Справа № 643/3885/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.Справа № 643/3885/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Московського районного суду м. Харкова
від 28 березня 2014 року, що прийнята за
наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення по справі № 2а-13423/11, -

У с т а н о в и л а:

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 01 вересня 2011 року по
справі № 2а-13423/11 зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова (далі по
тексту УПФУ) здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 18.01.2011 року по 20.06.2011 року з
урахуванням виплачених сум.

З набранням судовим рішенням законної
сили, судом виписаний виконавчий лист,
який знаходиться на примусовому
виконанні в органі державної
виконавчої служби.

21 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
справі № 2а-13423/11, а саме, просить
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Московського районного суду
м. Харкова від 01 вересня 2011 року шляхом
стягнення з УПФУ на його користь
недоотриманої державної соціальної
допомоги, як особі яка має статус
«дитина війни», у розмірі 907 грн. 90 коп.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2
зазначає, що органом ДВС відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню судового рішення на
виконання якого пенсійним органом
проведено перерахунок його пенсії, з
розміром якого він не згодний. Виплата
належного перерахунку не проведено.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 28 березня 2014 року у
задоволенні зазначеної заяви
відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, в апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати оскаржувану ухвалу
Московського районного суду м. Харкова
від 28 березня 2014, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду або прийняти нове судове
рішення про задоволення заяви про
зміну способу і порядку виконання
постанови московського районного суду
м. Харкова від 01.09.2011 року по справі №
2а-13423/11.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
оскаржувана ухвала, відповідно до
положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), підлягає залишенню
без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду, суд першої інстанції
виходив з відсутності підстав для
прийняття такого рішення, встановлених
ст. 263 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно постанови про відновлення
виконавчого провадження № 37071764 від
11.02.2014 року (а.с. 35) в провадженні
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського МУЮ
перебуває виконавче провадження 37071764 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-13423/11, виданого 21.11.2011 року
Московським районним судом м. Харкова,
про зобов'язання УПФУ здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати починаючи з 18.01.2011
року по 20.06.2011 року з урахуванням
виплачених сум.

Відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, не
змінюючи при цьому його змісту.
Відстрочити або розстрочити, змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Таким чином, підставою для вирішення
питання про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання судового
рішення є встановлення судом факту
наявності об'єктивних обставин, які
ускладнюють виконання судового
рішення, або роблять його неможливим.

Колегія суддів зазначає, що при зміні
способу виконання судового рішення,
статтею 263 КАС України передбачено
зміну чи встановлення способу
виконання саме резолютивної частини
рішення, яка містить висновки по суті
позовних вимог, тому суд не може
змінювати змісту резолютивної частини
судового рішення та способу захисту
порушеного права, обраного судом при
вирішенні справи по суті.

ОСОБА_2, звертаючись до суду у липні 2011
року, просив зобов'язати УПФУ здійснити
перерахунок його пенсії з підвищенням
її на 30 % мінімальної пенсії за віком з
розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
здійснити відповідні виплати за період
з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року, що
відповідає приписам діючого
законодавства України.

Так, відповідно до статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю, тощо.

Установивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
відносини, суд визнає такі дії
протиправними і зобов'язує відповідача
здійснити нарахування та виплату
належних позивачу сум відповідно до
закону.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
судовий орган не наділений
повноваженнями зобов'язувати
пенсійний орган здійснювати певні
виплати у твердій грошовій сумі, якщо
такі виплати не були нараховані,
оскільки суд не може перебирати на себе
функцію здійснення перерахунку та
нарахування такої допомоги замість
органу на який покладено такий
обов'язок.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що
запропонований позивачем спосіб
виконання судового рішення фактично
змінює зміст резолютивної частини
судового рішення, що є неприпустимим.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що пілотним рішенням
Європейського суду з прав людини від 15
жовтня 2009 року по справі «Юрій
Миколайович Іванов проти України»
визначено про те, що держава не може
виправдовувати нестачею коштів
невиконання судових рішень, винесених
проти неї або проти установ чи
підприємств, які перебувають в
державній власності або контролюються
державою, оскільки держава несе
відповідальність за виконання
остаточних рішень, якщо чинники, які
затримують чи перешкоджають їх повному
й вчасному виконанню, перебувають у
межах контролю органів влади.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 8 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що факт належного
фінансування боржника у виконавчому
провадженні, не є безумовним
свідченням наявності обставин, які
ускладнюють виконання судового
рішення боржником, або роблять його
виконання неможливим. Відсутність
коштів у боржника чи у держави на
виконання взятих на себе зобов'язань не
звільняє боржника від виконання
рішення суду, та не є обставиною, яка
ускладнює його виконання.

Крім того, колегія суддів вказує, що
правильність проведення УПФУ
перерахунку пенсії може бути
перевірено державним виконавцем, на
якого Законом України «Про виконавче
провадження» покладено обов'язок
контролю щодо повного виконання
судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не вбачає підстав, передбачених ст. 202
КАС України для скасування судового
рішення та приходить до висновку про
необхідність залишення апеляційної
скарги без задоволення, а
оскаржуваного судового рішення,
відповідно до положень ст. 200 КАС
України, - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги та
пояснення позивача висновки колегії
суддів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199 ч. 1 п. 1, 200,
205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 28 березня
2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлено
та підписано 19 травня 2014 року