Справа № 577/5264/13-а (2а/577/129/13)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2014 р.
К/800/10209/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Черпака Ю.К.,

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі Сумської
області на постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 листопада 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року по справі № 577/5264/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області (далі -
Управління)

про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління, в якому
просив визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області про відмову у
призначенні пенсії за віком зі
зниженням пенсійного віку на 8 років,
визнати за ним право на пенсію зі
зниженням пенсійного віку на 8 років
відповідно до статті 55 Закону України
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796-ХІІ), зобов'язати відповідача
призначити зазначену пенсію з 28 червня
2013 року.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 листопада 2013 року, залишено без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 лютого 2014 року, позовні вимоги
задоволено.

Визнано неправомірним рішення
Управління про відмову у призначенні
пенсії за віком зі зниженням
пенсійного віку на 8 років.

Зобов'язано Управління призначити
ОСОБА_4 пенсію зі зменшенням пенсійного
віку, як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з
28 червня 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норми
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанцій і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія
2), що підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.6).

2 липня 2013 року позивач звернувся до
Управління із заявою про призначення
пенсії за віком зі зниженням
пенсійного віку на 8 років у
відповідності до статті 55 Закону №
796-ХІІ. Позивачем до заяви були додані
наступні документи: довідка начальника
локомотивного депо Конотоп від 15
лютого 1998 року № 148 (архівна копія №
12-32/168 від 19 серпня 2013 року), архівна
копія від 19 серпня 2013 року № 12-32/167,
архівний витяг від 19 серпня 2013 року №
12-32/166 з Протоколу № 2 засідання комісії
Конотопського відділення
Північно-Західної залізниці з розгляду
питань, підтвердження участі
працівників структурних одиниць
відділення в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987
роках, рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24 березня 1993 року у справі № 2-325/1993.

Відповідачем відмовлено ОСОБА_4 у
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку на 8 років через
відсутність документів, які б
підтверджували період роботи в зоні
відчуження.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивач звернувся до Управління із
заявою про призначення йому пенсії
відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ
та надав всі необхідні документи,
передбачені Порядком подання та
оформлення документів для призначення
пенсій, які підтверджують його право на
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку, оскільки позивач в
період з 2 липня 1987 року по 5 липня 1987
року, з 21 липня 1987 року по 24 липня 1987
року, з 11 вересня 1987 року по 14 вересня 1987
року та з 11 листопада 1987 року по 14
листопада 1987 року працював в
населеному пункті зони відчуження,
проте відповідач неправомірно
відмовив у цьому.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів першої та
апеляційної інстанцій з наступних
мотивів.

Згідно статті 10 Закону № 796-ХІІ
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у
будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно
від кількості робочих днів, а у 1988-1990
роках - не менше 30 календарних днів, у
тому числі проведенні евакуації людей
і майна з цієї зони, а також тимчасово
направлені або відряджені у зазначені
строки для виконання робіт у зоні
відчуження, включаючи
військовослужбовців, працівники
державних, громадських, інших
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві. Перелік цих
пунктів визначається Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 55 вказаного Закону
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій. Учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у 1987 році у зоні
відчуження не менше 14 календарних днів,
пенсійний вік зменшується на 8 років.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-ХІІ
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та потерпілим
від Чорнобильської катастрофи
видаються посвідчення, виготовлені за
зразками, затвердженими Кабінетом
Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

Видача посвідчень провадиться
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською і
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням районних
державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 січня 1997 року № 51 «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
затверджено Порядок видачі посвідчень
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи (далі -
Порядок).

Вказаним Порядком визначено, зокрема,
правила видачі посвідчень учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і потерпілого
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
коло осіб, яким вони видаються.

Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України 25
листопада 2005 року № 22-1 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року за №1566/11846
передбачено, що при призначенні
(перерахунку) пенсії за віком
надаються, зокрема, документи, які
засвідчують особливий статус особи, та
довідка про період (періоди) участі в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
форма якої затверджена постановою
Державного комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 9 березня 1988
року №122.

Документами, що підтверджують статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та надають
право користування пільгами,
встановленими Законом № 796-ХІІ є
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи».

Такі документи, як довідки про період
роботи (служби) у зоні відчуження
відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ є
лише підставою для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені норми права, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що єдиним документом, що підтверджує
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та надає
право користування пільгами,
встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» або «Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи». Різного
роду довідки про період роботи (служби)
у зоні відчуження, про евакуацію,
відселення, самостійне переселення,
про період проживання та роботи на
забруднених територіях тощо є лише
підставами для визначення в
установленому порядку статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі
Сумської області не доведено
правомірність відмови у призначенні
позивачу пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС відповідно до
статті 55 Закону № 796-ХІІ, а тому суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 листопада 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова
В.І.

Судді

Олексієнко М.М.

Черпак Ю.К.