Справа № 750/251/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
750/251/14 Головуючий у
1-й інстанції: Карапута Л.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Костюк Л.О., Лічевецького
І.О.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області на постанову
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 30 січня 2014 року за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання
постанови про закінчення виконавчого
провадження незаконною, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 30 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 24.12.2013
головним державним виконавцем
Ващенко А.В. відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
з виконання виконавчого листа № 2-а-1935/09
виданого 21.12.2012 Деснянським районним
судом м. Чернігова про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради нарахувати
доплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік позивачу в
розмірі, передбаченому частиною
четвертою ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Окрім того, згідно змісту вказаної
постанови встановлено, що постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова, на підставі якої було видано
виконавчий лист № 2-а-1935/09 від 21.12.2012
боржником виконано частково, а саме:
проведено перерахунок необхідної
виплати.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
виконавчого органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що при
винесенні постанови головним
державним виконавцем Ващенко А.В. про
закінчення виконавчого провадження
від 24.12.2013 не дотримано вимоги п. 11
частини першої ст. 49 та частини третьої
ст.75 Закону України «Про виконавче
провадження», а відтак виникають
підстави для визнання постанови
незаконною.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є вірною з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
покладено на державну виконавчу
службу.

Частиною четвертою ст. 257 КАС України
передбачено, що примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Приписи частини першої ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
покладають на державного виконавця
обов'язок вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 75 вищенаведеного
Закону після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частини другої
ст.25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти
робочих днів з дня його накладення
повторно перевіряє стан виконання
рішення.

При цьому частиною третьою ст.75
вищезазначеного Закону передбачено, що
у разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст. 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач не дотримався
вищевказаних приписів Закону, оскільки
нарахування доплати до пенсії без
здійснення її виплати не може
вважатися повним виконанням рішення
суду.

Окрім того, судова колегія звертає
увагу і на те, що відсутність коштів у
боржника не звільняє останнього від
обов'язку виконання судового рішення
та виплати цих коштів.

На вимогу частини другої ст. 71 КАС
України відповідачем не надано судам
першої та апеляційної інстанцій
достатніх та належних доказів у
підтвердження правомірності винесення
оскаржуваної постанови, не надано
документів, які підтверджують факт
накладення штрафу на боржника та
внесення подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно у
відповідності до чинного
законодавства.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 30 січня 2014 року -
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Л.О. Костюк,

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Костюк Л.О.

Лічевецький І.О.