Справа № 824/1693/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. м.
Чернівці Справа
№824/1693/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

секретаря судового засідання -
Бурковської Ю.Т.;

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Бірюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові ОСОБА_1 (позивач) просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
(відповідач) щодо відмови у нарахуванні
та виплаті одноразової грошової
допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів та зобов'язати
відповідача виплатити одноразову
грошову допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ст. 37
Закону України "Про державну службу".

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11.02.2014 року її було
звільнено з посади головного
спеціаліста відділу по
контрольно-перевірочній роботі
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях у зв'язку із скороченням
штату та чисельності, за п. 1 ст. 40 КЗпП
України. 17.02.2014 року позивачу
достроково було призначено пенсію
державного службовця. 24.03.2014 року
позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
із заявою про виплату одноразової
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів на підставі ст. 37
Закону України "Про державну службу".

Однак, відповідач відмовив у виплаті
зазначеної грошової допомоги
мотивуючи це тим, що право на виплату 10
посадових окладів згідно ст. 37 Закону
України "Про державну службу" виникає
лише в разі звільнення особи з посади
державного службовця у зв'язку із
виходом на пенсію. Таку відмову позивач
вважає протиправною оскільки на день
звільнення та дострокового виходу на
пенсію стаж її державної служби
складав 17 років 4 місяці 27 днів,
загальний стаж роботи - 35 років 4 місяці
27 днів, що дає право на достроковий
вихід на пенсію за вислугу років та
отримання грошової допомоги в розмірі
10 посадових окладів.

Відповідач, заперечуючи проти позовних
вимог, надав суду письмові заперечення
в яких зазначив, що відповідно до норм
чинного законодавства, виплата
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів згідно ст. 37 Закону
України "Про державну службу" може
здійснюватись лише у випадку
звільнення з посади державного
службовця у зв'язку із виходом на
пенсію. Позивач не набув права на
одержання пенсії державного службовця,
так як не досяг пенсійного віку
передбаченого ч.1 ст. 37 Закону України
"Про державну службу", а саме 57- річно
віку і тому відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог та
просив суд відмовити у їх задоволенні у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративного позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, з
наступного.

Наказом від 13.01.2014 року №2-о управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
попереджено про наступне скорочення
посад та звільнення відповідно до п. 1
ст. 40 КЗпП України працівників
управління згідно списку, в тому числі
позивача - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17-18,
23).

Згідно заяви від 06.02.2014 року позивач
просив скоротити двомісячний термін
попередження про майбутнє звільнення у
зв'язку із скороченням штату та
чисельності та звільнити його з 11.02.2014
року (а.с. 19).

Наказом від 06.02.2014 року №27-о управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
ОСОБА_1 звільнено 11.02.2014 року з посади
головного спеціаліста відділу по
контрольно-перевірочній роботі
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях, відповідно до п. 1 ст. 40
КЗпП України, у зв'язку з скороченням
штату чисельності. Відділу виконання
бюджету, бухгалтерського обліку та
звітності наказано виплатити вихідну
допомогу в розмірі середнього
місячного заробітку, відповідно до ст.
44 КЗпП України (а.с. 4).

14.02.2014 року Чернівецьким міським
центром зайнятості видано позивачу
направлення для оформлення
дострокового виходу на пенсію від
14.02.2014 року №0001 (а.с. 20). 17.02.2014 року
позивач звернувся до Пенсійного фонду
України із заявою про призначення
пенсії (а.с. 21).

Відповідно до Протоколу 1234 від 03.03.2014
року позивач є пенсіонером за віком, за
умовами призначення пенсії
визначеними Законом України "Про
державну службу" (а.с. 22). Згідно Довідки
від 12.03.2014 року №2012 ОСОБА_1 з 17.02.2014 року
призначено пенсію відповідно до Закону
України "Про державну службу" (а.с. 5).

24.03.2014 року позивач звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях із заявою в якій просить
виплатити грошову допомогу в розмірі
10-ти місячних окладів відповідно до ст.
37 Закону України "Про державну службу",
у зв'язку з призначенням пенсії
державного службовця (а.с. 6).

Розглянувши заяву позивача, відповідач
листом від 25.03.2014 року №5201/07 повідомив,
що право на отримання грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, передбаченої ст. 37
Закону України "Про державну службу",
обумовлене звільненням з посади
державного службовця у зв'язку із
виходом на пенсію. Оскільки позивача
звільнено з займаної посади відповідно
до п. 1 ст. 40 КЗпП України - скорочення
штату та чисельності працівників, а не
у зв'язку з виходом на пенсію, для
виплати вищезазначеної грошової
допомоги підстав немає (а.с.7).

Відповідно до Довідки управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
від 02.04.2014 року №2564, загальний стаж
роботи позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
складає 35 років 4 місяці 8 днів, стаж
державної служби складає 17 років 4
місяці 27 днів, з 17.02.25014 року перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в м.Чернівцях, як
одержувач пенсії за віком, відповідно
до Закону України "Про державну службу"
(а.с. 8).

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Україна є демократична, соціальна,
правова держава; права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави; в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права; громадяни мають
право на соціальний захист (стаття 1,
частина друга статті 3, частина перша
статті 8, частина перша статті 46
Основного Закону України).

Складовою конституційного права на
соціальний захист є право на пенсійне
забезпечення (абзац перший пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами України.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, законами
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року №1788-XII з наступними змінами
(далі - Закон №1788-XII), "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV з
наступними змінами (далі - Закон №1058-IV).

За змістом вказаних законів право на
пенсію за віком особа набуває не лише
після досягнення загальновизначеного
пенсійного віку чи пенсійного віку,
встановленого спеціальним
законодавством, а також у разі
дострокового виходу на пенсію за
певних обставин. Так, відповідно до ст.
21 Закону України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
від 16.12.1993 року № 3721-XII, особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів України
"Про державну службу", "Про статус
народного депутата України", "Про
прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність" (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Пенсійні правовідносини певних
категорій осіб, у тому числі тих, які
мають статус державного службовця,
регулюються додатково також
спеціальними законами або окремими
положеннями вказаних законів.

Засади державної служби, умови, порядок
реалізації громадянами України права
на державну службу, а також права на
пенсійне забезпечення державних
службовців врегульовано
законодавством про державну службу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
України "Про державну службу" від 16.12.1993
року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), право
на одержання пенсії державних
службовців мають чоловіки, які досягли
віку 62 роки, та жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону № 1058-IV (57 років), за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону № 1058-IV (далі - страховий стаж), у
тому числі стажу державної служби не
менш як 10 років, та які на час
досягнення зазначеного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менш як 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку.

Державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів (частина тринадцята
статті 37 Закону № 3723).

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті 36
та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку; у разі призову або
вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Виходячи із п. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 року
№13 "Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці" при
припиненні трудового договору
вихідна допомога виплачується у
випадках і розмірі, передбачених як
ст.44 КЗпП України, так і іншими нормами
закону. Наприклад, при звільненні
державного службовця у зв'язку з
досягненням граничного віку
перебування на державній службі
вихідна допомога виплачується йому не
за ст. 44 КЗпП України, а згідно зі ст. 37
Закону "Про державну службу".

Таким чином, грошова допомога в розмірі
10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині тринадцятій статті 37 Закону
№ 3723 не встановлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
грошова допомога, передбачена вказаним
законодавчим положенням, має разовий
характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 1 частини
першої статті 40 Кодексу (зокрема,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку скорочення
чисельності або штату працівників), не
може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10 років
та права на достроковий вихід на пенсію
за півтора року до встановленого
законодавством строку.

Отже, державний службовець у разі
дострокового (не раніше ніж за півтора
року до встановленого законодавством
строку) виходу на пенсію державного
службовця на підставі пункту 1 частини
першої статті 40 КЗпП України у зв'язку з
скорочення чисельності або штату
працівників та неможливістю
переведення, за його згодою, на іншу
роботу відповідно до частини другої
статті 40 КЗпП України, за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, як і інші державні
службовці, які виходять на пенсію з
посад державних службовців після
досягнення віку, зазначеного в частині
першій статті 37 Закону № 3723, має право
на отримання грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

У резолютивній частині Рішенні
Конституційного Суду України від 26
листопада 2013 року № 11-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положення частини тринадцятої статті 37
Закону України "Про державну службу" в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" суд зазначив,
що у разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України і остаточним.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає
помилковими твердження відповідача
про те, що у нього не було законних
підстав для виплати позивачу
зазначеної грошової допомоги, оскільки
вона була звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП
України і на момент дострокового (не
раніше ніж за півтора року до
встановленого законодавством строку)
виходу на пенсію державного службовця
стаж її державної служби складав 17
років 4 місяці 27 днів, при цьому
загальний стаж роботи складав 35 років 4
місяці 8 днів, що дає йому право на
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів, як це
передбачено ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

Таким чином, позивач, на момент
призначення йому пенсії державного
службовця, за своїм віком, страховим
стажем та стажем державної служби
набув право на достроковий вихід на
пенсію відповідно до ст. 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
і відповідач зобов'язаний був
виплатити йому грошову допомогу в
розмірі 10 місячних посадових окладів,
згідно ст. 37 Закону України "Про
державну службу". Натомість відповідач
необґрунтовано, без законних підстав
відмовив позивачу у виплаті зазначеної
грошової допомоги, чим порушив його
права свободи та інтереси.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідач відмовляючи позивачу у
виплаті грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів, діяв
всупереч вимогам ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому
позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки, згідно ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" сторони звільнені
від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, суд не вирішує
питання про розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 2, 9, 70, 71, 72, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
щодо відмови у нарахуванні та виплаті
одноразової грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях виплатити
ОСОБА_1 (проживає за адресою АДРЕСА_1)
одноразову грошову допомогу у розмірі
10 місячних посадових окладів
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 19
травня 2014 року (18.05.2014 року - вихідний
день).

Суддя
Григораш В.О.