Справа № 826/2863/14
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2014 року № 826/2863/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Григоровича П.О.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпрозобов'язання вчинити
діїОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з даним
позовом в якому, з урахуванням заяви
про зміну позовних вимог, просив
зобов'язати ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з
інформаційних баз даних органів
податкової служби акт про проведення
перевірки від 26.04.2013 №841/17-10/НОМЕР_1.
Під час розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав,
представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечив. Сторонами заявлено спільне
клопотання про розгляд справи у
письмовому провадженні.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Враховуючи викладене, суд протокольно
ухвалив здійснити розгляд справи в
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу від 15.04.2013 №529,
відповідачем згідно п.п.78.1.1
Податкового Кодексу України, проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ОСОБА_1 (реєстраційний номер
НОМЕР_1) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2012 по 31.12.2012.
За результатами перевірки
відповідачем складено Акт
№844/17-10/НОМЕР_1 від 26.04.2013.
На чому наполягає представник позивача
та не заперечено і не спростовано
представником відповідача, на підставі
вказаного акта перевірки, ДПІ
здійснено коригування в електронних
базах даних сум податкових зобов'язань
та сум податкового кредиту позивача за
період травень 2012, вересень 2012, жовтень
Податкових повідомлень - рішень про
визначення сум грошових зобов'язань
ФОП-ОСОБА_1 у встановленому податковим
законодавством порядку не виносилося.
За таких обставин, вирішуючи справу по
суті заявлених позовних вимог, суд
Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України встановлює, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків не подано в
установлений законом строк податкову
декларацію або розрахунки, якщо їх
подання передбачено законом; платником
податків подано органу державної
податкової служби уточнюючий
розрахунок з відповідного податку за
період, який перевірявся органом
державної податкової служби; виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків подано в
установленому порядку органу
державної податкової служби
заперечення до акта перевірки або
скаргу на прийняте за її результатами
податкове повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки; розпочато процедуру
реорганізації юридичної особи (крім
перетворення), припинення юридичної
особи або підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом платника податків або подано
заяву про зняття з обліку платника
податків; платником подано декларацію,
в якій заявлено до відшкодування з
бюджету податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. гривень; щодо платника
податку подано скаргу про ненадання
таким платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної у разі ненадання таким
платником податків пояснень та
документального підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня його отримання;
отримано постанову суду (ухвалу суду)
про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні; органом
державної податкової служби вищого
рівня в порядку контролю за діями або
бездіяльністю посадових осіб органу
державної податкової служби нижчого
рівня здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; у разі отримання
інформації про ухилення податковим
агентом від оподаткування виплаченої
(нарахованої) найманим особам (у тому
числі без документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, а також здійснення
особою господарської діяльності без
державної реєстрації.
Судом під час розгляду справи не
встановлено, а відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження
існування в межах спірних
правовідносин будь-якої підстави для
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, що
визначені в пункті 78.1 статті 78
Податкового кодексу України. При цьому
в ухвалі суду про відкриття
провадження у справі суд зобов'язував
відповідача надати всі документи на
підтвердження правомірності дій, з
приводу яких подано позов.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що документальна позапланова
виїзна перевірка ФОП-ОСОБА_1 проведена
за відсутності підстав, передбачених
пунктом 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України, відповідно, дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва у межах
спірних правовідносин вчинені не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб що передбачені Податковим
кодексом України, тобто є
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає за необхідне також
висловити свою незгоду з висновками, що
викладені відповідачем в Акті
Так, в Акті перевірки відповідач
зазначив, що перевіркою не
підтверджено факту реального вчинення
господарських операцій ФОП-ОСОБА_1 з
ТОВ «Інверест», ТОВ «Ретро Бізнес», ТОВ
«Арагон торг», що, на думку
контролюючого органу, є порушенням
ст.203, 215, 216, 228 ЦК України, внаслідок чого
ДПІ вбачається не підтвердження
задекларованих позивачем податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
податку на додану вартість за травень,
вересень, жовтень 2012 по
взаємовідносинами з вказаними вище
Як свідчить Акт перевірки, в основу
таких висновків покладено ймовірні
порушення податкового законодавства
контрагентами позивача - ТОВ
«Інверест», ТОВ «Ретро Бізнес», ТОВ
«Арагон торг», що зафіксовані у
Висновках щодо наявності ознак
фіктивності (ТОВ «Арагон торг», ТОВ
«Інверест») та в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
Частина перша статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначає, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
У відповідності до частин першої та
четвертої статті 70 цього Кодексу,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
На переконання суду, використані
відповідачем матеріали податкових
перевірок (неможливості проведення
підприємств-постачальників не можуть
підтверджувати відсутність реального
здійснення операцій позивача за
перевірений період чи свідчити про
неправомірне формування позивачем
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість.
Безпідставними є також посилання в
Акті перевірки на норми Цивільного
кодексу України та нікчемність
правочинів, укладених між позивачем та
Так, частина перша статті 203 Цивільного
кодексу України встановлює, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
Відповідно до частини першої статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Згідно з частиною другою статті 228
Цивільного кодексу України правочин,
який порушує публічний порядок, є
Частина третя цієї статті визначає, що
у разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
Для застосування санкцій, передбачених
статтею 228 Цивільного кодексу України,
необхідним є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчинення
удаваного правочину з метою приховання
ухилення від сплати податків чи з метою
неправомірного одержання з державного
бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його
несплати контрагентами до бюджету.
Однак, відповідачем не наведено, а
судом не встановлено підстав для
визнання нікчемними правочинів,
укладених в межах спірних
правовідносин між позивачем та
підприємствами-контрагентами
(постачальниками та покупцями), а
матеріали справи не містять доказів,
які б свідчили, що зазначені правочини
є такими, що порушують публічний
порядок чи спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
Крім того, в силу положень частини
третьої статті 228 Цивільного кодексу
України, питання недійсності правочину
у разі недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.
Відповідного рішення суду про визнання
недійсними правочинів, укладених між
позивачем та його контрагентами,
матеріали справи не містять.
В свою чергу органи державної
податкової служби не наділені
повноваженнями визнавати нікчемними
правочини, укладені між суб'єктами
господарювання та роботи відповідні
висновки в актах перевірок.
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає, що висновки Акта
перевірки про не підтвердження факту
реального вчинення господарських
операцій ФОП-ОСОБА_1 Контрагентами,
нікчемність, недійсність та
фіктивність правочинів, укладених між
ними, та про не підтвердження
задекларованих податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість за травень, вересень,
жовтень 2012 є помилковими, не
підтверджуються нормативно та
документально, й виходять за межі
повноважень відповідача.
За таких обставин, стосовно позовної
вимог про зобов'язання відповідача
вилучити з інформаційних баз даних
інформацію, викладену в Акті перевірки,
суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що інформацію про
висновки Акта перевірки відповідач
вніс до відповідних інформаційних баз
даних, а висновки Акта перевірки у свою
чергу стали підставою для змін щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
ФОП-ОСОБА_1 за перевірений період.
При цьому, як вже зазначалось,
податкового повідомлення-рішення за
наслідками проведення перевірки не
Наведене, на думку суду, фактично
свідчить, що відповідач на підставі
необґрунтованих та непідтверджених
висновків Акта перевірки змінив дані,
задекларовані ФОП-ОСОБА_1 у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за період травень, вересень,
жовтень 2012, що суперечить загальним
засадам оподаткування та нормам
Податкового кодексу України.
З урахуванням того, що висновки Акта
перевірки не можуть бути підставою для
внесення змін до податкової звітності
з податку на додану вартість та
враховуючи помилковість таких
висновків суд приходить до висновку, що
ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві зобов'язана
вилучити з інформаційних баз даних
органів податкової служби акт про
проведення перевірки від 26.04.2013
№841/17-10/НОМЕР_1.
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві не
доведено правомірність своїх дій у
відповідності до вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, з урахуванням чого
адміністративний позов ФОП-ОСОБА_1
підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.
2. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Деснянському районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Києві вилучити з інформаційної бази
даних «Податковий блок» інформацію,
внесену на підставі акта від 26.04.2013
№841/17-10/НОМЕР_1 про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки дотримання вимог чинного
законодавства з питань оподаткування
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.
3. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят
три) грн. 08 коп. присудити на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1) з Державного бюджету України.
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
П.О. Григорович