Справа № 817/694/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/694/14

07 травня 2014 року м. РівнеРівненський
окружний адміністративний суд у складі
судді Нор У.М. за участю секретаря
судового засідання Демчук І.М. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: Требух Г.М.

відповідача: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Майстер
Поліграф"доДержавної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Майстер Поліграф"
(далі - ТОВ "Майстер Поліграф") звернувся
до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- ДПІ у м.Рівному) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 04.11.2013 року, № від 04.11.2013 року,
№ від 22.01.2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, надала суду пояснення,
аналогічні позовній заяві, зокрема
пояснила суду, що ДПІ у м.Рівному
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ "Майстер
Поліграф" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період 01.07.2010 року по 31.12.2012 року за
результатами якої складено акт
№761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013 року. Висновки
акту перевірки вважає
необґрунтованими, такими, що зроблені
помилково без врахування дійсних,
документально підтверджених обставин,
факт здійснення господарських
операцій підтверджується наявними та
належним чином оформленими первинними
документами та документами
бухгалтерського і податкового обліку
позивача, які в повному обсязі
надавались до перевірки та належним
чином посвідчують реальність
здійснення господарських операцій з
контрагентами ТОВ "Депард", ТОВ "ДІЛО",
ТОВ "Український Комунальний Союз", ВАТ
"Унітел", ТОВ "Мекран".

Зазначила, що податкові зобов'язання,
донараховані і застосовані до ТОВ
«Майстер Поліграф» безпідставними та
необґрунтованими, а тому податкові
повідомлення - рішення № від 04
листопада 2013 року, № від 04
листопада 2013 року, №2 від 22 січня
2014 року підлягають скасуванню. Просила
позов задовольнити повністю.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області позов не визнав, подав письмові
заперечення. Представник відповідача в
судовому засіданні надав пояснення,
аналогічні письмовим запереченням,
зокрема пояснив суду, що проведеною
позаплановою виїзною документальною
перевіркою ТОВ "Майстер Поліграф" з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період 01.07.2010
року по 31.12.2012 року встановлено:
заниження податку на прибуток на
загальну суму 453450,50 грн.; заниження
податку на додану вартість у сумі 458695,00
грн.; порушення вимог податкового
законодавства під час перевірки питань
щодо правильності утримання та
своєчасності перерахування до бюджету
податку з доходів фізичних осіб в
періоді, що перевірявся, а саме не
утриманий та не перерахований до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб в сумі 4043,40 грн.; не своєчасне
подання платіжних документів до банку
на перерахування належних до сплати,
утриманих у відповідних періодах, сум
податку на доходи фізичних осіб за
термінами сплати: 05.09.2012 року, 05.11.2012
року, 05.12.2012 року; подання податкових
розрахунків за формою 1 ДФ за 3 квартал
2010 року з перекрученням даних; подання
податкових розрахунків за формою 1 ДФ
за 2, 3, 4 квартали 2012 року не в повному
обсязі, з недостовірними відомостями
та з помилками. Вважає правомірним та
законним прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень №
від 04.11.2013 року, № від 04.11.2013 року,
№ від 22.01.2014 року. Просив суд в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з наступних
підстав.

ТОВ "Майстер Поліграф" зареєстроване в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
13.11.2006 року, є платником податку на
додану вартість з 22.11.2006 року
відповідно до свідоцтва №100001037 (т.1
а.с.193-197).

Судом встановлено, що посадовими
особами Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ "Майстер
Поліграф" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період 01.07.2010 року по 31.12.2012 року. За
результатами проведеної перевірки
складено акт №761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013
року (т.1 а.с.37-99), яким встановлено
порушення:

- пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 року, п.44.1 ст.44
розділу ІІ, пп.138.1.1 п.138.1, пп.138.2, 138.6, 138.8,
138.8.5 ст.138 пп. "в" пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп. "д"
пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
розділу ІІІ Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI, а саме
занижено податок на прибуток на -
загальну суму 453450,50 грн., у тому числі за
4 квартал 2010 року у сумі 354057,50 грн., за І
квартал 2011 року у сумі 5000,00 грн., за 2
квартал 2011 року у сумі 6900,00 грн., за 2-3
квартали 2011 року у сумі 25808,00 грн., за 2-4
квартали 2011 року у сумі 27693,00 грн., за 1
квартал 2012 року у сумі 23535,00 грн., за
півріччя 2012 року у сумі 47618,00 грн., за 3
квартал 2012 року сумі 56709,00 грн., за 2012 рік
у сумі 66430,00 грн.;

- пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість", п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового
кодексу України, а саме занижено
податок на додану вартість всього у
сумі 458695,00 грн., у тому числі за жовтень
2010 року у сумі 8666,00 грн., за грудень 2010
року у сумі 210121,00 грн., за січень 2011 року
у сумі 25483,00 грн., за лютий 2011 року у сумі
36135,00 грн., за липень 2011 року у сумі 13048,00
грн., за серпень 2011 року у сумі 3393,00 грн.,
за листопад 2011 року у сумі 1197,00 грн., за
грудень 2011 року у сумі 73625,00 грн., за
лютий 2012 року у сумі 7668,00 грн., за
березень 2012 року у сумі 37779,00 грн., за
травень 2012 року у сумі 13659,00 грн., за
червень 2012 року у сумі 628,00 грн., за
липень 2012 року у сумі 8730,00 грн., за
вересень 2012 року у сумі 8468,00 грн., за
жовтень 2012 року у сумі 8116,00 грн., за
листопад 2012 року у сумі 429,00 грн., за
грудень 2012 року у сумі 1550,00 грн.;

- пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.4.2.8 п.4.2 ст.4, пп.6.3.2 п.6.3
ст.6, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, пп. "а" п.17.2
ст.17, пп. "а" п.19.2 ст.19, пп. "а" п.20.2 ст.20
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", п.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. "е"
пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1
п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171 розділу IV
Податкового кодексу України, а саме
встановлено порушення вимог
податкового законодавства під час
перевірки питань щодо правильності
утримання та своєчасності
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб в періоді, що
перевірявся, а саме: не утриманий та не
перерахований до бюджету податок з
доходів фізичних осіб в сумі 4043,40 грн.

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2, пп.54.3.5 п.54.3 ст.54,
п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України, за яким встановлено не
своєчасне подання платіжних
документів до банку на перерахування
належних до сплати, утриманих у
відповідних періодах, сум податку на
доходи фізичних осіб за термінами
сплати: 05.09.2012 року, 05.11.2012 року, 05.12.2012
року;

- ч.2 ст.9 Закону України "Про державний
реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів" та п.3 "Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку"
по яких встановлено подання податкових
розрахунків за формою 1 ДФ за 3 квартал
2010 року з перекрученням даних;

- п.51.1 ст.51 глави 2, пп. "б" п.176.2 ст.176
розділу ІІІ "Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку"
по яких встановлено подання податкових
розрахунків за формою 1 ДФ за 2, 3, 4
квартали 2012 року не в повному обсязі, з
недостовірними відомостями та з
помилками.

Не погоджуючись з висновками
викладеними у акті перевірки
№761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013 року ТОВ
"Майстер Поліграф" направлено до ДПІ у
м. Рівному заперечення.

Листом № 7817/1716.22-01 від 01.11.2013 року
висновки акту перевірки залишено без
змін, а заперечення ТОВ "Майстер
Поліграф" без задоволення.

На підставі акту перевірки та в
результаті встановлених порушень ДПІ у
м. Рівному прийнято податкові
повідомлення - рішення:

- № від 04 листопада 2013 року, яким,
ТОВ «Майстер Поліграф» визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 558 573,00 грн., у тому числі
за основним платежем 453450,50 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 105122,50 грн. (т.1 а.с.29);

- № від 04 листопада 2013 року, яким
ТОВ «Майстер Поліграф» визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 557965,50 грн., у тому
числі за основним платежем 458695,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 99270,50 грн. (т.1 а.с.28);

- № від 04 листопада 2013 року, яким
ТОВ «Майстер Поліграф» визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 5591,33 грн., у
тому числі за основним платежем 4065,06
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 1526,27 грн. (т.1 а.с.32).

ТОВ «Майстер Поліграф» звернулося до
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області зі скаргою №15/11-13
від 15.11.2013 року про перегляд податкових
повідомлень - рішень №, №,
№ від 04 листопада 2013 року 2013 року
(т.1 а.с.119-140).

Рішенням про результати розгляду
скарги №5/10/17-00-10-05-105/320 від 15.01.2014 року
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
04.11.2013 року № скасовано в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 586,53 грн. та 146,63 грн. застосованої
штрафної санкції. В інших частинах
податкові повідомленні - рішення ДПІ у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
04.11.2013 року №, № та №00101742 про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 3453,87 грн. та 1379,64 грн. застосованої
штрафної санкції залишено без змін, а
скаргу директора ТОВ «Майстер
Поліграф» без задоволення (т.1 а.с.141-148).

За результатами розгляду скарги ДПІ у
м.Рівному прийнято податкове
повідомлення - рішення № від 22
січня 2014 року, яким ТОВ «Майстер
Поліграф» визначено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 4858,17 грн., у тому
числі за основним платежем 3478,53 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 1379,64 грн. (т.1 а.с.33).

Суд не погоджується з наведеними
висновками податкового органу, вважає
їх необґрунтованими та безпідставними,
а також такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи і є
передчасними, з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки в
порушення пп.14.1.97 п.14.1 ст.14, пп. «г»
пп.138.8.5 п.138.8 ст.138, пп. «в» пп.138.10.2 п.138.10
ст.138, пп. «д» пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 ТОВ «Майстер Поліграф»
безпідставно віднесено до складу
витрат витрати на придбання бензину в
сумі 16301,00 грн. в тому числі півріччя 2012
року в сумі 1264,00 грн., 3 квартали 2012 року
в сумі 6414,00 грн., 2012 рік в сумі 8623,00 грн. В
порушення пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. «е»
пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1
п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171 Податкового
кодексу України, не утриманий і не
перерахований до бюджету податок на
доходи фізичних осіб по 1 особовому
рахунку у 2012 році в сумі 3452,08 грн., у
випадку, коли працівнику підприємства
працедавцем за рахунок коштів
підприємства надано додаткове благо,
без оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, у вигляді списання за
рахунок підприємства на його користь
вартості пального, використаного ним
для заправки авто працівника, який
використовується підприємством для
службових цілей.

Судом встановлено, що наказом №04 від
01.06.2012 року «Про порядок використання
автомобіля ОСОБА_4 в службових цілях»
встановлено порядок використання в
робочий час автомобіля працівника ТОВ
"Майстер Поліграф" - ОСОБА_4, в службових
цілях для здійснення службових поїздок
по території України, з виплатою
щомісячної компенсації за
використання автомобіля у розмірі 1150,00
грн. Згідно п.3 вказаного наказу
придбання пально - мастильних
матеріалів для заправки автомобіля
здійснювалося за кошти підприємства
(т.2 а.с16).

На підставі наказу №4 від 01.06.2012 року
ТОВ "Майстер Поліграф" уклало з ОСОБА_4
договір про використання його
автомобіля у службових цілях від 01.06.2012
року, згідно умов якого працівник
використовує за дорученням
підприємства власний автомобіль Nissan
X-TAIL 2.0 I, державний номер: НОМЕР_1, 2010 року
випуску у робочі часи в службових
цілях. Термін використання автомобіля
визначався строком трудового договору
підприємства з працівником. При цьому,
згідно п.2.1.3 вказаного договору
підприємство зобов'язувалося надавати
працівникові пально - мастильні
матеріали або відшкодовувати
працівникові зроблені ним витрати на
придбання пально - мастильних
матеріалів при використанні власного
автомобіля в службових цілях (т.2 а.с.4).

На підтвердження використання
зазначеного автомобіля в
господарській діяльності ТОВ «Майстер
Поліграф» позивачем надано суду листи
№324554 від 28.12.2012 року, №324542 від 12.10.2012
року, №324536 від 04.09.2012 року, №324526 від
02.08.2012 року (а.с.12-15).

Як вбачається з листа ДПА у місті Києві
від 09.11.2006 року №911/10/31-106, до складу
валових витрат платника податку можуть
бути віднесені витрати на
відшкодування вартості послуг
фізичної особи лише в тому випадку,
якщо ці витрати пов'язані з веденням
господарської діяльності платника
податку та підтверджені відповідними
документами первинного
бухгалтерського обліку, а не з
фінансуванням особистих потреб
фізичних осіб - працівників
підприємства. У листі ДПА також
вказано, що витрати на відшкодування
вартості послуг працівника за
використання ним у службових цілях
власного легкового автомобіля повинні
бути підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, якими є заява працівника,
договір між працівником і
підприємством, відповідні накази
керівника підприємства щодо
відшкодування витрат працівникові,
дорожні листи, чеки на придбання пально
- мастильних матеріалів тощо.

Аналогічної позиції дотримується й
Державний комітет з регуляторної
політики та підприємництва у своєму
листі від 31.05.2007 року №3909.

Відповідно до пп.14.1.36 Податкового
кодексу України, господарською
діяльністю є діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

В свою чергу, згідно пп.14.1.27 Податкового
кодексу України витратами у
податковому обліку визнається сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження (такої) господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з пп. «в» п.138.10.2 п.138.10
Податкового кодексу України до складу
інших витрат, зокрема, відносяться й
витрати на придбання пально -
мастильних матеріалів.

Умовами договору на використання авто
у службових цілях від 01.06.2012 року,
передбачено, що підприємство
зобов'язувалося надавати працівникові
пально - мастильні матеріали або
відшкодовувати працівникові зроблені
ним витрати на придбання пально -
мастильних матеріалів при
використанні власного автомобіля в
службових цілях. Так як авто по
вищевказаному договору
використовується для здійснення
службових поїздок, з метою ведення
господарської діяльності ТОВ «Майстер
Поліграф», і витрати на придбання
пально - мастильних матеріалів
підтверджуються відповідними
документами первинного
бухгалтерського обліку, таким чином у
підприємства наявні підстави для
віднесення затрат на придбання пально -
мастильних матеріалів до складу
витрат.

Як вбачається з акту перевірки
№761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013 року
податковий орган дійшов висновку, що в
порушення пп.5.2.1, п.5.2, пп.5.3.9, п.5.3, ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 22.05.1997 року
№283/97-ВР ТОВ "Майстер Поліграф" включило
до складу валових витрат за IV квартал
2010 року суму 1378729,00 грн., проведено по
бухгалтерському обліку, які не
підтверджені відповідними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Крім того, в акті перевірки зазначено,
що в порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року, встановлено
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 211286,00 грн., в тому числі
за жовтень 2010 року в сумі 5333,00 грн., за
грудень 2010 року в сумі 205953,00 грн., п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.8 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України, а саме ТОВ
"Майстер Поліграф" занизило податок на
додану вартість на загальну суму 13130,00
грн., за липень 2011 року в сумі 13130,00 грн.

Судом встановлено, що між позивачем
(довіритель) та ТОВ "Депард" (повірений)
укладено агентський договір №01/06-10 від
01.06.2010 року (т.1 а.с.222-225).

Відповідно до п.1.1 даного договору
повірений за винагороду зобов'язується
від імені та за рахунок довірителя
протягом дії договору за замовленнями,
підписаними сторонами, здійснювати
юридичні та фактичні дії на території
України, з метою пошуку контрагентів
для Довірителя, а саме:

- проводити необхідну
комерційно-маркетингову роботу з метою
пошуку контрагентів згідно
відповідного замовлення;

- самостійно проводити всю
необхідну переддоговірну роботу з
потенційними контрагентами;

- готувати всі необхідні документи
для укладення договору відповідно до
умов Замовлення;

- погодити всі істотні умови
договору з контрагентом відповідно до
Замовлення, зокрема: строк дії
договору, кількість товару, умови
оплати за товар, ціна товару.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
конкретний зміст посередницьких
послуг, що будуть надаватися повіреним,
визначаються сторонами у кожному
випадку окремо шляхом підписання
відповідних замовлень, які є додатками
до даного договору і є його невід'ємною
частиною.

Здійснення господарських операції за
вказаним договором підтверджено
наданим суду актом надання послуг №128
від 24.12.2010 року (т.1 а.с.245).

Так, згідно акту надання послуг №128 від
24.12.2010 року ТОВ "Депард" надало позивачу
агентські послуги за червень - грудень
2010 року на суму 104000,00 грн., в т.ч. ПДВ у
сумі 17333,33 грн.

Між ТОВ «Майстер Поліграф» (замовник)
та ТОВ «Депард» (виконавець) укладено
договір №15/09-10 про надання послуг від
15.09.2010 року, предметом якого є надання
послуг мерчандайзингу товарів (т.1
а.с.247-248).

Предметом договору №15/09-10 від 15.09.2010
року є послуги з мерчандайзингу, під
якими розуміється комплекс заходів,
які допоможуть сформувати у споживачів
позитивний імпульс, спрямований на
купівлю товару та сприятимуть
формуванню позитивного іміджового
образу товарів замовника, а саме:

- відвідування місць реалізації
товарів з метою здійснення перевірок
розміщення товару, інформаційних
матеріалів Замовника;

- організація ефективного розміщення
(викладки) товарів в місцях реалізації;

- розміщення рекламних плакатів,
етикеток, ярликів, інших POS-матеріалів,
що надаються Замовником;

- надання персоналу місць реалізації
усних рекомендацій щодо ефективного
розміщення товару Замовника та щодо
покращення його візуального
сприйняття покупцями.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що
послуги надаються в місцях реалізації
товарів замовника, та визначаються у
додаткових угодах до цього договору.
Місця реалізації, перелік товарів, щодо
яких надаються послуги та вартість
послуг погоджується сторонами і
визначаються в окремих додаткових
угодах до договору, та є невід'ємними
частинами договору.

Відповідно до додаткової угоди №1 від
15.09.2010 року замовник доручає, а
виконавець бере на себе, на умовах
договору зобов'язання по наданню
послуг мерчандайзингу в визначеній
кількості місць реалізації продукції
(поштові відділення УДППЗ «Укрпошта») в
період з 15.09.2010 року по 15.12.2010 року.
Вартість послуг з разового відвідання 1
місця реалізації складає 16,00 грн. в тому
числі ПДВ (т.1 а.с.250).

Пунктом 4.2 договору передбачено, факт
надання виконавцем послуг
підтверджується підписанням сторонами
акту наданих послуг протягом 3 (трьох)
робочих днів з моменту настання
кінцевого строку надання певних видів
послуг, обумовлених в додаткових
угодах до цього договору.

Факт надання послуг мерчандайзингу за
вересень - грудень 2010 року
підтверджується долученим до
матеріалів справи актом надання послуг
№127 від 15.12.2010 року, який підписаний
сторонами. Загальна вартість послуг
складає 100088,00 грн., в тому числі ПДВ у
сумі 16681,33 грн. (т.2 а.с.3).

За визначенням, наведеним у пункті 1.32
статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), господарська
діяльність - це будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою. Під
безпосередньою участю слід розуміти
зазначену діяльність особи через свої
постійні представництва, філіали,
відділення, інші відокремлені
підрозділи, а також через довірену
особу, агента або будь-яку іншу особу,
яка діє від імені та на користь першої
особи.

Згідно положень пункту 1.31 статті 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) продаж товарів - це
будь-які операції, що здійснюються
згідно з договорами купівлі-продажу,
міни, поставки та іншими
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або
компенсацію, незалежно від строків її
надання, а також операції з
безоплатного надання товарів. Не
вважаються продажем операції з надання
товарів у межах договорів комісії,
схову (відповідального зберігання),
доручення, інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачу прав власності на такі товари.
Продаж результатів робіт (послуг) - це
будь-які операції цивільно-правового
характеру з надання результатів робіт
(послуг), з надання права на
користування або на розпоряджання
товарами, у тому числі нематеріальними
активами та іншими ніж товари,
об'єктами власності за компенсацію, а
також операції з безоплатного надання
результатів робіт (послуг). Продаж
результатів робіт (послуг) включає,
зокрема, надання права на користування
товарами у межах договорів лізингу
(оренди), продаж, передачу права на
підставі авторських або ліцензійних
договорів, а також інші способи
передачі об'єктів авторського права,
патентів, знаків для товарів і послуг,
інших об'єктів права інтелектуальної, в
тому числі промислової, власності.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

За приписами підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Крім того, твердження податкового
органу, про те, що оформлені на
виконання умов договорів №01/06-10 від
01.06.2010 року та №15/09-10 від 15.09.2010 року акти
надання послуг не свідчать, що ТОВ
"Депард" надало послуги з пошуку нових
покупців, проведення переддоговірної
роботи та супроводження оформлення
договорів для позивача спростовуються
наданими у судовому засіданні
договорами поставки між ТОВ "Майстер
Поліграф" та контрагентами, зокрема:
ТОВ "Біла Клякса", ТОВ "Рабен-Україна",
ТОВ "Українська Поштова Группа", ДП "ФМ
"Ложістік Дніпро", ПП "Бест Офіс" (т.3
а.с.48-111).

Таким чином, понесення ТОВ "Майстер
Поліграф" указаних витрат обумовило
отримання ним економічної вигоди, якою
характеризується будь - яка
господарська діяльність, а тому
позивачем правомірно включено до
складу валових витрат за IV квартал 2010
року суму 1378729,00 грн., які підтверджені
необхідними документами.

Згідно ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» № 755-IV від
15.05.2003 року якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

На момент вчинення господарських
операцій відомості про ТОВ «Депард»
були наявними в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а відтак, є
достовірними та свідчать про наявність
у даної особи цивільної дієздатності
на здійснення господарської
діяльності.

Крім того ТОВ «Депард» зареєстроване
платником податку на додану вартість,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 04.09.2009 року №100243201 (т.1
а.с.192).

Згідно п.201.8 ст.201 Податкового кодексу
України - право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Аналогічна норма викладена в пункті 7.2.4
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Таким чином, на момент вчинення
господарських операцій ТОВ «Депард»
було зареєстроване платником податку
на додану вартість, а отже мало право на
складання податкових накладних та
формування податкового кредиту для ТОВ
«Майстер Поліграф».

Отже, віднесення ТОВ «Майстер
Поліграф» до складу податкового
кредиту податку на додану вартість в
сумі 234416,00 грн. по податкових накладних
отриманих від ТОВ «Депард» є
правомірним і таким, що відповідає
вимогам п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України та п.7.5 Закону України «Про
податок на додану вартість» (який діяв
в періоді, що перевірявся).

Також, як вбачається з акту перевірки
№761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013 року
податковий орган дійшов висновку про
відсутність об'єктів оподаткування по
господарських операціях ТОВ «Майстер
Поліграф» з ТОВ «ДІЛО».

Такого висновку податковий орган
дійшов на підставі акту від 12.03.2013 року
№1039/22-5/31371889 «Про неможливість
проведення звірки ТОВ «ДІЛО» () щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період червень, серпень,
жовтень 2010 року, березень, квітень,
травень 2012 року».

У відповідності до зазначеного акту
ТОВ «ДІЛО» не надані документи, що
підтверджують формування валових
доходів та валових витрат з податку на
прибуток підприємств, податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за червень,
серпень, жовтень 2010 року, березень,
квітень, травень 2012 року, а саме:
податкові накладні; накладні, акти
виконаних робіт; фінансово -
господарські документи, що
підтверджують сплату коштів за
вчиненим правочином; платіжні
доручення, виписки банківських
установ, прибуткові та видаткові
касові ордери; господарські договори;
журнали ордери та відомості по рахунку
631, 361,685 та інші.

У зв'язку з тим, що підприємством не
надані оборотно - сальдові відомості по
рахунках 361, 631, 68 не можливо
проаналізувати стан
дебіторської/кредиторської
заборгованості по взаєморозрахункам з
контрагентами за червень, серпень,
жовтень 2010 року, березень, квітень,
травень 2012 року.

Перевіркою ТОВ «ДІЛО» встановлено
порушення ч.5 ст.203, ч.1,2 ст.215, ст.216
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «ДІЛО» при
придбанні та продажу товарів (послуг).
Товар (послуги) по вказаних правочинах
не був переданий в порушення ст.662, 655, 656
ЦК України.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (послуг) за червень,
серпень, жовтень 2010 року, березень,
квітень, травень 2012 року, які
підпадають під визначення статей 188, 187,
188 та 198 розділу ІІІ Податкового кодексу
України з контрагентом -
постачальником ТОВ «Майстер-Поліграф».

В ході проведення перевірки ТОВ
«Майстер Поліграф» товарно -
транспортних накладних або інших
документів, що підтверджували б
транспортування від продавця до
покупця не надано.

Податковий орган дійшов висновку про
те, що фінансово - господарська
діяльність ТОВ "ДІЛО" здійснюється поза
межами правового поля, що у свою чергу
свідчить про не набуття належним чином
цивільної право дієздатності ТОВ
"ДІЛО", фінансово - господарські
взаємовідносини між ТОВ "ДІЛО" та
контрагентами є фіктивними та такими,
що вчинені без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювались
цими правочинами.

З даними висновками податкового органу
суд не погоджується, оскільки
правилами ведення бухгалтерського
обліку не передбачено обов'язкового
ведення і зберігання товарно -
транспортних накладних на перевезення
вантажів автомобільним транспортом
для підтвердження правомірності
формування податкового кредиту.

Вказаної позиції дотримується і
Міністерство доходів і зборів України.
Так, в листі №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 від
19.09.2013 року Міндоходів зазначає, що
підставами для формування податкового
кредиту є наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
митної декларації, заяви зі скаргою на
постачальника, поданої відповідно до
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, бухгалтерської
довідки, складеної відповідно до
пункту 198.5 статті 198 Податкового
кодексу України, або інших документів,
передбачених пунктом 201.11 статті 201
Податкового кодексу України. Товарно -
транспортна накладна не міститься в
переліку документів, що визначають
право на формування податкового
кредиту.

Таким чином, не надання документів на
підтвердження факту транспортування
товару, не є підтвердженням
нікчемності укладеного правочину між
контрагентами

Крім того, відповідно до частини першої
статті 203 Цивільного кодексу України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до частини першої статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228
Цивільного кодексу України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що
у разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Для застосування санкцій, передбачених
статтею 228 Цивільного кодексу України,
необхідним є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчинення
удаваного правочину з метою приховання
ухилення від сплати податків чи з метою
неправомірного одержання з державного
бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його
несплати контрагентами до бюджету.

Податковим органом в акті перевірки не
надано доказів та не наведено підстав
для визнання нікчемним правочину,
укладеного в межах спірних
правовідносин між ТОВ «Майстер
Поліграф» та ТОВ «ДІЛО», які б свідчили,
що зазначені правочини є такими, що
порушують публічний порядок чи
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна держави.

Також, суд звертає увагу на те, що
формування валових витрат та
податкового кредиту є правом окремо
взятого платника податків і не
залежить від розрахунків з бюджетом
інших осіб, їх звітності та податкової
дисципліни. Якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету або встановлено порушення
податкового законодавства з боку
контрагента, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи. Також
позивач не може нести відповідальність
за дії контрагентів і за їх стосунки з
"сумнівними", на думку податкового
органу, контрагентами. Поведінка
постачальників в ланцюгу постачання, з
якими платник не перебував у жодних
взаємовідносинах, немає
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між таким платником
та його безпосереднім контрагентом.
При цьому суд зауважує, що при
дослідженні факту здійснення
господарських операцій слід оцінювати
відносини безпосередньо між
учасниками тих операцій, що стали
підставою для формування даних
податкового обліку платника податку. У
разі наявності в податкового органу
відомостей щодо порушення
законодавства окремими платниками
податків, в тому числі по ланцюгу
постачання, негативні наслідки повинні
застосовуватися виключно щодо цих
осіб.

Як вбачається з акту перевірки, листом
ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС
від 07.05.2013 року № 8257/7/7/22-3.11 направлено
акт перевірки від 30.04.2013 року
№435/22-3/36019173 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Комунальний Союз", з
питань правильності визначення
розміру податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з ТОВ «Л.С.Д.», код за
за період з 01.02.2012 року по
29.02.2012 року, ПВКФ «РОЗС», код ЄДПРОУ 21854963
за період з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року,
ТОВ «Ник-7», за період з
01.05.2012 року по 30.06.2012 року, ТОВ «Транс
Сервіс Груп Плюс», за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року, ТОВ
«Спецагроресурс», за
період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року».

З вищевказаного акту перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Комунальний Союз" вбачається, що в
порушення п.44.1 ст.44 розділу ІІ, пп.138.1.1
п.138.1 , п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
розділу ІІІ Податкового кодексу
України ТОВ «Майстер Поліграф»
завищено показник у рядку 05 Декларації
«Витрати операційної діяльності»
всього на суму 215201,00 грн.

Як встановлено матеріалами справи між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Майстер Поліграф" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
комунальний союз» укладені договори
№03-10/11 від 03.10.2011 року щодо надання
послуг транспортно - експедиційного
обслуговування (т.1 а.с.75-78), №16 від 01.11.2011
року щодо надання послуг по підготовці
товарів до реалізації та виконання
супутніх операцій (т.2 а.с.38-42), №17 від
01.11.2011 року на виконання робіт (т.2
а.с.19-21), №18 від 01.11.2011 року на виконання
вантажно - розвантажувальних робіт (т.2
а.с.54-55).

Відповідно до умов договору №03-10/11 від
03.10.2011 року ТОВ «Український
Комунальний Союз» зобов'язується від
свого імені та за рахунок позивача
надати послуги із забезпечення
транспортно - експедиційного
обслуговування по організації
перевезення вантажів автомобільним
транспортом у міському, приміському й
міжміському сполучені на території
України, а також інші послуги,
узгоджені в заявках, які являються
невід'ємною частиною даного договору, а
позивач зобов'язується прийняти й
оплатити наданні послуги. Відповідно
до п.2.1. вказаного договору надання
послуг здійснюється на підставі
заявок.

На виконання умов договору №03-10/11 від
03.10.2011 року ТОВ «Майстер Поліграф» у
перевіряємому періоді надав ТОВ
«Український Комунальний Союз» заявки:
№98, №99, №100, №101, №102, №103, №104, №105 та
інші (т.1 а.с.80-200). Факти надання послуг
за договором №03-10/11 03.10.2011 року
підтверджуються актами надання послуг.
Про здійснення господарських операцій
щодо надання послуг із забезпечення
транспортно - експедиційного
обслуговування по організації
перевезення вантажів свідчать надані
податкові накладні.

Пунктом 1.1 та пунктом 1.2 договору №16 від
01.11.2011 року за замовленням ТОВ «Майстер
Поліграф» ТОВ «Український
Комунальний Союз» зобов'язалось надати
послуги/виконати роботи з пакування
та/або перепакування товарів,
сортування товарів, комплектування
товарних наборів, нанесення маркування
на товари та упаковку, в тому числі,
кріплення етикеток, ярликів,
стікерування, нанесення тексту
безпосередньо на товар та/або упаковку,
інші маркування, пакетування товару на
налети та в стрейчплівку, контроль
товарів та/або упакування, в разі
необхідності здійснення дій до
усунення/попередження недоліків
товару, надати інші послуги, узгоджені
в замовлені, а позивач зобов'язується
оплатити наданні йому послуги.

Виконання робіт здійснювалося на
підставі замовлення №1 від 04.01.2012 року
№2 від 01.02.2012 року, №3 від 01.03.2012 року, №4
від 02.04.2012 року, №5 від 01.05.2012 року та
інших (т.2 а.с.43-52). Факт надання послуг
ТОВ «Український Комунальний Союз» за
договором №16 від 01.11.2011 року
підтверджується актом надання послуг
№217 від 31.08.2012 року на суму 28840,36 грн., в
тому числі ПДВ - 4806,73 грн. На
господарські операції щодо надання
послуг за договором виписана податкова
накладна від 31.08.2012 року №30.

Відповідно до п.1.1 та п.1.2. договору №18
від 01.11.2011 року ТОВ «Український
Комунальний Союз» зобов'язалось
виконати вантажно - розвантажувальні
роботи згідно із заявками ТОВ «Майстер
Поліграф», а ТОВ «Майстер Поліграф»
зобов'язується оплатити надані йому
послуги.

Актом надання послуг №248, №249, №250 від
28.09.2012 року підтверджується факт
надання послуг за договором №18 від
01.11.2011 року. Здійснення господарських
операцій щодо надання послуг по
навантаженню/розвантаженню товарів
підтверджується податковими
накладними, які надані податковому
органу на перевірку (акт перевірки
№761/17-16-22-01/34704063 від 18.10.2013 року). Крім
того, на виконання умов договору ТОВ
"Майстер Поліграф" здійснило
розрахунки за надані послуги, що
підтверджується банківськими
виписками .

Крім того, постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
28.08.2013 року по справі №817/2630/13-а
встановлено, що долученими до
матеріалів справи первинними
документами підтверджується
реальність здійснення господарських
операцій між ТОВ «Майстер Поліграф» та
його контрагентом - ТОВ "Український
комунальний союз" по договорам №03-10/11
від 03.10.2011 року щодо надання послуг
транспортно - експедиційного
обслуговування, №16 від 01.11.2011 року щодо
надання послуг по підготовці товарів
до реалізації та виконання супутніх
операцій , №17 від 01.11.2011 року на
виконання робіт та №18 від 01.11.2011 року на
виконання вантажно-розвантажувальних
робіт. Ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2013 року постанова Рівненського
окружного адміністративного суду від
28.08.2013 року по справі №817/2630/13-а залишена
без змін.

Також, Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.10.2013 року у справі № 826/8813/13-а визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва по документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Комунальний Союз", за результатами якої
складено акт від 30 квітня 2013 року
№435/22-3/36019173 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
комунальний союз", з
питань правильності визначення
розміру податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з ТОВ "Л.С.Д." за період з
01.02.2012 року по 29.02.2012 року, ПВКФ "РОЗС" за
період з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року, ТОВ
"Ник-7" за період з 01.05.2012 року по 30.06.2012
року, ТВ "Транс Сервіс Груп Плюс" за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року, ТОВ
"Спецагроресурс" за період з 01.09.2012 року
по 30.09.2012 року". Зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби вилучити з
інформаційної бази даних "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", інформацію, внесену
на підставі акта від 30 квітня 2013 року
№435/22-3/36019173 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
комунальний союз", з
питань правильності визначення
розміру податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з ТОВ "Л.С.Д." за період з
01.02.2012 року по 29.02.2012 року, ПВКФ "РОЗС" за
період з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року, ТОВ
"Ник-7" за період з 01.05.2012 року по 30.06.2012
року, ТВ "Транс Сервіс Груп Плюс" за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року, ТОВ
"Спецагроресурс" за період з 01.09.2012 року
по 30.09.2012 року". Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2013 року постанова суду першої
інстанції залишена в силі. Рішення суду
апеляційної інстанції набрала
законної сили.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що протягом 2008-2010
років ТОВ «Майстер Поліграф» отримав
від Відкритого акціонерного
товариства «Унітел» товари та послуги,
під час передання яких оформлювались
наступні первинні бухгалтерські
документи:

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-0000454 від 30.11.2008 року
та податкова накладна №3251 від 30.11.2008
року на суму 77486,67 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-85 від 03.08.2009 року та
податкова накладна №470 від 03.08.2009 року
на суму 280500,00 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №б/н від 31.08.2009 року та
податкова накладна №1480 від 31.08.2009 року
на суму 210314,75 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-16 від 26.03.2010 року та
податкова накладна №23 від 26.03.2009 року
на суму 90000,00 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-0082 від 29.10.2010 року
та податкова накладна №90 від 29.10.2010
року до нього на суму 6000,00 грн.;

- Видаткова накладна №РН-00210 від
01.12.2010 року та податкова накладна №101
від 01.12.2010 року на суму 1059,23 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-0057 від 30.07.2010 року
та податкова накладна №66 від 30.07.2010
року на суму 51000,00 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-0084 від 29.10.2010 року
та податкова накладна №92 від 29.10.2010
року на суму 20000,00 грн.;

- Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ0081 від 29.10.2010 року
та податкова накладна №89 від 29.10.2010
року на суму 30000,00 грн.;

Акт здачі - прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ-0083 від 29.10.2010 року та
податкова накладна №91 від 29.10.2010 року
на суму 37200,00 грн. (т.3 а.с.10-29).

Всього, за вказаними первинними
бухгалтерськими документами, ТОВ
«Майстер Поліграф» отримало від
Відкритого акціонерного товариства
«Унітел» товарів та послуг на суму
803560,65 грн. з ПДВ, які були частково
оплачені позивачем в розмірі 227671,92 грн.

Станом на 30.12.2011 року позивач мав борг
перед Відкритим акціонерним
товариством «Унітел» у розмірі 575888,73
грн.

Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року
ТОВ «Майстер Поліграф» списав 7688,73 грн.
кредиторської заборгованості перед
Відкритим акціонерним товариством
«Унітел», що оформлено бухгалтерської
довідкою №6 від 30.12.2011 року (т.1 а.с.30). 30
березня 2012 року позивач списав 138200,00
грн. кредиторської заборгованості
перед Відкритим акціонерним
товариством «Унітел», що оформлено
бухгалтерської довідкою №7 від 30.03.2012
року (т.3 ст.31). Вказане списання
зумовлене спливом строку позовної
давності частини зобов'язань, а також
початком ліквідаційної процедури щодо
кредитора - Відкритого акціонерного
товариства «Унітел». Факт здійснення,
на момент списання, щодо Відкритого
акціонерного товариства «Унітел»
ліквідаційної процедури
підтверджується копією доданого до
даної позовної заяви витягу серії
АВ№582730 від 30 липня 2013 року. Так з
зазначеного витягу вбачається, що 10
червня 2011 року Національною комісією з
цінних паперів та фондового ринку
винесено рішення №106-КУ-С-А, яким
скасовано реєстрацію випуску акцій
Відкритого акціонерного товариства
«Унітел», а 06 лютого 2012 року дане
товариство було припинено.

При списанні кредиторської
заборгованості перед Відкритим
акціонерним товариством «Унітел»,
позивач відобразив прибутки у
відповідних деклараціях по податку на
прибуток підприємств, зазначені факти
не оспорюються Відповідачем та
підтверджується ним на сторінках 46-48
акту перевірки.

Суд не погоджується з твердженням
податкового органу, що при списанні
кредиторської заборгованості перед
Відкритим акціонерним товариством
«Унітел», позивач мав відкоригувати
податковий кредит в сторону його
зменшення з огляду на наступне.

На момент здійснення господарських
операцій між Позивачем та ВАТ «Унітел»,
діяв Закон України «Про податок на
додану вартість». В преамбулі
вказаного закону зазначено, що цей
Закон визначає платників податку на
додану вартість, об'єкти, базу та ставки
оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування
та внесення податку до бюджету.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
податок на додану вартість»
платниками ПДВ є особи, які
зареєстровані або підлягають
реєстрації як платники такого податку.

З доданих до даної позовної заяви
виписки з сайту Міндоходів та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
вбачається, що Відкрите акціонерне
товариство «Унітел» на момент
здійснення господарських операцій
мало статус суб'єкту господарювання та
платника податку на додану вартість.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України
«Про податок на додану вартість»
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість, серед інших, є
поставки товарів та послуг, місце
поставки яких розташоване на митній
території України.

Пунктом 7.5. ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
встановлено, що датою виникнення права
платника ПДВ на податковий кредит є
дата списання грошових коштів з
банківського рахунку платника
податків для оплати товарів/послуг або
дата отримання відповідної податкової
накладної, в залежності від того, що
сталося раніше.

Згідно до ЗУ «Про податок на додану
вартість», єдиною підставою формування
податкового кредиту є наявність у
покупця товарів/послуг відповідної
податкової накладної.

Отже, позивач та ВАТ «Унітел» мали
право на формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
ПДВ при здійсненні господарських
операцій між ними у період з 2008 року по
2010 рік.

Порядок коригування податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
податку на додану вартість встановлено
п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на
додану вартість». Вказана норма не
встановлює обов'язку платника податків
здійснювати коригування податкового
кредиту в разі списання кредиторської
заборгованості. Крім того, чинне
законодавство не пов'язує втрату права
на податковий кредит з фактом повного
чи часткового невиконання боржником
зобов'язання з оплати отриманого
товару чи послуг.

Окрім того, отримані позивачем від ВАТ
«Унітел» товари та послуги
використанні ТОВ «Майстер Поліграф» у
власній господарській діяльності. При
придбанні товарів та послуг позивачем
сплачено на користь ВАТ «Унітел» ПДВ,
який був включений до вартості
товарів/послуг. В свою чергу, ВАТ
«Унітел» відніс операції вчиненні з
ТОВ «Майстер Поліграф» до податкових
зобов'язань по ПДВ та сплатив вказаний
податок до державного бюджету.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
відповідачем неправомірно прийнято
рішення про коригування податкового
кредиту ТОВ «Майстер Поліграф»,
сформованого за результатами вчинення
господарських операцій з ВАТ «Унітел».

Також, як вбачається з акту перевірки,
відповідач дійшов висновку, що в
порушення п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», ст.ст.44, 138, 139
Податкового кодексу України ТОВ
«Майстер Поліграф» включило до валових
витрат в ІV кварталі 2010 року, І-ІV
кварталі 2011 року, ІІ- ІV кварталі 2012
року, витрати на суму 199810,00 грн., які
були отримані від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мекран»,
та проведені по бухгалтерському
обліку.

Крім того, ДПІ у м. Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області
вважає, що всупереч п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України ТОВ
«Майстер Поліграф» отримало
податковий кредит за послугами
отриманими від ТОВ «Мекран», що
призвело до зниження зобов'язання зі
сплати податку на додану вартість в
розмірі 24969,00 грн., в тому числі на 3333,00
грн. в жовтні 2010 року, 4168,00 грн. - в грудні
2010 року, 1978,00 - в липні 2011 року, 1333,00 грн. -
в серпні 2011 року, 1197,00 грн. - в листопаді
2011 року, 677,00 грн. - в грудні 2011 року, 1750,00
грн. - в червні 2012 року, 3000,00 грн. - у
вересні 2012 року, 7533,00 грн. - в жовтні 2012
року.

Підставою для таких висновків
податкового органу стало не
підтвердження позивачем отримання
послуг від ТОВ «Мекран» відповідними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Між ТОВ «Мекран» та ТОВ «Майстер
Поліграф» укладено договір про надання
послуг №б/н від 01 лютого 2011 року (т.2
а.с.201-204) та договір про надання послуг
№3/12-3 від 04 січня 2012 року (т.2 а.с.243-244).

Згідно з ст.1 вказаних договорів,
виконавець, тобто ТОВ «Мекран»,
зобов'язується надавати ТОВ «Майстер
Поліграф», послуги, які призначені для
використання замовником в ході
здійснення ним своєї господарської
діяльності, а замовник, відповідно,
зобов'язується отримувати такі послуги
та оплачувати їх, в порядку і на умовах
передбачених цими договорами. Під
послугами, що надаються виконавцем за
даними договорами розуміються:
юридичні послуги, послуги з пошуку та
підбору персоналу, інформаційно -
консультаційні послуги в сфері
управлінського обліку, маркетингові
послуги, послуги з ведення
бухгалтерського обліку, ІТ - послуги,
послуги системного адміністратора.

Щодо віднесення вартості послуг
отриманих від ТОВ «Мекран» до витрат
при визначені об'єкту оподаткування
податком на прибуток підприємств суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до валових витрат
включаються суми будь - яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці.

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу
України встановлено, що до витрат
включаються витрати з операційної
діяльності та інші витрати.

Згідно до п.138.10. ст.138 Податкового
кодексу України до інших витрат
включаються адміністративні витрати, а
саме: винагороди за консультаційні,
інформаційні, аудиторські та інші
послуги, що отримує платник податку для
забезпечення господарської
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи в IV
кварталі 2010 року позивач отримав від
ТОВ «Мекран» інформаційно -
консультаційні послуги з питань
кадрового, бухгалтерського,
управлінського обліку загальною
вартістю 45000,00 грн. (разом з ПДВ), що
підтверджується актом надання послуг
№119 від 31 жовтня 2010 року, №158 від 27
грудня 2010 року, №155 від 28 грудня 2010 року,
№151 від 31 грудня 2010 року (т.2 а.с.20-212).

В І-IV кварталах 2011 року ТОВ «Майстер
Поліграф» отримало від ТОВ «Мекран»
інформаційно - консультаційні послуги
з кадрових питань, питань управління
персоналом та питань управлінського
обліку, а також послуги з підбору
персоналу, загальною вартістю 81110,00 грн.
(разом з ПДВ), що підтверджується актом
надання послуг №20 від 28 лютого 2011 року,
№44 та №48 від 31 березня 2011 року, №63, №64,
№74, №75 від 30 квітня 2011 року, №91, №92 від
30 травня 2011 року, №120 від 29 липня 2011
року, №138 від 31 серпня 2011 року, №176 від 30
листопада 2011 року, №192 від 31 грудня 2011
року (т.2 а.с.213-236).

В І-IV кварталах 2012 року позивач отримав
від ТОВ «Мекран» інформаційно -
консультаційні послуги, загальною
вартістю 105700,00 грн. (разом з ПДВ), що
підтверджується актом надання послуг
№56 від 27 червня 2012 року, №93 від 28
вересня 2012 року, №113, №112 від 31 жовтня 2012
року, №128, №130 від 30 листопада 2012 року
(т.2 а.с.247-250, т.3 а.с.1-9).

За результатами отримання вказаних
послуг позивач, керуючись положеннями
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та статті 138 Податкового кодексу
України, відніс їх вартість без ПДВ до
валових витрат.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Такі первинні документи
повинні мати обов'язкові реквізити:
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як встановлено п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за №168/704,
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до пп.2.16 вказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим і
нормативним актам, встановленому
порядку приймання, зберігання і
витрачання грошових коштів,
товарно-матеріальних цінностей та
іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Таким чином, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені відповідно до вимог чинного
законодавства і лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

З досліджених в ході судового розгляду
обставин справи та наявних на їх
підтвердження доказів щодо
здійснюваних позивачем описаних вище
господарських операцій судом в розрізі
наведених норм законодавства
встановлено, що первинні документи
оформлені належним чином, містять всі
необхідні реквізити, складені особами,
що на момент їх складання були в
установленому порядку зареєстровані
як юридичні особи та як платники
податків, в тому числі і податку на
додану вартість. Досліджені судом
документи повністю розкривають зміст
вказаних господарських операцій, а
також беззаперечно відображають
реальність руху активів та зміну
майнового стану позивача та його
контрагента, що відбулися внаслідок
здійснення таких господарських
операцій.

Щодо нарахування податкового кредиту
за послугами отриманими від ТОВ
«Мекран» суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не можуть включатися
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (чи
підтверджені неправильно оформленими
накладними).

На момент вчинення оспорюваних
господарських операцій ТОВ "Майстер
Поліграф" та ТОВ «Мекран» були
зареєстровані як юридичні особи та
внесені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, мали статус платників
податку на додану вартість, а надання
консультаційних послуг було одним з
основних видів діяльності ТОВ «Мекран»
(т.3 а.с.152-154). Отримані від ТОВ «Мекран»
послуги використані ТОВ «Майстер
Поліграф» в ході власної господарської
діяльності.

Закон України «Про податок на додану
вартість» та Податковий кодекс
України, єдиною підставою формування
податкового кредиту передбачають
наявність у покупця товарів/послуг
відповідної податкової накладної. ТОВ
«Мекран», за результатами вчинення
господарських операцій з позивачем,
надало відповідні податкові накладні,
а саме: №229 від 05.10.2010 року, №261 від 03.12.2010
року, №269 від 20.12.2010 року, №272 від 27.12.2010
року, №10, №12 від 20.05.2011 року, №13 від
29.07.2011 року, №18 від 31.08.2011 року, №16 від
30.11.2011 року, №21 від 31.12.2011 року, №5 від
27.06.2012 року, №5 від 28.09.2012 року, №15, №17
від 31.10.2012 року, №10, №12 від 30.11.2012 року.

Таким чином, висновки ДПІ у м.Рівному
про безпідставність віднесення ТОВ
"Майстер Поліграф" до податкового
кредиту, сум податку сплаченого у
зв'язку з придбанням послуг у ТОВ
«Мекран» є не обґрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення і не довів правомірність
прийнятих ним податкових повідомлень -
рішень.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у
справі докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
вважає, що винесені відповідачем
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення № від 04.11.2013 року, №
від 04.11.2013 року, № від 22.01.2014 року є
протиправними, а відтак підлягають
скасуванню.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94
КАС України стягуються на користь
позивача з Державного бюджету у
загальному розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 04.11.2013 року, № від
04.11.2013 року, № від 22.01.2014 року.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Майстер Поліграф" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор У.М.