Справа № 1423/1868/2011
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/1868/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16 березня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про зобов'язання здійснити
перерахунок підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання дій відповідача щодо
невиплати як учаснику війни надбавки
до пенсії в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» із змінами та доповненнями
від 23.11.1995р. № 485/95-ВР протиправними та
зобовязання здійснити виплату
заборгованості за 2010 рік.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 16 березня 2012 року
у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником війни, що
підтверджується посвідченням,
відповідно має право на всі пільги,
встановлені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»

З 1 січня 1994 року набув чинності Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII.

У відповідності до ч.3 ст.14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 23 листопада 1995 року №
458/95-ВР «Про внесення змін і доповнень
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 22 грудня 1995 року №
488/95-ВР «Про внесення змін і доповнень
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» частина 3
зазначеної статті викладена у
редакції: «Учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком».

Законом України від 18 листопада 2004 року
№ 2212-IV «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» ч.4
ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» після слів
«довічне грошове утримання» доповнено
словами «чи державна соціальна
допомога». Цей Закон набрав чинності з
01.01.2005 року.

У редакції Закону України від 5 жовтня
2005 року № 2939-IV «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» ч.4 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладена
наступним чином: «Учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність». Цей Закон
набрав чинності з 01.01.2007 року.

Зазначена редакція неконституційною
рішенням Конституційного Суду України
не визнавалася.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва з 21
серпня 2010 року нараховувало та
виплачувало ОСОБА_1 пенсію у
відповідності до діючого
законодавства.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 16 березня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов