Справа № 822/729/14
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/729/14
Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Мощонської Ірини Володимирівни, третя
особа на стороні відповідача - ОСОБА_4
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

26.02.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернулась
до Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Мощонської Ірини
Володимирівни, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_4 про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
25.03.2014 року та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги.

28.04.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від відповідача надійшла заява із
запереченнями на апеляційну скаргу.

05.05.2014 року на адресу суду від позивача
надійшла заява із клопотанням про
відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
клопотання про відкладення розгляду
справи з наступних підстав.

В поданому клопотанні позивач зазнає,
що його представник ОСОБА_5 в день
розгляду справи задіяна в
колегіальному слуханні кримінального
провадження у Славутському
міськрайонному суді Хмельницької
області.

При цьому, в матеріалах справи наявна
лише копія ордеру серії АА № 091064 та
відсутній договір про надання правової
допомоги. Тому, суд не може встановити
якими повноваженнями наділено
представника ОСОБА_5, а саме чи надано
повноваження представляти інтереси у
Вінницькому апеляційному
адміністративному суді.

Окрім цього, суду не надано доказів, які
б посвідчували, що представник дійсно
був задіяний в іншому судовому
засіданні.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню в
частині, з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 14.05.2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 позов
задоволено частково та вирішено
визнати незаконним рішення
виконавчого комітету Славутської
міської ради Хмельницької області №90
від 16.03.1995 року у частині передання
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0704 га
в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку та ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,0417 га у АДРЕСА_2; визнано
недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0704 га в АДРЕСА_1 виданий
Славутською міською радою на підставі
рішення виконавчого комітету
Славутської міської ради Хмельницької
області №90 від 16.03.1995 р. ОСОБА_6 20
березня 1995 р. та державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0417 га за адресою АДРЕСА_2, виданий
Славутською міською радою на підставі
рішення виконавчого комітету
Славутської міської ради Хмельницької
області №90 від 16.03.1995 р. ОСОБА_2 20
березня 1995 року; визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом: на земельну ділянку площею 0,0704
га за адресою в АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку,
видане державним нотаріусом
Славутської державної нотаріальної
контори 15.02.2008 року ОСОБА_4 після смерті
чоловіка ОСОБА_6

02.12.2013 року позивач звернувся до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 4267832
для проведення державної реєстрації
права власності - припинення права
власності на земельній ділянці, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

За результатами розгляду сказаної
заяви, державним реєстратором прав на
нерухоме майно Мощонською І.В. 09.01.2014 р.
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №9778369, яке вмотивовано тим, що
пунктами 39-40 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, затвердженого постановою
кабінету Міністрів України від 22.06.2001 р.
№703 встановлено порядок припинення
права власності на нерухоме майно. У
рішенні вказано, що з поданих
документів не встановлено факту
знищення нерухомого майна або відмови
власника, таким чином, подані документи
не відповідають вимогам та не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

На думку позивача такі дії державного
реєстратора є неправомірними, що стало
причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно", прийшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення заявлених позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень в
електронній формі подано особою, яка не
є державним кадастровим реєстратором
або державним виконавцем; заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

Частиною 4 даної статті встановлено, що
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що заявник звернувся до
державного реєстратора із заявою про
проведення державної реєстрації
припинення права власності на нерухоме
майно, дане питання врегульоване п. 39-40
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою кабінету
Міністрів України від 22.06.2001 р. №703.

Відповідно до пунктів 39 - 40 Порядку
підставами для проведення державної
реєстрації припинення права власності
на нерухоме майно є його знищення,
процедура реєстрації на цій підставі
передбачена п. 39 Порядку та відмова від
права власності, що врегульована
нормами п. 40 Порядку.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, реєстрація права приватної
власності ОСОБА_4 відбулась 19.02.2013 року,
тобто на час проведення державної
реєстрації жодних законних підстав для
відмови у здійсненні реєстрації не
існувало.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що державним
реєстратором було прийнято вірне
рішення щодо відмови державної
реєстрації припинення права власності.

При цьому, зробивши правильний по суті
спору висновок суд першої інстанції
помилково мотивувався тим, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки зобов'язавши державного
реєстратора зареєструвати право
власності на нерухоме майно за
позивачем, суд вийде за межі своєї
компетенції.

Проте, колегія суддів звертає увагу на
те, що в позовній заяві позивач просив
лише скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно від
09.012014 р. щодо відмови у реєстрації
припинення права власності на земельну
ділянку ОСОБА_4, розташованої за
адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер
:01:003:0667, площею 0,0704 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
та зобов'язати державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
Мощонську Ірину Володимирівну від
09.01.2014 р. зареєструвати припинення
права власності на земельну ділянку
ОСОБА_4, розташованої за адресою
АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:003:0667,
площею 0,0704 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за поданою ОСОБА_2
заявою; судові витрати стягнути з
відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції
вийшов за межі позовних вимог, чим
порушив вимоги ч. 2 ст. 11 КАС України,
відповідно до якої суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Як встановлено з матеріалів справи,
особа не просила зобов'язати
державного реєстратора зареєструвати
право власності на нерухоме майно.

При цьому, слід зазначити, що суд першої
інстанції не керувався мотивом повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять, передбаченого ч. 2 ст. 11
КАС України, оскільки відмовив в
задоволенні даної вимоги, при тому, що
захист права можливо здійснити
задовольняючи не заявлені позовні
вимоги.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було зроблено вірний по суті
висновок при цьому мотивуючи
обставинами, що не відповідають
обставинам справи.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність заявлених позивачем
вимог, які обгрунтовано залишені судом
першої інстанції без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
3 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її в частині
обгрунтування підстав зазначених в
мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Мощонської Ірини Володимирівни, третя
особа на стороні відповідача - ОСОБА_4
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, - скасувати в частині
обгрунтування підстав зазначених в
мотивувальній частині .

В решті постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду
25.03.2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.