Справа № 826/3892/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2014 року 12:18 № 826/3892/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Каракашьяна С.К., при секретарі Бабич
Г.Ю., розглянув у відкритому судовому
засіданні за участі представника
позивача представник позивача Пелеха
Р.М., Семена Н.Г. представника
відповідача Єлєніної С.М.
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нафтова компанія
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про скасування податкового
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нафтова
компанія «Народна» з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві, в
якому просить визнати скасувати
податкове повідомлення - рішення
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем законно та обґрунтовано
віднесено до складу податкового
кредиту суму податку на додану
вартість, сплачену ТОВ «ТД «Мобільний
Відповідач проти позовних вимог
заперечує з огляду на правомірність
В судовому засіданні було допитано в
якості свідка директора ТОВ «ТД
«Мобільний термінал» ОСОБА_4, який
пояснив, що є директором підприємства
на час розгляду справи та ним
проводиться діяльність з купівлі -
продажу нафтопродуктів, при цьому
продаж здійснюється безпосередньо з
місця поставки товарів, підприємством
власного автотранспорту та місць
зберігання не застосується, до
виконання обов'язків свідок приступив
після операцій з позивачем,
документація на підприємстві наявна.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
відповідач) проведена документальна
позапланова виїзна перевірка, за
результатами якої складено акт від
19.02.2014р. № 902/26-58-22-01-17/38675288 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нафтова компанія
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Мобільний термінал» (код ЄДРОУ 38483096)
за серпень 2013 року (далі - акт
На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 13.03.2014р.
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість загальну
суму 7 848 251,25 грн., з яких за основним
платежем - 6278601 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1569650,25 грн.
Прийняття зазначеного рішення
мотивовано висновками акту перевірки
про порушення позивачем вимог п. 198.1, п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість у серпні 2013 р. на суму
Порушення, встановлені відповідачем,
полягали в наступному.
Актом перевірки встановлено, що за
період який було перевірено, між ТОВ
«Нафтова компанія «Народна» (Покупець),
в особі директора Семени Н.Г., який діє
на підставі статуту та ТОВ «ТД
(Постачальник), в особі директора
Дем’яненка М.В., що діє на підставі
статуту, укладено договір №13/48 від
14.07.2013р. про придбання
паливо-мастильних матеріалів та
поліетиленів в кількості, згідно
додатків до договору, видаткових
На виконання вказаного договору було
оформлено первинні документи:
податкові накладні від 31.07.2013р. №17, №18,
№22 (кориг. ПН №3 від 17.07.2013), №21 (кориг. ПН
№8 від 17.07.2013), № 20 (кориг. ПН №7 від
17.07.2013), №19 (кориг. ПН №1 від 14.07.2013), від
02.08.2013 №3, №2, №1, від 07.08.2013 №11, №7, №13,
№12, №10, №9, №8, №6, №5, №4, від 29.08.2013 №15,
від 30.08.2013 №17, №18, №19, №20, №21, №22, №16,
від 31.08.2013 №23; видаткові накладні від
31.07.2013 №17, №16, від 02.08.2013 №30, №29, №18, від
07.08.2013 №26, №20, №28, №27, №25, №22, №21, №19,
№23, №24, від 29.08.2013 №47, від 30.08.2013 №37,№38,
№40, №41, №42, №43, №36, від 31.08.2013 №39.
Банківські виписки: № 241 па суму 470000
грн.; №337 на суму 300000 грн. в т.ч. ПДВ 5000
грн.; №335 на суму 1679000 грн. в т.ч. ПДВ 279833
Враховуючи вищевикладене, в ході
проведення перевірки встановлено
включення ТОВ «НК «Народна» до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість при взаємовідносинах з
ТОВ «ДТ «Мобільний термінал», код за
в т.ч. за серпень 2013 року на суму 6278601
грн. що відповідають даним додатку 5 до
податкових декларацій з податку на
додану вартість та реєстрам
отриманих-виданих податкових
накладних за серпень 2013 року.
В акті перевірки вчинено запис, що в
ході даної перевірки використано Акт
ДПІ у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
14.11.2013 № 1175/26-58-22-07-17/38483096 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
з питання дотримання вимог податкового
законодавства по взаєморозрахунках з
ТОВ «Народна компанія «Народна» (код за
ЄДРІЮУ 37428778) та «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ
АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0904" (код
ЄДРПОУ 435560) за серпень 2013 року», в якому
зазначено, що проведення звірки даного
суб'єкта господарювання неможливо у
зв'язку з тим, що згідно ІС «Податковий
блок» встановлено, що TOB "Торговий дім
«Мобільний термінал» обліковується зі
станом 9. «Направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходження».
Також, в акті перевірки зазначено, що в
результаті проведення заходів
оперативним управлінням ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві було складено довідку Ф-2 «Про
відсутність платника ТОВ «ТД
«Мобільний термінал» за податковою
адресою», яку службовою запискою
направлено до ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві. Крім
того, акт перевірки містить посилання
на те, що «директор TOB "Торговий дім
«Мобільний термінал» гр.. Дем’яненко
М.В. підтвердив, що є директором, але в
обставинах фінансово господарських
операцій не орієнтується, пояснити
обставини проведення фінансово -
господарських операцій не зміг».
Враховуючи вищевикладене, відповідач
дійшов висновку, що укладений правочин
між позивачем та ТОВ «ТД «Мобільний
термінал» не спричинив реального
настання юридичних наслідків.
Суд з зазначеними висновками не
погоджується, виходячи з такого.
Матеріали справи не містять жодних
висновків експертних установ стосовно
первинних бухгалтерських документів,
наданих позивачем. Також матеріали
справи не містять вироків посадовим
особам контрагента позивача,
припинення державної реєстрації
підприємства чи донарахування йому
податкових зобов'язань.
Посилання на те, що директор
контрагента «…в обставинах фінансово
господарських операцій не
орієнтується, пояснити обставини
проведення фінансово - господарських
операцій не зміг» суд не приймає в
якості обставин, які можуть свідчити
про відсутність реальності операцій.
При цьому суд виходить з того, що такі
посилання є оціночними судженнями
осіб, що опитували директора, натомість
обставина причетності до діяльності
підприємства посадовою особою прямо
Відповідно до статті 198.3 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Згідно зі статтею 198.1 вищезазначеного
кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Статтею 198.2 ПК України встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до статті 201.10 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При цьому, згідно із статтею 201.8, право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується
фактичне отримання послуг позивачем та
використання їх у власній
господарській діяльності - продаж
(оптовий та роздрібний).
Матеріали справи містять податкові
накладні, видаткові накладні, виписані
позивачу його контрагентом, та акти
прийому - передачі нафтопродуктів в той
же час акт перевірки позивача не
містить жодних зауважень щодо їх
змісту та інформації про відсутність
статусу платника податку у контрагента
позивача станом на дату їх виписки.
Відповідачем ні під час проведення
перевірки, ні під час судового розгляду
зауважень щодо даних документів не
Отже, відповідачем не заперечується
наявність у позивача податкових
накладних, виписаних зареєстрованими
З вищезазначених документів судом
вбачається правомірність формування
позивачем податкового кредиту.
Акт перевірки не містить жодних
посилань, з яких підстав відповідач
вважає угоду, здійснену позивачем,
фіктивним правочином.
Зокрема, в акті перевірки відсутні
посилання на ухиляння контрагентами
позивача від сплати податків та зборів,
визначення їм податкових зобов'язань,
винесення вироків посадовим особам
підприємств або будь-які інші
відомості, які можуть бути визначені як
підстави та докази укладення угод з
метою, що порушує публічний порядок.
Засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні врегульовані Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Відповідно до ст.
9 розділу 3 Закону про бухгалтерський
облік, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Господарські операції, як
зазначено в п.5 ст.9 цього Закону,
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені. Відповідно
до ст. 11 Закону, на основі даних
бухгалтерського обліку підприємства
зобов'язані складати фінансову
Згідно п.2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Положення покладає на керівника
підприємства, головного бухгалтера
обов'язок обліковувати первинні
документи. За п. 2.15 Положення, Первинні
документи підлягають обов'язковій
перевірці працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству, логічна ув'язка
Положенням забороняється приймати до
виконання лише первинні документи на
операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення. (п. 2.16 Положення).

Пунктом 1 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011 р. № 1379, визначено, що
податкова накладна вважається
недійсною у разі її заповнення особою,
яка не зареєстрована як платник
податку в податковому органі і якій не
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість, такою особою є підприємство
(установа, організація), але не її
керівник. Саме ця обставина є
визначальною при вирішенні питання про
недійсність податкової накладної.

Відповідно до п.6.2. зазначеного Порядку,
податкова накладна є підставою для
віднесення до податкового кредиту
витрат зі сплати податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку.

Господарська діяльність контрагента
позивача на момент здійснення
правочинів не була припинена, що не
заперечувалось податковим органом,
дане товариство було зареєстровано
платникам податку на додану вартість, а
тому податкові накладні складені
належними особами та не суперечить
приписам норм чинного законодавства.

Крім того, суд звертає увагу на
положення інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 р. № 1112/11/13-10 щодо принципу
персональної податкової
відповідальності в спорах про податок
на додану вартість та принципу
добросовісності платника податків,
якими визначено, що сама по собі
несплата податку продавцем (серед
іншого й внаслідок ухилення від сплати)
у разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування. Відповідальна за сплату
податку на додану вартість особа, що
формує дані податкового обліку з цього
податку, а не контрагент такої особи.

Якщо дії платника податку свідчать про
його добросовісність, а вчинені ним
господарські операції реальні та
відповідають дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних. Не
будуть підставою для відмови у праві на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість порушення податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
припинення чи анулювання статусу
платника податку на додану вартість,
припинення юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, всупереч вищезазначеним
вимогам, не довів правомірності
прийнятих рішень.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України,
Окружний адміністративний суд м. Києва,
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
№ від 13.03.2014.

3. Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в
розмірі 487,20 грн. із Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нафтова компанія
«Народна».

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства, та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян