазначеній справі законної сили. В
обґрунтування зазначеного клопотання
посилався на те, що ухвалою
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 02.12.2013
року було відкрито провадження у
справі №8 нов.-175/5769/13-ц у зв'язку з
нововиявленими обставинами, які
полягають у тому, що виникший у 2008 році
спір, який зараз розглядається в
Дніпропетровському окружному
адміністративному суді було
розглянуто у 2011 році неповноважним
судом Дніпропетровського району
Дніпропетровської області. Ухвалою
Дніпропетровської районного суду від
14.01.2014 року заяву позивача про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.
17.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою на зазначену
ухвалу. Оскільки позивач вважає, що
Дніпропетровським районним судом було
порушено його право на розгляд справи
№8 нов.-175/5769/13-ц, яка розглядається в
одному провадженні з справою №2-693/11 в
порядку цивільного судочинства, то
розгляд справи №804/15805/13-а, яка
розглядається в порядку
адміністративного судочинства є
неможливим.

Третя особа ОСОБА_5 звернувся до суду з
клопотання про закриття провадження по
справі, оскільки вважає подальший
розгляд справи неможливим. В
обґрунтування даного клопотання
зазначив, що ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.12.2008 року
було закрито провадження у справі
№2-а-4978/08 за позовом ОСОБА_1 до Відділу
земельних ресурсів у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
Виконавчого комітету Ювілейної
селищної Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання нечинним рішення на право
приватної власності на земельні
ділянки. Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2009 р. по справі №2-а-4978/08
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.12.2008 року
залишено без змін. Подаючи касаційну
скаргу на зазначені рішення ОСОБА_1
також звернувся до Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області з цивільним позовом з тих же
самих підстав, що і раніше. Рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 04.05.2012
року по справі №2-623/11 за позовом ОСОБА_1
до Відділу земельних ресурсів у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
Виконавчого комітету Ювілейної
селищної Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - приватний
нотаріус ДРНО ОСОБА_10, приватний
нотаріус ДМНО ОСОБА_11 про визнання
незаконними та скасування виконавчого
комітету, державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки у задоволені позову було
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.06.2012
року апеляційна скарга ОСОБА_1 була
залишена без задоволення, рішення суду
першої інстанції залишено без змін. У
касаційному порядку вказані рішення не
оскаржувались. Враховуючи наявність
рішень по справам між тими самими
сторонами, про той самий предмет спору
на тих самих підставах, третя особа
просила закрити провадження по справі
№804/15805/13-а

Суд вважає за необхідне зазначити, що
ухвалою Вищого адміністративного суду
від 07.11.2013 року у справі №К-15161/09 за
позовом ОСОБА_1 до відділу земельних
ресурсів у Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
виконавчого комітету Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті особи
- ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання нечинним
рішення та державних актів на право
приватної власності на земельні
ділянки зазначено, що порядок видачі
державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, тому спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами, з огляду на
що ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
грудня 2008 року (про закриття
провадження по справі) та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року було скасовано, а справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

З огляду на викладене судом були
відхилені вищезазначені клопотання
позивача та третьої особи.

Також підчас розгляду справи позивачем
було заявлено клопотання про
призначення почеркознавчої
експертизи. В обґрунтування даного
клопотання позивач зазначив, що
Управління Держкомзему, у якості
доказу надало "Технічну документацію
із землеустрою щодо складання
державного акту на право власності на
земельну ділянку для ведення
садівництва гр.ОСОБА_6 на території
АДРЕСА_1 серед матеріалів якої є "Акт
відновлення меж земельної ділянки в
натурі та передачі на зберігання
межових знаків", який не має дати
підписання. Суміжним
землекористувачем зазначен ОСОБА_1, а
також зроблено від його імені підпис
ОСОБА_1 Позивач посилався на те, що у 2007
році ніякі землевпорядні роботи на
користь ОСОБА_6 по відношенню меж і
встановленню межових знаків на
ділянці, яка з 1999 року знаходиться у
користування ОСОБА_1 не проводилась.
Зазначені обставини на думку позивача
мають значення для справи, тому для
з'ясування ким, позивачем чи іншою
особою виконаний підпис від імені
позивача у зазначеному акті просив
провести почеркознавчу експертизу
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз. На
запитання суду чи звертався позивач з
цього приводу до правоохоронних
органів, позивач повідомив, що
звертався, за даним фактом порушено
кримінальну справу та вчиняються
відповідні слідчі дії, у тому числі і
щодо призначення та проведення
почеркознавчої експертизи, що
підтвердив і представник третіх осіб. З
огляду на викладене судом було
відхилене зазначене клопотання
позивача.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з рішенням виконкому Ювілейної
селищної ради №23 від 19.04.1995 року члену
с/т "Ландиш" ОСОБА_1 було передано у
приватну власність для садівництва та
дачного будівництва на території с/т
"Ландиш" Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району ділянку
загальною площею 0,0683 га, із них ріллі
0,0414 га, під забудовою - 0,0269 га.

28.08.1995 року ОСОБА_1 було видано
Державний акт на право приватної
власності на землю ДН 003809.

Згідно рішення виконкому Ювілейної
селищної ради №179 від 14.11.1996 року члену
с/т "Ландиш" ОСОБА_5 була передана у
приватну власність для ведення
садівництва і дачного будівництва
земельна ділянка загальною площею 0,0677
га, із них садів - 0,0677 га.

15.01.1997 року ОСОБА_5 отримав Державний
акт на право приватної власності на
землю ДН№009107.

17.08.2007 року гр.ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу продав свою
земельну ділянку АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_6,
попередньо виплативши свою
заборгованість за членськими внесками
перед с/т "Ландиш".

27.12.2007 року гр.ОСОБА_6 отримав Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯД №767161.

22.08.2008 року гр.ОСОБА_6 продав свою
ділянку за договором купівлі-продажу
гр.ОСОБА_7

На момент виникнення спірних
правовідносин, передача земельних
ділянок громадянам України у приватну
власність для ведення садівництва
провадилась виконавчими комітетами
Рад народних депутатів, на території
яких були розміщені земельні ділянки,
на підставі відповідного рішення
виконкому Ради народних депутатів,
згідно Декрету Кабінету Міністрів
України від 26.12.1992 р. №15-92 "Про
приватизацію земельних ділянок",
відповідно до якого постановлено:

1. Сільським, селищним, міським Радам
народних депутатів забезпечити
передачу протягом 1993 року громадянам
України у приватну власність земельних
ділянок, наданих їм для ведення
особистого підсобного господарства,
будівництва і обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка), садівництва,
дачного і гаражного будівництва, у
межах норм, установлених Земельним
кодексом України.

Забороняється передача у приватну
власність земельних ділянок на
територіях зон відчуження та
безумовного (обов'язкового) відселення,
що зазнали радіоактивного забруднення
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2. Установити, що передача громадянам
України безоплатно у приватну
власність земельних ділянок для цілей,
вказаних у статті 1 цього Декрету,
провадиться один раз, про що
обов'язково робиться місцевими Радами
народних депутатів відмітка у паспорті
або документі, який його замінює.

3. Право приватної власності громадян
на земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених статтею 1 цього
Декрету, посвідчується відповідною
Радою народних депутатів, про що
робиться запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

4. Установити, що громадяни України
мають право продавати або іншими
способами відчужувати земельні
ділянки, передані їм для цілей,
вказаних у статті 1 цього Декрету, без
зміни їх цільового призначення.

Договір купівлі-продажу або іншими
способами відчужування земельної
ділянки посвідчується у нотаріальному
порядку і реєструється у сільській,
селищній, міській Раді народних
депутатів, на території якої
розташована земельна ділянка.

Продаж земельної ділянки провадиться
за ціною, встановленою угодою сторін,
але ця ціна не може бути меншою за
нормативну ціну землі.

Ціна земельної ділянки за договором
купівлі-продажу є підставою для сплати
державного мита, а також для
розрахунків при заставі земельної
ділянки.

5. Виконавчим комітетам місцевих Рад
народних депутатів вирішити питання
кадрового забезпечення виконання
Декрету.

6. Зупинити дію частини другої статті 17
і статті 23 Земельного кодексу України
щодо власників земельних ділянок,
визначених статтею 1 цього Декрету;

та ст.ст. 9, 17 Земельного кодексу
Української РСР 1990 р. (зі змінами та
доповненнями).

Відповідно до ст.9 Земельного кодексу
Української РСР 1990 р. до відання
сільських, селищних і міських
районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території належить:

1) передача земельних ділянок у
власність, надання їх у користування, в
тому числі на умовах оренди, у порядку,
встановленому статтями 17 і 19 цього
Кодексу;

2) реєстрація права власності, права
користування землею і договорів на
оренду землі;

3) вилучення (викуп) земель відповідно
до статті 31 цього Кодексу;

4) справляння плати за землю;

5) ведення земельно-кадастрової
документації;

6) погодження проектів землеустрою;

7) здійснення державного контролю за
використанням і охороною земель,
додержанням земельного законодавства;

8) сприяння створенню екологічно
чистого середовища і поліпшенню
природних ландшафтів;

9) припинення права власності або
користування земельною ділянкою чи її
частиною;

10) видача висновків про надання або
вилучення земельних ділянок, яке
провадиться вищестоящою Радою народих
депутатів.

11) погодження будівництва жилих,
виробничих, культурно-побутових та
інших будівель і споруд на земельних
ділянках, що перебувають у власності
або користуванні;

12) вирішення земельних спорів у межах
своєї компетенції;

13) вирішення інших питань у галузі
земельних відносин у межах своєї
компетенції.

Згідно з ст.17 Земельного кодексу
Української РСР 1990 р. Передача
земельних ділянок у колективну та
приватну власність провадиться Радами
народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Власники земельних ділянок, переданих
їм Радою народних депутатів, не вправі
протягом шести років з часу набуття
права власності продавати або іншими
способами відчужувати належну їм
земельну ділянку, крім передачі її у
спадщину або Раді народних депутатів
на тих же умовах, на яких вона була їм
передана. При наявності поважних
причин суд за позовом власника може
скоротити зазначений строк.

Громадяни, заінтересовані у передачі
їм у власність земельних ділянок із
земель запасу, подають заяву про це до
сільської, селищної, міської, а у разі
відмови - до районної, міської, в
адміністративному підпорядкуванні
якої є район, Ради народних депутатів
за місцем розташування земельної
ділянки. У заяві зазначаються бажані
розмір і місце розташування ділянки,
мета її використання і склад сім'ї.

Відповідна Рада народних депутатів
розглядає заяву і у разі згоди передати
земельну ділянку у власність
громадянину замовляє землевпорядній
організації розробку проекту її
відведення. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
сільською (селищною) Радою народних
депутатів, з районними (міськими)
землевпорядним, природоохоронним і
санітарним органами, органом
архітектури і подається до районної
(міської) Ради народних депутатів для
прийняття рішення про передачу
громадянину земельної ділянки у
власність.

Передача у власність земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянину, провадиться сільськими,
селищними, міськими Радами народних
депутатів за місцем розташування цієї
ділянки для:

ведення селянського (фермерського)
господарства у розмірі згідно з
статтею 52 цього Кодексу;

ведення особистого підсобного
господарства у розмірі згідно з
статтею 56 цього Кодексу;

будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка), садівництва,
дачного і гаражного будівництва у
розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього
Кодексу.

Зазначені земельні ділянки
передаються у власність на підставі
заяви громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо).

Ради народних депутатів розглядають у
місячний строк зазначені заяви і
матеріали та приймають відповідні
рішення.

Передача у власність громадян
земельних ділянок, що перебувають у
власності або користуванні інших
громадян чи юридичних осіб,
провадиться місцевими Радами народних
депутатів після вилучення (викупу) їх у
порядку, встановленому статтями 31 і 32
цього Кодексу.

Передача земельної ділянки у
колективну власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств,
провадиться сільськими, селищними,
міськими Радами народних депутатів за
місцем розташування земельної ділянки
на підставі клопотань зазначених
підприємств, кооперативів та
товариств.

До клопотання додаються матеріали, що
обгрунтовують розмір земельної
ділянки, обчислений відповідно до
вимог частини шостої статті 5 цього
Кодексу.

Місцева Рада народних депутатів
розглядає у місячний строк зазначені
клопотання та матеріали і приймає
рішення з цього питання.

Право власності на землю виникало
після встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі і одержання документу, що
посвідчував це право. Право власності
або право постійного користування
землею посвідчувалось державними
актами, які видавались та
реєструвалось сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів згідно з ст.ст.22, 23 Земельного
кодексу УРСР 1990 р. (зі змінами та
доповненнями).

Рішенням виконкому Ювілейної селищної
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області № 179 від 14
.11.1996 р. ОСОБА_5 надано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,07
га для ведення садівництва та дачного
будівництва як члену с/т "Ландиш".
Статтями 17, 19 Земельного кодексу
Української РСР 1990 р. передбачено, що
вся робота щодо організації видачі
державного акту на право власності на
землю покладається на Ради народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Особа, яка бажає отримати у власність
земельну ділянку, повинна подати до
виконкому Ради народних депутатів
заяву та довідку садового товариства
про те, що він є членом садового
товариства з визначенням бажаного
розміру та місцеположення ділянки, її
цільове призначення.

ОСОБА_5 було подано заяву про бажання
отримати у власність земельну ділянку,
Ювілейною селищною Радою
скоординовані роботи щодо підготовки
справи по відведенню (передачі)
земельної ділянки в приватну власність
громадянину ОСОБА_5 На підтвердження
членства в с/т ОСОБА_5 надав для огляду
оригінал членської книжки с/т "Ландиш"
(копія міститься в матеріалах справи).

Вказані роботи безпосередньо
виконувались спеціалістом відділу по
земельних ресурсах Дніпропетровського
району Дніпропетровської області В.
Шапталою та
інженером-землевпорядником ТОВ
"Землевпорядна група"
Дніпропетровського району Забарою Т.
Акт встановлення меж земельної ділянки
був підписаний представником
Ювілейної селищної ради Камінським І.М.
у 1996 р. (копія міститься в матеріалах
справи).

Справа по відведенню (передачі)
земельної ділянки в приватну власність
громадянину ОСОБА_17 на території с/т
"Ландиш" Ювілейної селищної ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області на
зберігання до Ювілейної селищної не
надавалась.

15 січня 1997 року ОСОБА_5 було видано
державний акт на право приватної
власності на землю, який зареєстровано
у книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області за Юв №11 від
15.01.1997 року (витяг з книзи записів
державних актів на право приватної
власності на землю міститься в
матеріалах справи).

Другий примірник оригіналу
вищевказаного державного акту на ім'я
ОСОБА_5 на даний час зберігається в
архіві Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області. Частина
книги записів державних актів на право
приватної власності на землю Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, про
що містить запис про державну
реєстрацію правам власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5
передана на зберігання до відділу
Держкомзему Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Оригінал рішення щодо передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_5
передані на зберігання до архіву
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.
Згідно пояснень представника
відповідачів 2,3 додатки, що включали
заяву ОСОБА_5 та матеріали щодо
місцезнаходження земельної ділянки
були знищені як такі, що не підлягали
тривалому зберіганню. В матеріалах
справи міститься засвідчена архівна
копія даного рішення, в ній відсутні
будь-які орфографічні помилки, на які
посилається позивач.

Отже, при наданні рішення про передачу
у власність земельної ділянки ОСОБА_5
та видачі на його ім'я державного акту
на право приватної власності на землю
виконком Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та Ювілейна
селищна рада Дніропетровського району
Дніпропетровської області діяли у
відповідності з чинним на той час
законодавством, а тому підстав для
визнання недійсним рішення виконкому
Ювілейної селищної ради від 14.11.1996 р.
№179 і державного акту на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_5 від 15.01.1997 р. відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведені норми суд враховує
те, що постановою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24.09.2008 року у справі №2а-189
2008 року за позовом заступника
прокурора Дніпропетровської області
до Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області, третя особа
- управління з контролю за
використанням та охороною земель у
Дніпропетровській області, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Голови
Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області, яке набрало
законної сили, що підтверджується
підписом судді на наявній в матеріалах
справи належним чином завіреній копії
постанови, встановлено наступне.

Розпорядженням голови
Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області №165/1 - р від
10.08.1999 року погоджено переведення
садових ділянок садового товариства
"Ландиш" в присадибний фонд Ювілейної
селищної ради та значна кількість
земельних ділянок була переведена в
присадибний фонд без отримання
громадянами правовстановлюючих
документів на земельні ділянки.

Відповідно до актів перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 10 червня 2008 року та 11
серпня 2008 року та протесту заступника
прокурора Дніпропетровської області
від 12 серпня 2008 року встановлено, що
головою Дніпропетровської районної
ради Дніпропетровської області
розпорядженням №165/1 - р від 10 серпня 1999
року погоджено виділення земельних
ділянок, які на момент прийняття
розпорядження знаходились в приватній
власності на підставі "Державного акту
на право приватної власності на землю".

Так, додатком №1 до вищезазначеного
розпорядження, головою
Дніпропетровської районної ради
надано згоду на переведення садових
ділянок в присадибний фонд Ювілейної
селищної ради, а саме:

ОСОБА_18 - 1-0,24 га;

ОСОБА_19 - 0,12 га;

ОСОБА_20 - 0,15 га;

ОСОБА_12 - 0,135 га;

ОСОБА_21 - 0,12 га;

ОСОБА_1 - 0,2055 га;

ОСОБА_22 - 0,15 га;

ОСОБА_23 - 0,12 га;

ОСОБА_24 - 0.12 га;

ОСОБА_25- 0,12 га;

ОСОБА_26 - 0,12 га;

ОСОБА_27 - 0,12 га;

ОСОБА_28 - 0,12 га;

ОСОБА_29 - 0,12 га.

Згідно ст.22, 23 Земельного Кодексу
України право власності на землю або
право користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею посвідчується державними
актами, які видаються і реєструються
сільськими, селищними, міськими,
районними Радами народних депутатів, а
відповідно до ч.1 ст.31 Земельного
Кодексу вилучення (викуп) земельних
ділянок з метою передачі їх у власність
або надання у користування громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям провадиться за згодою
власників землі і землекористувачів на
підставі рішення Верховної Ради
України, місцевих Рад народних
депутатів.

Однак, як вбачається з рішення
виконавчого комітету Ювілейної
селищної Ради від 19 квітня 1995 року
ОСОБА_1 було передано у приватну
власність земельна ділянка площею 0,0683
га за адресою Дніпропетровська область
Дніпропетровський район с/т "Ландиш"
вул. Гранатова, 5, для ведення
садівництва (Державний акт за №3883 від
15.01.1995 року).

Відповідно до ст.67 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 року громадянам за
рішенням сільської, селищної, міської
Ради народних депутатів передаються у
власність або надаються у користування
земельні ділянки для будівництва
індивідуальних житлових будинків,
господарських будівель, гаражів та дач.
Розмір ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) повинна бути не
більше 0,15 гектара у селищах міського
типу. Розмір земельних ділянок для
індивідуального дачного будівництва
не повинен перевищувати 0,1 гектара.

Встановлено, що Розпорядженням голови
Дніпропетровської районної ради "Про
передачу ділянок садового товариства в
присадибний фонд" від 10 серпня 1999 року
№165/1 надано згоду на переведення
садових ділянок товариства "Ландиш" в
присадибний фонд Ювілейної селищної
ради. Згідно з додатком до вказаного
розпорядження площа земельної ділянки,
яка використовується ОСОБА_1 складає
0,2055 га, але рішення або розпорядження
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування щодо
передачі земельної ділянки
вищевказаної площі у власність або в
користування ОСОБА_1 не приймалось,
тобто він самовільно зайняв та
використовує земельну ділянку площею
0,067 га для розміщення житлового
будинку, господарських будівель,
теплиці та ведення садівництва яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_7, таким чином ОСОБА_1
використовує частину земельної
ділянки площею 0,0683 га згідно
Державного акта, зареєстрованого за
№3883 від 15.01.1995 року, а частину
вищевказаної ділянки площею 0,1162 га
використовує за рахунок земель
загального користування с/т "Ландиш" та
ОСОБА_7 без правовстановлюючих
документів на земельну ділянку та
самовільно, що підтверджується актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 10 червня 2008 року та 11
серпня 2008 року. Вищевказаним
розпорядженням включаються додаткові
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення,
але схема землеустрою, розробка
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земельних
ресурсів розроблені не були, також межі
адміністративно-територіального
утворення на місцевості не
встановлені, а ст "Ландиш" розташоване
за межами сел. Ювілейне.

Крім того, згідно довідки №426 від 16
липня 2008 року виданою Ювілейною
селищною радою Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
станом на 27 липня 2008 року розпорядження
голови Дніпропетровської районної
ради " 165-1 - р від 10 серпня 1999 року "Про
передачу ділянок садового товариства в
присадибний фонд" не виконано через
брак коштів на землевпорядні роботи та
розробку необхідної документації.

За наведених обставин
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області
адміністративний позов заступника
прокурора Дніпропетровської області
до Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області, третя особа
- управління з контролю за
використанням та охороною земель у
Дніпропетровській області, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Голови
Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області
задовольнив, визнав незаконним та
скасував розпорядження голови
Дніпропетровської районної ради
Дніпропетровської області №165/1 - р від
10 серпня 1999 року "Про передачу ділянок
садового товариства в присадибний
фонд".

Тобто жодних доказів на підтвердження
того, що позивач має право на
користування суміжною земельною
ділянкою АДРЕСА_1 поза межами
смт.Ювілейне на території Ювілейної
селищної ради у матеріалах справи
немає. Як свідчать вищенаведені
обставини, встановлені рішенням суду
від 24.09.2008 р. та долучений до матеріалів
справи акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 11 серпня
2008 року, земельна ділянка АДРЕСА_1
самовільно зайнята ОСОБА_1 та
використовується для ведення
садівництва без будь-яких передбачених
земельним законодавством
правовстановлюючих документів.

Згідно до ч.3 ст.35 Земельного Кодексу
України земельні ділянки, призначені
для садівництва можуть
використовуватись для закладання
багаторічних плодових насаджень,
вирощування сільськогосподарських
культур, а також для зведення
необхідних будинків, господарських
споруд , тощо.

Відповідно до ч.5 цієї статті
приватизація земельної ділянки
громадянином - членом садівницького
товариства здійснюється без згоди на
те інших членів цього товариства.

Згідно ст.120 ЗК України до набувача
права на житловий будинок, будівлю або
споруду переходить право на земельну
ділянку без зміни її цільового
призначення

Відповідно до пункту г) ст.3 ст.152 ЗК
України вимагати визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування має
право фізична або юридична особа , яка є
власником земельної ділянки .

Виходячи з фактичних обставин справи
та вищевказаних норм чинного
законодавства, ОСОБА_1 не має права
звернення до суду за захистом своїх
прав з підстав, передбачених ст.120 ЗК
України через відсутність документів,
що підтверджували б його право
власності або користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1 поза межами с.
Ювілейне на території Ювілейної
селищної ради.

Відповідно до ч.5 ст.35 ЗК України ОСОБА_1
не має права вимагати скасувати
рішення виконкому Ювілейної селищної
ради про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_5 з тих підстав, що він
не згодний з вказаним рішенням як член
садівницького товариства.

Відділом земельних ресурсів у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області (на даний
момент Управління Держзсмагентства у
Дніпропетровськом) районі
Дніпропетровської області)
вищезазначеній ділянці було присвоєно
кадастровий помер :01:085:0013. Фактів
порушення чинного законодавства
України на момент присвоєння
кадастрового номеру працівниками
Управління не виявлено.

Суд прийшов до висновку про
правомірність Рішення Виконавчого
комітету Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області №179 від 14
листопада 1996 та Державного акту на
право приватної власності на землю від
15.01.97 р., тому інші вимоги позивача, як
похідні, також не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі належним чином та в
повному обсязі довели правомірність
оскаржуємих Рішення Виконавчого
комітету Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області №179 від 14
листопада 1996 та Державних актів на
право приватної власності на землю.

За викладених обставин суд приходить
до висноку, що позовні вимоги є
необгрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 69, 71, 94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до відповідача-1 Відділу
Земельних ресурсів у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
відповідача-2 Виконавчого комітету
Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
відповідача-3 Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті особи
- ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
нечинним рішення та державних актів на
право приватної власності на земельні
ділянки, зобов'язання вчинити певні дії
- відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
І.В. Юхно