Справа № 2-а-3583/2008/1416
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-3583/2008/1416

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Губницький Д.Г.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на ухвалу Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 20 грудня
2012 року за поданням заяви Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2012 р. УПФУ в Ленінському районі м.
Миколаєва звернулось до суду із заявою
про зміну порядку виконання судового
рішення по справі та просить зазначити
кінцеву дату нарахування та виплати
доплати до пенсії відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

В обґрунтування заяви, заявник
зазначив, що просить суд змінити
порядок виконання судового рішення,
зазначивши кінцеву дату нарахування та
виплати доплати до пенсії як «дитині
війни» ОСОБА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 20 грудня 2012 р.
відмовлено у задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
зміну способу виконання судового
рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою суду 1-ї інстанції, начальник
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
судом, при винесенні оскаржуваної
ухвали порушено норми процесуального
права та просить скасувати ухвалу
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 20.12.2012 року та прийняти нову
постанову, якою змінити порядок
виконання судового рішення зазначивши
кінцеву дату нарахування та виплати
місячної доплати до пенсії.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судами 1-ї та 2-ї інстанцій встановлені
наступні обставини справи.

Постановою Ленінським районним судом
м. Миколаєва від 11.12.2008 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському
районі м. Миколаєва про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відповідно до якої позовні
вимоги було задоволене частково.

Зобов'язано УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєва нарахувати ОСОБА_1
підвищення у розмірі 30 % надбавки до
мінімальної пенсії за віком за 2007 р. у
сумі 1453,71 грн.

Зобов'язано УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєва нарахувати ОСОБА_1
підвищення у розмірі 30 % надбавки до
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 р.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції і вважає їх обґрунтованими,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Як слідує з приписів ч.1 ст.263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (т.б. відсутність коштів на
рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду 1-ї
інстанції, що видав виконавчий лист
(незалежно від того, суд якої інстанції
видав цей виконавчий лист), із поданням,
а особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

При цьому, слід зазначити, що ч.1 ст.263
КАС України, не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. В даному
випадку, необхідно враховувати, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

З системного аналізу діючого у цій
сфері законодавства видно, що під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації ухваленого судом
рішення, які, в свою чергу, повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, що
заявник просить суд змінити порядок
виконання рішення суду шляхом
визначення кінцевої дати виплати
ОСОБА_1 соціальної допомоги, що
фактично змінює зміст судового
рішення.

Отже, з урахуванням викладеного та,
приймаючи до уваги те, що відсутні
підстави для зазначення кінцевої дати
та того, що по суті, ця заява є зміною
змісту рішення, суд апеляційної
інстанції приходить до аналогічного
висновку про те, що, в даному випадку,
відсутні передбачені ч.1 ст.263 КАС
України обставини, що ускладнюють
повне виконання судового рішення, в
зв'язку із чим, заява не підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
спірного питання не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Таким чином, оскільки судом першої
інстанції винесено оскаржувану ухвалу
з додержанням усіх норм процесуального
та матеріального права, колегія суддів
апеляційного суду, діючи виключно в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, до відповідно до
ст.200 КАС України, залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а ухвалу
місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,199,200,205,206,254,263 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - залишити без
задоволення, а ухвалу Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 20 грудня
2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко