Справа № 823/926/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
справа №
823/926/14

10 год. 20 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Цапля
І.Ю.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до управління Державної
міграційної служби України в
Черкаській області про визнання
протиправними дій та скасування
рішення,

встановив:

ОСОБА_4 подав позов, в якому просить:

- визнати протиправними дії посадових
та службових осіб відповідача при
скасуванні наданого дозволу на
імміграцію від 13.03.12 з моменту
постановлення;

- скасувати з моменту постановлення
рішення відповідача про скасування
наданого 13.03.12 дозволу на імміграцію.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач необґрунтовано
скасував рішення щодо надання дозволу
на імміграцію особі без громадянства з
Російської Федерації ОСОБА_4, оскільки
останнім була надана достовірна
інформація під час подання заяви про
надання такого дозволу.

Крім того, відповідач в порушення вимог
Закону України "Про імміграцію" від 07
червня 2001 року № 2491-III (далі - Закон №
2491-III) та Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2012 р. № 251 (далі - Порядок)
не надіслав копію рішення щодо
скасування дозволу на імміграцію.

Представники позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали в повному обсязі та просили
його задовольнити.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю, зазначивши при цьому, що 23
травня 2012 року прокуратурою Черкаської
області, яка, в межах доручення
Генеральної прокуратури України,
проводила перевірку щодо видачі ВГІРФО
УМВС України в Черкаській області
посвідки на постійне проживання
ОСОБА_4, було заявлене клопотання до
ВГІРФО УМВС України в Черкаській
області про проведення перевірки щодо
законності документування посвідкою
зазначеної особи.

За результатами службової перевірки
законності видачі посвідки на постійне
проживання особі без громадянства
ОСОБА_4, 30 травня 2012 року ВГІРФО УМВС
України в Черкаській області складено
висновок, згідно з яким оформлення
дозволу на імміграцію в Україну та
видача посвідки позивачу було
проведено без порушень чинного
законодавства.

Однак, в ході цієї ж перевірки було
підтверджено факти, викладені у
зверненні прокуратури, а саме:
притягнення позивача до кримінальної
відповідальності за вчинення 04.08.1998
року тяжкої шкоди здоров'ю, небезпечної
для життя в момент заподіяння, з
хуліганських мотивів на території
Росії (кримінальна справа № 9844527 від
31.08.1998 року за скоєння злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 213;
оперативно-розшукова справа заведена
19.04.2012 року; картка розшуку введена до
бази даних 23.04.2012 року - інформація УІАЗ
УМВС України в Черкаській області від
25.05.2012 року.

Таким чином, відповідач правомірно, в
межах своєї компетенції прийняв
рішення від 01 червня 2012 року про
скасування позивачу дозволу на
імміграцію в Україну на підставі
пункту 1 абзацу 1 статті 12 Закону
України "Про імміграцію", а саме: дозвіл
на імміграцію може бути скасовано, якщо
з'ясується, що його надано на підставі
свідомо неправдивих відомостей.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

13.03.2012 ОСОБА_4 надано дозвіл на
імміграцію, а 14.04.2012 ВГІРФО УМВС України
в м. Черкаси Черкаській області
позивачу як особі без громадянства
було видано посвідку на постійне
проживання серія НОМЕР_2.

24.05.2012 позивач був затриманий
працівниками СКР Світловодського ГВ
УМВС України в Кіровоградської області
на території ВГІРФО по Черкаської обл.
з метою доставки до суду для розгляду
питання про екстрадиційний арешт.

25.05.2012 постановою Ленінського
районного суду м. Кіровограда прийнято
рішення про екстрадиційний арешт,
однак 12.06.2012 позивач був звільнений
Апеляційним судом Кіровоградської
області з-під варти на підставі
наявності безстрокової посвідки на
постійне проживання.

В ході апеляційного розгляду стало
відомо, що прокурором до матеріалів
справи було надано копію висновку за
результатами службової перевірки
законної видачі посвідки на постійне
проживання особи без громадянства
ОСОБА_4, зробленого інспектором ВГІРФО
УМВС України в Черкаської області і
затвердженого 28.05.2012 начальником цього
підрозділу ВГІРФО.

Згідно цього висновку визнано, що
посвідка НОМЕР_2 від 14.04.2012 видана
компетентним органом на підставі
документів, надання яких передбачено
ст. 9 Закону України "Про імміграцію", по
результатам перевірок ОСОБА_4 по обліку
служби громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб (щодо
перебування на обліку осіб, яким
заборонено в'їзд в Україну), по облікам
інтегральної інформаційної пошукової
системи УІАЗ УВМС України в Черкаської
обл. та результатами запитів до СБУ, НЦБ
Інтерполу в Черкаській області й
Адміністрації державної прикордонної
служби України.

Відповідно визнано, що оформлення
дозволу на імміграцію та видачу
посвідки на постійне проживання особи
без громадянства ОСОБА_4 проведені без
порушень.

Разом з тим, у висновку також зазначено,
що з врахуванням положень статті 12
Закону № 2491-III особі без громадянства
ОСОБА_4 дозвіл на імміграцію належить
скасувати та вилучити раніше видану
посвідку на постійне місце проживання.

Рішенням, затвердженим т.в.о.
начальника ВГІРФО УМВС України в
Черкаській області 01 червня 2012 року,
особі без громадянства з Російської
Федерації ОСОБА_4 скасовано дозвіл на
імміграцію. При цьому підставою для
такого скасування в рішенні вказано
про зазначення позивачем в
заяві-анкеті недостовірних відомостей,
а саме: в пункті 9 зазначено, що до
кримінальної відповідальності позивач
не притягувався, що не відповідає
дійсності.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4
Закону № 2491-III дозвіл на імміграцію
поза квотою імміграції надається
одному з подружжя, якщо другий з
подружжя, з яким він перебуває у шлюбі
понад два роки, є громадянином України,
дітям і батькам громадян України.

Частина 4 статті 1 Закону № 2491-III
встановлює, що особі, яка перебуває на
законних підставах в Україні і
отримала дозвіл на імміграцію,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
імміграції, видає посвідку на постійне
проживання протягом тижня з дня
подання нею відповідної заяви.

Згідно статті 12 Закону № 2491-III дозвіл на
імміграцію може бути скасовано, якщо: 1)
з'ясується, що його надано на підставі
свідомо неправдивих відомостей,
підроблених документів чи документів,
що втратили чинність; 2) іммігранта
засуджено в Україні до позбавлення
волі на строк більше одного року і
вирок суду набрав законної сили; 3) дії
іммігранта становлять загрозу
національній безпеці України,
громадському порядку в Україні; 4) це є
необхідним для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України; 5) іммігрант порушив
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства; 6) в
інших випадках, передбачених законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону
№ 2491-III центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері імміграції, не пізніш як у
тижневий строк надсилає копію рішення
про скасування дозволу на імміграцію
особі, стосовно якої прийнято таке
рішення, та вилучає у неї посвідку на
постійне проживання.

Пунктом 18 Порядку передбачено, що
посвідка на постійне проживання
скасовується територіальним органом
або підрозділом ДМС, який її видав, у
разі скасування дозволу на імміграцію
в Україну відповідно до статей 12 і 13
Закону України "Про імміграцію".

Як свідчать матеріали справи,
підставою для скасування позивачу
дозволу на імміграцію стала обставина
надання останнім недостовірних
відомостей щодо притягнення до
кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд зазначає, що при
поданні заяви про надання дозволу на
імміграцію позивачем надані довідки
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ Російської Федерації
по Ростовській області та Міністерства
внутрішніх справ України, в яких
зазначено, відповідно, що відносно
ОСОБА_4 відсутні відомості щодо
судимості та факту кримінального
переслідування, а також, що станом на
16.11.2011 позивач засудженим не значиться
та в розшуку не перебуває.

Крім того, на переконання суду, особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Будь-які дані про наявність
обвинувального вироку суду про
притягнення до кримінальної
відповідальності позивача в
матеріалах справи відсутні та
відповідачем не надані.

За таких обставин, посилання
відповідача про надання позивачем
недостовірних відомостей щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності суд вважає
помилковим, у зв'язку з чим, рішення про
скасування дозволу на імміграцію особі
без громадянства з Російської
Федерації ОСОБА_4 прийняте з порушенням
вимог чинного законодавства України.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій, суд зазначає, що
позивач в адміністративному позові не
обґрунтував в чому саме полягали дії
відповідача та які саме дії останнього
позивач просить визнати протиправними,
а тому в задоволенні позову в цій
частині слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи статті 2 КАС України,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи є
частково обґрунтованими, а вимоги
такими, що належить задовольнити
частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати рішення про скасування
дозволу на імміграцію особі без
громадянства з Російської Федерації
ОСОБА_4, затверджене т.в.о. начальника
ВГІРФО УМВС України в Черкаській
області 01 червня 2012 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
16.05.2014.