Справа № 686/22202/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 до управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в травні 2009 року позивачі звернулися до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про зобов'язання
відповідача перерахувати та виплатити
підвищення до пенсії як дітям війни
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 01.01.2006 року по 01.05.2009 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 лютого
2014 року позовні вимоги за період з 01
січня 2006 року по 26 листопада 2008 року
включно залишено без розгляду.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 лютого 2014 року позов
задоволено: зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачам
підвищення до пенсії за період з 27
листопада 2008 року по 26 травня 2009 року у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач - управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 25
лютого 2014 року та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, повноважних представників
до суду не направили, хоча про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивачі є
пенсіонерами за віком та мають статус
дітей війни в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачі у справі мають право на
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. Однак,
вказана соціальна допомога позивачам
виплачується у значно меншому розмірі,
ніж передбачено ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення
пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
визнано неконституційними (зміни щодо
виплати підвищення до пенсії дітям
війни у розмірі надбавки, встановленої
для учасників війни, тобто 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність), а в 2009 році
будь-які зміни до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" не
вносились, дія вказаної статті в цей
період не призупинялася, внаслідок
чого позивачі мають право на виплату
соціальної допомоги у вигляді 30%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно з якою мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

В силу ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 2 ст. 99 КАС України, право
позивачів на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 27.11.2008 року,
оскільки позов подано до суду 26.05.2009
року.

Як встановлено з матеріалів справи, на
момент звернення позивачів до суду,
нарахування доплати до їх пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не
проводилось. Всупереч положенням
вищенаведеної норми права позивачам
щомісячне підвищення до пенсії
виплачувалось відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу відносно постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, що дає підстави зробити
висновок про неправомірність виплати
відповідачем щомісячного підвищення
до пенсії в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., а також
обставин адміністративної справи,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
наявності у відповідача обов'язку
нараховувати та сплачувати позивачам
доплату до пенсії в розмірі,
встановленому статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

На підставі наведеного, враховуючи
положення ст. 195 КАС України та беручи
до уваги надане суду апеляційної
інстанції право перегляду рішень суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених позовних вимог у спосіб і
строки, визначені законом.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, і
підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.