Справа № 2а/0570/11184/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/77986/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Черпіцької
Л.Т.,Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Держкомзему в місті Маріуполі
Донецької області, треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
незаконними дій та визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з вказаним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
Управління Держкомзему в місті
Маріуполі Донецької області та визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 0,
1437 га від 27.07.2011 № 00297.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що є власницею
квартири АДРЕСА_1. Згідно зі статтею 42
Земельного кодексу України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Проте, всупереч
вказаним вимогам частина земельної
ділянки площею 0, 1437 га, яка відноситься
до прибудинкової території, була
передана у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є власниками
квартири АДРЕСА_2, та видано державний
акт на право власності від 27.07.2011 №
00297. Вказувала на те, що ні вона, ні
інші мешканці будинку згоди на
передачу вказаної земельної ділянки
цим особам не надавали, а передача у
власність земельної ділянки можлива
лише об'єднанню власників цього
будинку.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 9 жовтня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

За змістом частин 1-3 статті 42
Земельного кодексу України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками.

Встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право
власності на житло, технічного
паспорту на житловий будинок та витягу
про державну реєстрацію прав, є
власниками квартири АДРЕСА_2.

Згідно висновку від 04.08.09 щодо
встановлення меж частини земельної
ділянки та акту встановлення і
узгодження меж земельних ділянок,
складених ТОВ Проектно-експертною
фірмою «Землі Приазов'я», площа
земельної ділянки, яка знаходиться у
користуванні вказаних осіб для
обслуговування 41/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, складає 0,1473 га.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя від 26.08.2010 за третіми
особами у цій справі визнано право
власності на господарські будівлі,
включивши їх до складу 41/100 частини до
цього житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Маріупольської міської ради
від 29.03.2011 АДРЕСА_1/6-525 передано у
власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 земельну ділянку (кадастровий
номер :01:007:0338), площею 0,1437, яка
розташована по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення цим
особам видано державний акт від 27.07.2011
на право власності на вищевказану
земельну ділянку, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, який
зареєстровано у Книзі записів
реєстрації державних актів № 00297.

Згідно наданої Маріупольським бюро
технічної інвентаризації та
Житлово-комунальним підприємством по
ремонту та експлуатації житлового
фонду Іллічівського району міста
Маріуполя, за ОСОБА_4 прав на житлове
приміщення не зареєстровано, а
квартира АДРЕСА_1, у якій вона мешкає,
належить до державної форми власності,
наймачем якої є позивач.

Оскільки ОСОБА_4 не приймала участі у
приватизації багатоквартирного жилого
будинку, відносно прибудинкової
території якого пов'язаний цей спір, а
отже і не є його співвласником,
необґрунтованими є позовні вимоги щодо
порушення її прав у вказаних
правовідносинах.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: