Справа № 501/5446/13
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 501/5446/13

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Пушкарський Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Фуртуни І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Іллічівського міського суду Одеської
області від ль 28.01.2014 року по справі за
позовом прокурора м. Іллічівська
Одеської області в інтересах держави в
особі Іллічівської міської ради
Одеської області до виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області, за участю третьої
особи - ОСОБА_2 про визнання незаконним
та скасування рішення від 29.09.2011 року №
580, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2013 року прокурор м. Іллічівська
Одеської області звернувся до суду
першої інстанції в інтересах держави в
особі Іллічівської міської ради
Одеської області з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області, за участю третьої особи -
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року № 580 «Про видачу ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
будівлю кафе-бару зі спорудами за
адресою: АДРЕСА_1» та скасування
свідоцтва про право власності від
06.10.2011 року № 35937.

Постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 28.01.2014 року
адміністративний позов прокурора м.
Іллічівська Одеської області в
інтересах держави в особі Іллічівської
міської ради Одеської області
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 29.09.2011
року № 580 «Про видачу ОСОБА_2 свідоцтва
про право власності на будівлю
кафе-бару зі спорудами за адресою:
АДРЕСА_1» в частині видачі ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
споруди № 1 - піч, І - літній майданчик.

Скасовано свідоцтво про право
власності на будівлю кафе-бару від
06.10.2011 року № 35937.

Не погоджуючись з прийнятою по справі
постановою, 07.02.2014 року ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилався на те, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо того, що належні йому споруди: № 1 -
піч, І - літній майданчик не введені в
експлуатацію, а виконавчий комітет
Іллічівської міської ради не мав
законних підстав для прийняття
оскаржуваного рішення, оскільки
наданими рішеннями судів, які набрали
законної сили, були встановлені
протилежні обставини. Апелянт
зазначає, що зазначені вище споруди
були створені ним, введені в
експлуатацію, а право власності на це
майно зареєстровано у встановленому
порядку.

ОСОБА_2 посилався на те, що при
пред'явленні позову прокурором не було
вказано, які саме інтереси держави
порушуються оскаржуваним рішенням. В
апеляційній скарзі зазначено, що між
ОСОБА_2 та державною в особі
Іллічівської міської ради склалися
тривалі взаємовідносини згідно
договору оренди твердого покриття,
який станом на цей час пролонгований та
є діючим, а літній майданчик І та піч № 1
відносяться до єдиного майнового
комплексу кафе-бару.

Крім того, апелянт посилався на пропуск
позивачем строку звернення до суду та
відсутність поважних причин для його
поновлення.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Іллічівського міського суду Одеської
області від 28.01.2014 року та
постановлення нової, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог прокурору
м. Іллічівська Одеської області в
інтересах держави в особі Іллічівської
міської ради Одеської області.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників прокуратури та
Іллічівської міської ради, а також
представника відповідача - виконавчого
комітету Іллічівської міської ради,
які заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вислухавши доводи
апелянта та його представника щодо
підстав для задоволення поданої
апеляційної скарги, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи
колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року № 580 «Про видачу ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
будівлю кафе-бару зі спорудами за
адресою: АДРЕСА_1» були вирішено видати
ОСОБА_2 свідоцтво про право власності
на будівлю кафе-бару загальною площею
218,7 м2 зі спорудами: № 1 - піч, І - літній
майданчик, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, замість рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
27.08.2010 року (а.с. 6).

06.10.2011 року на підставі зазначеного
рішення Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року № 580 ОСОБА_2 було видано
Свідоцтво про право власності на
будівлю кафе-бару загальною площею 218,7
м2 зі спорудами № 1 - піч, І - літній
майданчик, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Звертаючись до суду першої інстанції з
позовом в інтересах держави в особі
Іллічівської міської ради Одеської
області, прокурор м. Іллічівська
Одеської області посилався на
незаконність рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року, яке, будучи виданим замість
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27.08.2010 року,
суперечить вказаному рішенню суду, у
зв'язку з включенням в склад будівлі
кафе-бару ще двох споруд.

Крім того, позивач посилався на те, що
споруди № 1 - піч, І - літній майданчик,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в
експлуатацію в установленому порядку
не вводились, відповідні дозволи
ОСОБА_2 на розміщення капітальних
споруд № 1 - піч, І - літній майданчик не
надавались, містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки
та висновки по проектній документації
по вищевказаним об'єктам також не
надавались.

Зважаючи на зазначене, прокурор м.
Іллічівська Одеської області просив
суд першої інстанції визнати
незаконним та скасувати оскаржуване
рішення Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року.

Колегія суддів звертає увагу, що
відповідно до вимог ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
постанову Іллічівського міського суду
Одеської області від 28.01.2014 року в межах
апеляційної скарги.

Апелянтом, в даному випадку,
оскаржується рішення суду першої
інстанції по визнанню незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року в частині видачі ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
споруди № 1 - піч, І - літній майданчик та
по скасуванню свідоцтва про право
власності на будівлю кафе-бару № 35937
від 06.10.2011 року.

В ході розгляду даної справи, було
встановлено, що рішенням Іллічівського
міського суду Одеської області від
27.08.2010 року було визнано за ОСОБА_2 право
власності на будівлю кафе-бару, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка в
цілому складається з приміщень
загальною площею 223,4 кв.м:

- 1 поверх: 1- кафе площею 54,1 кв.м., 2 -
сходова клітка, площею 6,5 кв.м., 3 - туалет
площею 1,8 кв.м., 4 - душова площею 2,3 кв. м.,
5 - туалет, площею 1,8 кв.м., 6 - допоміжне
приміщення площею 2,7 кв.м., 7 - котельня
площею 5,2 кв. м, 8 - кухня площею 29,5 кв.м., 9
- торговий зал площею 10,8 кв.м.;

- 2 поверх - 10 - сходова клітка
площею 6,5 кв.м., 11 - торговий зал площею
59,8 кв.м., 12 туалет площею 1,8 кв.м., 13 -
допоміжне приміщення площею 5,3 кв.м., 14 -
кухня площею 6,8 кв.м., 15 - кабінет площею
9,7 кв.м., 16 - вентиляційна камера площею
3,9 кв.м., 17 - допоміжне приміщення площею
5,5 кв.м., 18 - коридор площею 9,4 кв.м. (а.с.
21-23).

Право власності на споруди № 1 - піч, І -
літній майданчик, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 вказаним рішенням
виконавчого комітету Іллічівського
міського суду Одеської області від
27.08.2010 року не визнавалось.

Як вбачається з рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року, останнє було видано замість
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27.08.2010 року на
підставі заяви та документів, поданих
ОСОБА_2, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації від 30.08.2011 року
№ ОД 0.

Статтею 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
відносин) визначено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Розділом VIII Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року (чинного на момент прийняття
оскаржуваного рішення міською радою),
встановлювались особливості
оформлення права власності на нерухоме
майно.

Так, п.п. «а» п. 8.1 Тимчасового положення
оформлення права власності на нерухоме
майно проводиться з видачею свідоцтва
про право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно, зокрема, органами місцевого
самоврядування: фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 07.08.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 08.10.2013 року було встановлено, що
15.05.2009 року між Іллічівською міською
радою та ОСОБА_2 було укладено договір
оренди землі, площею 0,01410 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, під
будівлею магазину-кулінарії, строком
на 5 років, а саме: до 16 березня 2014 року.
Крім того, 24.06.2010 року між Іллічівською
міською радою та ОСОБА_2 укладено
договір оренди твердого покриття,
площею 28 кв.м., що знаходиться за
вищевказаною адресою, для розташування
малої архітектурної форми - літнього
майданчику, терміном дії до 24 червня 2013
року (а.с.63-69).

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.10.2013 року
також було встановлено, що на
відповідний літній майданчик було
оформлено паспорт тимчасового
розміщення малої архітектурної форми.

Згідно п. 2 Порядку розміщення малих
архітектурних форм для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.08.2009 року № 982
(чинного на час укладення договору
оренди твердого покриття від 24.06.2010
року) стаціонарна мала архітектурна
форма - це тимчасова одноповерхова
споруда соціально-культурного,
побутового, торговельного та іншого
призначення для провадження
підприємницької діяльності висотою не
вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому
контуру площу близько 30 кв. метрів,
виготовляється з полегшених
конструкцій і встановлюється
тимчасово без закладення фундаменту.

В свою чергу, листом КП «БТІ» від 24.04.2012
№ Г-433 було підтверджено, що споруди № 1
- піч та № І літній майданчик є
капітальними спорудами (а.с. 9).

Листом від 16.08.2013 року № 1-6847 Інспекція
ДАБК в Одеській області на запит
першого заступника голови
Іллічівської міської ради повідомила,
що декларація про початок виконання
будівельних робіт на споруди №1 - піч, І
- літній майданчик, не реєструвалась,
дозвіл на початок виконання
будівельних робіт на споруди №1 - піч, І
- літній майданчик не надавався (а.с. 8).

Листом начальника управління
архітектури та містобудування
Іллічівської міської ради від 29.05.2013
року № 011-308 підтверджується, що станом
на 29.05.2013 року ФОП ОСОБА_2 містобудівні
умови та обмеження забудови земельної
ділянки та висновки по проектній
документації по вищевказаним об'єктам
(капітальні споруди № 1 - піч та І -
літній майданчик) не надавались (а.с. 71).

Крім того, з листа Інспекції ДАБК в
Одеській області від 16.08.2013 року № 1-6847
вбачається, що споруди №1 - піч, І -
літній майданчик Декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації від
30.08.2011 року № ОД 0 Інспекцією ДАБК
в Одеській області в експлуатацію не
вводились (а.с. 8).

Зазначене також підтверджується і
самою Декларацією про готовність
об'єкта до експлуатації від 30.08.2011 року
№ ОД 0, поданою ОСОБА_2, в якій
відсутня інформація щодо споруд № 1 -
піч та І - літній майданчик, а йдеться
мова лише про будівлю кафе-бару, яка
розташована на земельній ділянці,
виділеній згідно договору оренди від
15.05.2009 року, зареєстрованого в Одеській
регіональній філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» від 28.07.2010 року за
№ 70 (а.с. 12-17).

В свою чергу, як зазначалось вище,
згідно договору оренди твердого
покриття від 24.06.2010 року, укладеного між
Іллічівською міською радою та ОСОБА_2,
останньому для розташування малої
архітектурної форми - літнього
майданчику за адресою: АДРЕСА_1 було
передано в оренду тверде покриття
площею 28 кв.м.

Згідно технічного паспорту на будівлю
кафе-бару площа земельної ділянки під
будівлею кафе-бару становить 144 кв.м.,
під літнім майданчиком - 70 кв.м. Площа
самочинно зайнятої землі 48 кв.м. (а.с.18-20)

З листа відділу комунальної власності
та земельних відносин Іллічівської
міської ради від 04.01.2013 року № 9
вбачається, що під благоустроєм
прилеглої території до кафе-бару зі
сторони вул.1 Травня на земельній
ділянці розміщені: квітник - 0,00048 га,
ґанок - 0,00047 га, тимчасові комори - 0,00063
га, піч - 0,00014 га та літній майданчик з
навісом на земельній ділянці, площею
0,0077 га. В цілому самовільно зайнята
земельна ділянка складає 0,0066 га.
(а.с.10-11).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що на орендованому,
згідно договору, твердому покриті,
площею 28 кв.м., виділеному третій особі
для розташування малої архітектурної
форми - літнього майданчику, ОСОБА_2
було побудовано капітальну споруду -
літній майданчик, площа якого
становить 70 кв.м.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 376 ЦК
України, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, яка не була
відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не має права
власності на нього.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірно висновку про те,
що ОСОБА_2 самовільно, без наявності
містобудівних умов та обмеження
забудови земельної ділянки, без
виділення на відповідні цілі земельної
ділянки, здійснено будівництво
капітальних споруд - споруди №1 - піч, І -
літній майданчик, чим порушено вимоги
чинного законодавства.

Зважаючи на все вищезазначене, рішення
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради від 29.09.2011 року в частині
видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право
власності на споруди № 1 - піч, І - літній
майданчик прийнято з грубим порушенням
вимог чинного законодавства, без
урахування всіх обставин, необхідних
для прийняття рішення, у зв'язку з чим є
незаконним та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що рішення
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради від 29.09.2011 року було
реалізовано шляхом видачі свідоцтва
про право власності як на будівлю
кафе-бару загальною площею 218,7 м2,так і
на споруди № 1 - піч, І - літній
майданчик, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, тобто посвідчено право
власності на вказані об'єкти в цілому,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо повного
скасування вказаного
правовстановлюючого документа.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання апелянта
на те, що судовими рішеннями, які
набрали законної сили, встановлена
правомірність оскаржуваного рішення
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради, оскільки як вірно
встановлено судом першої інстанції, у
справах №1511/4811/2012 та №2а/1511/1900/2012
рішення Іллічівської міської ради від
29.09.2011 року № 580 «Про видачу ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
будівлю кафе-бару зі спорудами за
адресою: АДРЕСА_1» та свідоцтво про
право власності від 06.10.2011 року № 35937 не
були предметом розгляду, судами не
встановлювались обставини щодо
порушення, в зв'язку з прийняттям
спірного рішення, прав Іллічівської
міської ради як власника земельної
ділянки, не досліджувались обставини
щодо введення споруд №1 - піч, І - літній
майданчик в експлуатацію згідно
декларації від 30.08.2011 року №ОД S0.

Крім того, необґрунтованим також є
посилання апелянта на пропуск
прокурором м. Іллічівська Одеської
області строку звернення до суду.

Так, відповідно до частини 1 статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлювався
шетимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В обґрунтування пропуску строку
звернення до суду прокурор м.
Іллічівська Одеської області
посилався на те, що про оскаржуване
рішення виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 29.09.2011
року № 580 та свідоцтво про право
власності від 06.10.2011 року № 35937 йому
стало відомо лише в ході проведеної у
вересні 2013 року перевірки.

Ці обставини були вірно досліджені
судом першої інстанції, та перевірені
колегією суддів суду апеляційної
інстанції в ході судового засідання, в
якому представник відповідача -
підтвердив факт звернення до
прокуратури м. Іллічівська Одеської
області щодо проведення відповідної
перевірки саме у вересні 2013 року.

До суду першої інстанції позивач
звернувся 18.11.2013 року, тобто в межах
строку звернення до суду,
передбаченого ст. 99 КАС України, у
зв'язку з чим, в даному випадку відсутні
підстави для залишення поданого позову
без розгляду через пропуск строку
звернення до суду.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність, в
даному випадку, у прокурора м.
Іллічівська права на звернення до
адміністративного суду в інтересах
держави в особі Іллічівської міської
ради Одеської області у зв'язку з
відсутністю порушення прав держави є
безпідставним, з наступних підстав:

Відповідно до пункту 2 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

За змістом статті 36-1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Формами
представництва є, зокрема, звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.

Частиною другою статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції на момент вчинення
відповідної процесуальної дії,
встановлено, що прокурор здійснює в
суді представництво інтересів
громадянина або держави в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими
законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
адміністративного процесу.

У рішенні від 08 квітня 1999 року N 3-рп/99
(справа N 1-1/99) Конституційний суд
України зазначив, що із врахуванням
того, що "інтереси держави" є оціночним
поняттям, прокурор чи його заступник у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Представництво прокуратурою України
інтересів держави в суді є одним із
видів представництва в суді. За
правовою природою представництво в
суді є правовідносинами, в яких одна
особа (представник) на підставі певних
повноважень виступає від імені іншої
особи (довірителя) і виконує
процесуальні дії в суді в її інтересах,
набуваючи (змінюючи, припиняючи) для
неї права та обов'язки.

Підставою для звернення прокурора м.
Іллічівська з даним позовом до суду
першої інстанції став факт оформлення
виконавчим комітетом Іллічівської
міської ради ОСОБА_2 права власності на
споруди, побудовані на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, що порушує права територіальної
громади в особі Іллічівської міської
ради щодо володіння, користування та
розпорядження комунальним майном,
зокрема землями, які перебувають у
комунальній власності м. Іллічівська.

Таким чином, встановлення в ході
проведення перевірки факту допущення
виконавчим комітетом Іллічівської
міської ради порушень в сфері
земельних правовідносин, охоронюваних
державою, є беззаперечною підставою
для звернення прокурора м. Іллічівська
Одеської області до суду з позовом про
захист порушених прав та інтересів
територіальної громади в особі
Іллічівської міської ради.

Зважаючи на все вищевикладене колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, правильно по суті
вирішено справу, та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Іллічівського
міського суду Одеської області від 28
січня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Бойко А.В.

Судді:
Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.