Справа № 2а-3054/12/0970
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м.Львів Справа №876/100/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Большакової О.О.,

Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Сухарського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 09
листопада 2012 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В
И В :

У грудні 2010 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду та, з
уточненням позовних вимог, просив
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
(далі - ДПІ у м.Івано-Франківську) від
16.08.2010 року:

- за № /0, яким позивачу визначено
грошове зобов'язання зі сплати податку
з доходів фізичних осіб в сумі 72 521,14
грн. та

- за № /0, яким позивачу визначено
зобов'язання зі сплати податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
в сумі 134 757,11 грн., в тому числі: за
основним платежем - 89 838,07 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 44
919,04 грн.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що у
ІV кварталі 2007 року він перебував на
спрощеній системі оподаткування та
перевищив дозволену суму прибутку у 500
тис.грн., а тому з І кварталу 2008 року
перейшов на загальну систему
оподаткування, у зв'язку з чим
податковим органом безпідставно
нараховано податові зобов'язання за ІV
квартал 2007 року із застосуванням
загальної системи оподаткування. Крім
того, підставами для задоволення
позову є й те, що планова документальна
перевірка, за результатами якої були
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, була прийнята з
порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
09.11.2012 р. позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення від
16.08.2010 року за №№ /0 та /0 про
визначення сум податкових зобов'язань
за платежами з податку на додану
вартість та податку з доходів фізичних
осіб.

Постанову суду оскаржила ДПІ у
м.Івано-Франківську, яка вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню. Вимоги
апеляційної скарги обгрунтовує тим, що
отримавши в 2007 році обсяг виручки в
розмірі 1 144 632,39 грн., з І кварталу 2008
року позивач перейшов на загальну
систему оподаткування, однак не
включив суму перевищення в розмірі 644
632,39 грн. до складу загального річного
оподаткування доходу та не сплатив з
неї податок з доходів фізичних осіб.
Крім того, у зв'язку із тим, що сума від
здійснення операцій у ІV кварталі 2007
сукупно перевищила 500 000 грн., позивач
зобов'язаний був зареєструватися
платником ПДВ і його сплачувати, однак
цього не зробив. Просить скасувати
оскаржену постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
апелянта необхідно задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено виїзну комплексну
документальну перевірку дотримання
СПД-ФО ОСОБА_2 вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 22.01.2007 р. по 31.12.2009 р., за
результатами якої складено акт за №
12158/17-3/НОМЕР_1 від 09.07.2010 р.

Перевіркою виявлено допущені
позивачем порушення вимог п.п.7.2.8 п.7.2
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.п.4.1.4 «а» п.4.1 ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», ст.13-14 Інструкції
«Про прибутковий податок з громадян»,
затвердженої наказом ГПДІ України від
21.04.1993 р. за № 12, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р.
за № 64.

На підставі даного акта та відповідно
до виявлених порушень 16.08.2010 р. ДПІ у
м.Івано-Франківську прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- за № /0, яким позивачу визначено
грошове зобов'язання зі сплати податку
з доходів фізичних осіб в сумі 72 521,14
грн. та

- за № /0, яким позивачу визначено
зобов'язання зі сплати податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
в сумі 134 757,11 грн., в тому числі: за
основним платежем - 89 838,07 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 44
919,04 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач, здійснюючи свою діяльність на
підставі сплати єдиного податку згідно
Указу Президента в редакції від 03.07.1998
року № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» (далі
- Указ № 727/98), у 2007 р. отримав виручку в
розмірі 1 114 632,39 грн.

Указом № 727/98 запроваджено спеціальний
режим оподаткування, обліку та
звітності, спрямований на підтримку
суб'єктів малого підприємництва. За
змістом статті 1 зазначеного Указу з
доходів, одержаних фізичною
особою-суб'єктом малого
підприємництва, єдиний податок
запроваджується за умови дотримання
вимог цього Указу, зокрема якщо виручка
платника єдиного податку за рік не
перевищує 500 000 грн.

Згідно зі статтею 5 Указу № 727/98 у разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

Питання оподаткування сум, що
перевищують установлений законодавцем
граничний обсяг виручки, положеннями
Указу не врегульовані.

У той же час, згідно з приписами пункту
22.10 статті 22 Прикінцевих положень
Закону України № 889-ІV від 22.05.2003 р. «Про
податок з доходів фізичних осіб» (далі -
Закон № 889-IV) правовідносини з
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю врегульовувались
положеннями розділу ІV Декрету, який
підлягав застосуванню з урахуванням
положень пункту 9.12 статті 9 цього
Закону.

Так, оподатковуваним доходом громадян
від заняття підприємницькою
діяльністю згідно зі статтею 13 розділу
ІV Декрету Кабінету Міністрів України
від 26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

Відповідно до підпункту 9.12.1 пункту 9.12
статті 9 Закону № 889-ІV оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від
продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також
фізичною особою, яка сплачує ринковий
збір, здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту. Інші
доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1,
отримані вказаними фізичними особами,
оподатковуються згідно з підпунктом
9.12.2 зазначеного пункту за загальними
правилами, встановленими цим Законом
для платників податку, що не є такими
суб'єктами підприємницької діяльності.

Аналіз загальних принципів
оподаткування, закріплених
Конституцією України та Законом
України від 25 червня 1991 року № 1251-ХІІ
«Про систему оподаткування», якими
встановлювались засади податкових
відносин в Україні на час виникнення
спірних відносин, та наведених норм
матеріального права дає підстави дійти
висновку, що оподаткування доходів
СПД-ФО - платника єдиного податку,
отриманих з порушенням умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування, має здійснюватись із
застосуванням встановлених Законом №
889-ІV правил загальної системи
оподаткування для платників податків,
що не є такими суб'єктами
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що з І кварталу 2008
року позивач самостійно перейшов на
загальну систему оподаткування, однак
підприємцем не включено суму
перевищення в розмірі 644 632,39 грн. до
складу загально річного
оподаткованого доходу та не сплачено з
неї податку з доходів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції вважає правомірним
донарахування позивачу податку з
доходів фізичних осіб за 2007 рік в
розмірі 72 521,14 грн.

Оскільки оподаткування доходів,
отриманих платником єдиного податку з
порушенням умов перебування на
спрощеній системі оподаткування
повинно здійснюватися із
застосуванням правил загальної
системи оподаткування, тому на суму
перевищення донараховано податок на
додану вартість в розмірі 89 838,07 грн.
згідно Закону України «Про податок на
додану вартість» та 44 919,04 грн. штрафних
санкцій згідно ст.17 Закону України №
2181-ІІІ від 21.12.2000 р. «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Колегія суддів звертає увагу на те, що
суд першої інстанції приймаючи
оскаржене рішення, дійшов висновку, що
оскільки факти, викладені в акті
перевірки, які в свою чергу стали
підставою для прийняття податкових
повідомлень-рішень, встановлені з
порушенням законодавства, що
підтверджується постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2011 року
у справі № 8057/11/9104, тому і спірні
податкові повідомлення-рішення не
можна вважати законними.

З такими висновками суду першої
інстанції судова колегія погодитися не
може з наступних підстав.

Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м.Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Таким чином, порушення порядку
проведення перевірки не може
автоматично спростовувати виявлені
факти порушення податкового
законодавства, а тому висновки суду
першої інстанції про скасування
оскаржених податкових
повідомлень-рішень тільки з цих
підстав, не надаючи їм правової оцінки,
є протиправними.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, що недодержання
податковим органом порядку проведення
перевірки не спричинило прийняття
неправомірних податкових
повідомлень-рішень, тому вказані
порушення не можуть бути підставою для
визнання протиправними та скасування
цих податкових повідомлень-рішень.
Навпаки, вказані рішення відповідають
вимогам чинного законодавства,
фактичним обставинам у справі і є
вірними по суті.

З врахуванням викладеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги є законними і обгрунтовани та
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому оскаржена постанова
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 207, 254
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 09
листопада 2012 року в адміністративній
справі № 2а-3054/12/0970 скасувати.

В задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
О.О.Большакова

В.В.Гуляк

Постанова складена у повному обсязі 12
травня 2014 року.