Справа № 703/1922/14-а
Суддя: Компанієць О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1922/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого - судді
Компанійця О.В.

при секретарі
Кочетковій І.В.

з участю представника
позивача адвоката ОСОБА_1

і третіх осіб ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Смілі справу
за позовом ОСОБА_4 до Смілянського РВ
УДМС України в Черкаській області про
скасування реєстрації місця
проживання,

встановив:

ОСОБА_4 як власниця 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1 Смілянського району
звернулась до суду з позовом до
Смілянського РВ УДМС України в
Черкаській області про скасування
реєстрації місця проживання за цією
адресою ОСОБА_3 та її неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проведеної цим відділом 24
грудня 2013 року.

Згідно з позовною заявою, оскаржена
реєстрація місця проживання відбулась
за згодою ОСОБА_2, право власності якого
на 1/2 частину наведеного будинку було
підтверджене рішенням Смілянського
міськрайонного суду від 14 жовтня 2009
року по справі № 2-2827/2009. Позивачка
вважає, що ОСОБА_2 не набув права
власності на свою частину будинку,
оскільки не здійснив державну
реєстрацію цього права.

Крім того, позивачка вважає незаконною
реєстрацію місця проживання, на яку
вона як співвласник будинку згоди не
давала.

Суд замінив відповідача на УДМС
України в Черкаській області та
залучив до участі в справі як третіх
осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - батьків
неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, - а також
зареєстровану у зазначеному будинку
ОСОБА_7

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав письмові
заперечення проти позову, в яких
стверджував, що реєстрація ОСОБА_3 (а
також її неповнолітніх дітей)
проведена законно на підставі згоди її
чоловіка ОСОБА_2 як власника житла.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили
відмовити в позові, оскільки ОСОБА_2 як
власник 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 дав
згоду на реєстрацію в належній йому
частині будинку своєї дружини ОСОБА_3
та її сина ОСОБА_5, а ОСОБА_6
зареєстрована в будинку як дочка
ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання
повторно не з'явилась.

Позов підлягає до задоволення з таких
підстав.

Під час розгляду справи представник
позивачки визнав, що ОСОБА_2 набув право
власності на 1/2 частину зазначеного
будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 23 лютого 1989 року.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України ця
обставина не підлягає доказуванню,
тому суд вважає встановленим, що
договір купівлі-продажу будинку був
нотаріально посвідчений відповідно до
вимог ч. 1 ст. 227 ЦК України 1963 року.

Оскільки в 1989 році на підставі ч. 1 ст. 128
ЦК України 1963 року право власності у
набувача майна за договором виникало з
моменту передачі речі, суд вважає
безпідставним твердження позивачки
про те, що ОСОБА_2 не набув права
власності на 1/2 частину будинку,
оскільки не зареєстрував право
власності. Положення ч. 4 ст. 334 ЦК
України 2003 року щодо виникнення права
власності на будинок з моменту
державної реєстрації цього права не
мають зворотної сили в часі і не
позбавляють ОСОБА_2 права, набутого до 1
січня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» для реєстрації
місця проживання особа подає, зокрема,
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі.

Відповідно до абз. 7 п. 2.2 наказу МВС
України від 22 листопада 2012 року № 1077
для реєстрації місця проживання особа
повинна подати документи, що
підтверджують право на проживання в
житлі - ордер, свідоцтво про право
власності, договір найму (піднайму,
оренди) або інші документи. У разі
відсутності зазначених документів
реєстрація здійснюється за згодою
власника/співвласників житла, наймача
та членів його сім'ї на реєстрацію
місця проживання.

На запит суду Смілянський РВ УДМС
України в Черкаській області надав
заяву ОСОБА_3 від 1 листопада 2013 року
документи, на підставі якої по АДРЕСА_1
було проведено реєстрацію ОСОБА_3 та її
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
заяві зазначено про згоду на
реєстрацію ОСОБА_2, що є власником 1/2
частини будинку згідно з рішенням суду
від 14 жовтня 2009 року.

Це рішення оглянуто судом.

Оскільки рішенням визнано право
власності за позовом ОСОБА_4,
працівникам Смілянського РВ УДМС, які
проводити реєстрацію місця проживання
ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, було відомо, що
вона є власницею 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1.

Враховуючи, що на реєстрацію місця
проживання ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в
наведеному будинку не була одержана
згода ОСОБА_4, ця реєстрація здійснена з
порушенням абз. 7 п. 2.2 наказу МВС
України від 22 листопада 2012 року № 1077 та
абз. 6 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Хоча ОСОБА_6 як дочка ОСОБА_2 могла бути
зареєстрована за його заявою без згоди
співвласника будинку, однак реєстрація
місця проживання дитини здійснена за
заявою ОСОБА_3, тому є незаконною.

Суд не погоджується з твердженням
третіх осіб ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що для
реєстрації проживання в 1/2 частині
будинку, яка належить ОСОБА_2, не
потрібна згода власника другої
половини будинку. На підставі рішення
Смілянського міськрайонного суду від 14
жовтня 2009 року №2-2827/2009 ОСОБА_4 6 травня
2010 року зареєструвала право власності
на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. Будинок
не поділено в натурі, а лише визначено
ідеальні частки співвласників. Тому
згода співвласників на реєстрацію в
будинку місця проживання інших осіб є
обов'язковою.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги задоволити повністю.

Зобов'язати Смілянський РВ УДМС
України в Черкаській області скасувати
здійснену 24 грудня 2013 року реєстрацію
місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в
Київський апеляційний
адміністративний суд через
міськрайонний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня її проголошення
апеляційної скарги. Копія апеляційної
скарги особою, яка її подасть,
одночасно має бути надіслана в
Київський апеляційний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження, а в
разі оскарження - після розгляду справи
апеляційним судом, якщо постанову не
буде скасовано.

Головуючий:
О.В. Компанієць