Справа № 816/987/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/987/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Опошнян І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Ірпінської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області,
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції, Лохвицького районного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Ірпінської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області, Ірпінської міської ради,
відділу держреєстрації, Лохвицького
районного центру зайнятості, у якій
просить:

- визнати неправомірними дії
чиновників Ірпінської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області, виражені тим, що
вони не внесли вчасно ліквідаційні
дані про підприємницьку діяльність
позивача і зобов'язати відповідача
внести не внесені в 2001 році дані про
ліквідацію підприємницької діяльності
на основі архівних документів за 2001 рік
в електронні бази ДПІ;

- визнати неправомірними дії
працівників Ірпінської міської ради
відділ держреєстрації, виражені тим, що
вони не внесли вчасно ліквідаційні
дані про підприємницьку діяльність
позивача та зобов'язати внести
вищезгадані не внесені в 2001 році
ліквідаційні дані на основі архівних
документів 2001 року в електронні бази
цієї інстанції;

- визнати неправомірними дії
Лохвицького районного центру
зайнятості виражені в скасуванні
статусу безробітного, заблокуванні
рахунку позивача по отриманню допомоги
по безробіттю та спробі зобов'язати
позивача в судовому порядку виплатити
отримані позивачем кошти через центр
зайнятості;

- скасувати наказ Лохвицького
районного центру № 41 від 06.08.2013 року
"Про повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1" про відшкодування коштів,
отриманих позивачем за три місяці
перебування на обліку в центрі
зайнятості в якості безробітного та
відновити статус безробітного з
подальшою виплатою належних позивачу
коштів протягом шести місяців /з
урахуванням заяви від 10.04.2014, а.с. 70/.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що був
зареєстрований в Ірпінській ДПІ як
підприємець 17.12.1999, однак, пройшов
процедуру припинення підприємницької
діяльності у 2001 році, про що отримав
"ліквідаційний документ", дані про які
мають бути внесені працівниками
Ірпінської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області у електронну базу даних у 2001
році. Зазначає, що працівниками
податкового органу та
держреєстратором у 2001 році не внесено
"ліквідаційних даних", що призвело до
порушення права позивача на отримання
в Лохвицькому центрі зайнятості
допомоги по безробіттю та заблокування
рахунку позивача, за яким ним
отримувалися виплати по безробіттю.

28.03.2014 від Лохвицького районного
центру зайнятості до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, в
яких відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог в частині
визнання неправомірними дій
Лохвицького районного центру
зайнятості, скасування наказу про
повернення коштів та поновлення
статусу безробітного, посилаючись на
те, що при зверненні до центру
зайнятості із заявами про надання
статусу безробітного та про
призначення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1 особистими підписами засвідчив
факт того, що він не зареєстрований як
фізична особа-підприємець. Проте, у
подальшому центом зайнятості було
виявлено факт реєстрації позивача як
фізичної особи-підприємця з 17.12.1999, про
що складено акт № 8 від 06.08.2013 та видано
наказ № 41 від 06.08.2013 "Про повернення
допомоги по безробіттю ОСОБА_1", який
разом з листом-претензією направлено
позивачу рекомендованим поштовим
відправленням.

Ухвалою суду від 03.04.2014 на підставі
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України допущено заміну
відповідача Ірпінської міської ради,
відділу держреєстрації його
правонаступником Відділом державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції.

17.04.2014 від Ірпінської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, у
яких відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі та зазначає, що станом на 17.04.2014
позивач не подавав до податкового
органу заяву про припинення платника
податків за формою № 8-ОПП та
відповідно до баз даних Ірпінської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться
на обліку з 17.12.1999 за № 1493 (стан платника
"0" - платник податків за основним місцем
обліку).

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися, хоча у
матеріалах справи наявні докази, що
вони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду справи. Від
позивача та відповідачів Ірпінської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області,
Лохвицького районного центру
зайнятості до суду надійшли
клопотання розглядати справи за їх
відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 17.12.1999, про що
зроблено запис 17.12.1999 у журналі обліку
реєстраційних справ за № 3558 та
Ірпінським місьвиконкомом видано
свідоцтво про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи. Копія реєстраційної справи
ОСОБА_1 наявна у матеріалах справи /а.с.
89, 111-116/.

Позивач взятий на облік в Ірпінській
ОДПІ з 17.12.1999 за № 1493, що
підтверджується витягом з АІС
"Податковий блок" /а.с. 122-123/.

28.03.2013 ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького
районного центру зайнятості з
письмовою заявою про надання статусу
безробітного, у якій зазначено, що
ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що засвідчено
підписом ОСОБА_1 /а.с. 22/. 04.04.2013 ОСОБА_1
звернувся до Лохвицького районного
центру зайнятості з письмовою заявою
із проханням призначити виплату
допомоги по безробіттю, у якій вказано,
що позивач не зареєстрований як
фізична особа-підприємець, що
засвідчено підписом ОСОБА_1 /а.с. 23/.

Наказом директора Центру зайнятості
від 28.03.2013 № НТ130328 ОСОБА_1 надано
статус безробітного, наказом директора
Центру зайнятості від 04.04.2013 № НТ130404
ОСОБА_1 призначено допомогу по
безробіттю /а.с. 65/.

Однак, на запит Лохвицького районного
центру зайнятості від Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції надійшов
лист від 22.07.2013 № 14/04-11, яким центр
зайнятості повідомлено про те, що
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особі-підприємець 17.12.1999, проте не
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців /а.с. 24/.

Лохвицьким районним центром
зайнятості проведено розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", за результатами якого
складено акт № 8 від 06.08.2013 /а.с. 25-26/.

За висновками перевірки встановлено,
що допомога по безробіттю, призначена
ОСОБА_1 за період перебування на обліку
у Лохвицькому РЦЗ з 04.04.2013 по 06.08.2013
отримана обманним шляхом, в зв'язку з
ненаданням безробітним відомостей про
обставини, що вплинули на умови виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг відповідно до ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" і підлягає
поверненню в сумі 13826 грн. 61 коп.

06.08.2013 ОСОБА_1 ознайомлений з актом № 8
від 06.08.2013, що підтверджується його
підписом про ознайомлення та
поясненнями ОСОБА_1 у примірнику акта
перевірки /а.с. 26/.

06.08.2013 Лохвицьким районним центром
зайнятості видано наказ № 41 "Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1" /а.с. 27-28/, копію якого разом з
письмовим повідомленням № 566 від 06.08.2013
"Про відшкодування коштів" /а.с. 29/
направлено на адресу позивача
рекомендованим поштовим відправленням
/а.с. 60, 61/.

Позивач вважаючи протиправними дії
відповідачів щодо не внесення вчасно
"ліквідаційних даних" про
підприємницьку діяльність позивача у
2001 році до електронних баз
відповідачів, та вважаючи
протиправними дії Лохвицького
районного центру зайнятості щодо
скасування статусу безробітного,
заблокуванні рахунку позивача по
отриманню допомоги по безробіттю та
спробі зобов'язати позивача в судовому
порядку виплатити отримані позивачем
кошти через центр зайнятості, а також
протиправним наказ Лохвицького
районного центру № 41 від 06.08.2013 року
"Про повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1", звернувся до суду з даним
позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Порядок державної реєстрації та
перереєстрації суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, за винятком окремих
видів суб'єктів підприємницької
діяльності, для яких законами України
встановлено спеціальні правила
державної реєстрації, а також порядок
скасування державної реєстрації
суб'єктів підприємницької діяльності
встановлено Положенням про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.1998
№ 740 /надалі - Положення/, яке було
чинним на час реєстрації позивача та
втратило чинність з 1 липня 2004 року
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 26 листопада 2003 року N 1821.

Відповідно до пункту 9 Положення /у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин/ фізична особа
(заявник), яка має намір провадити
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, подає до
органу державної реєстрації
реєстраційну картку за зразком згідно
з додатком 2 до цього Положення, яка є
одночасно заявою про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності, дві фотокартки, довідку (чи
її копію) про включення до Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів і документ, що підтверджує
внесення плати за державну реєстрацію,
а також пред'являє документ, що
посвідчує особу.

Пунктом 12 Положення передбачено, що
заявнику видається оригінал свідоцтва
про державну реєстрацію з трьома його
копіями, а також оригінал та копія
поданих ним установчих документів з
відміткою органу державної реєстрації.

Відповідно до пункту 14 Положення
підставою для взяття суб'єкта
підприємницької діяльності на облік у
органах державної податкової служби є
копія реєстраційної картки, свідоцтво
про державну реєстрацію та копія
установчих документів (для юридичної
особи).

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
був зареєстрований як фізична
особа-підприємець 17.12.1999, про що
зроблено запис 17.12.1999 у журналі обліку
реєстраційних справ за № 3558 та
Ірпінським місьвиконкомом видано
свідоцтво про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи /а.с. 89, 111-116/.

ОСОБА_1 взятий на облік в Ірпінській
ОДПІ з 17.12.1999 за № 1493 (стан платника
податків 0 - платник податків за
основним місцем обліку), що
підтверджується витягом з АІС
"Податковий блок" /а.с. 122-123/.

Згідно положень пункту 33 Положення
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи здійснюється органом
державної реєстрації за заявою
підприємця-громадянина, а також на
підставі рішення суду (арбітражного
суду) у разі: провадження діяльності, що
суперечить законодавству;
несвоєчасного повідомлення
підприємцем-громадянином про зміну
свого постійного або тимчасового місця
проживання; неподання протягом року до
органів державної податкової служби
податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності згідно із
законодавством.

Відповідно до пункту 36 Положення
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи здійснюється шляхом
виключення його з Реєстру суб'єктів
підприємницької діяльності на
підставі таких документів: особистої
заяви підприємця-громадянина або
рішення суду (арбітражного суду) у
випадках, передбачених законодавством;
довідки органу державної податкової
служби про зняття з обліку; довідки
установ банків про закриття рахунків;
довідки органу внутрішніх справ про
здачу печаток і штампів; оригіналу
свідоцтва про державну реєстрацію.

Пунктом 37 Положення передбачено, що
орган державної реєстрації у 10-денний
термін повідомляє відповідні органи
державної податкової служби та
державної статистики про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності (додаток 9
чи додаток 10 до цього Положення).

Позивачем не надано до суду
"ліквідаційний документ", на який
позивач посилається у позовній заяві
та який за поясненнями ОСОБА_1 ним
отримано у 2001 році, хоча ухвалою суду
від 03.04.2014 вказаний документ було
витребувано від позивача /а.с. 42-43/.

У своїх письмових поясненнях,
викладених у заяві ОСОБА_1 від 26.04.2014
/а.с. 107/, позивач зазначає, що у 2001 році
він особисто звернувся до Ірпінської
ОДПІ із заявою про припинення
підприємницької діяльності та пакетом
документів та отримав у 2001 році від
Ірпінської ОДПІ "ліквідаційний
документ" з приблизною назвою "Довідка
про припинення підприємницької
діяльності".

Разом з тим, з огляду на зазначені вище
приписи Положення про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.1998
№ 740, заява про припинення суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи у 2001 році мала подаватися до
органу державної реєстрації, а не до
податкового органу.

Відповідно до пункту 8.9 Порядку
обліку платників податків, зборів
(обов'язкових платежів), затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 19 лютого 1998
р. N 80 /у редакції наказу Державної
податкової адміністрації України від
14.05.2001 № 195 "Про Зміни та доповнення до
Інструкції про порядок обліку
платників податків та до Порядку
присвоєння реєстраційних (облікових)
номерів платників податків"/ зняття з
обліку фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності як
платника податків здійснюється в
порядку, відповідному для платників
податків - юридичних осіб. На фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності поширюється дія пунктів 8.1 -
8.8 цієї Інструкції. Особливістю є лише
те, що фізична особа після прийняття
рішення про ліквідацію суб'єкта
підприємницької діяльності подає до
органу державної податкової служби, у
якому вона зареєстрована як платник
податків, такі документи: заяву про
зняття з обліку платника податків за ф.
N 8-ОПП (додаток 8), дата якої фіксується в
журналі за ф. N 6-ОПП (додаток 6);
оригінали документів, що видаються
органами державної податкової служби
платнику податків (свідоцтва, патенти,
довідки за формою N 4-ОПП, інші довідки
тощо) і підлягають поверненню до органу
державної податкової служби, а також
завірені органом державної податкової
служби копії цих документів, якщо такі
видавались та підлягають поверненню до
органу державної податкової служби.

Таким чином, у 2001 році
законодавством України було
передбачено лише подання фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності до податкового органу
заяви про зняття з обліку платника
податків за ф. N 8-ОПП та не передбачено
можливості подання до податкового
органу заяви про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - суб'єкта підприємницької
діяльності, яка за твердженням ОСОБА_1 у
заяві від 26.04.2014, подавалася ним до
Ірпінської ОДПІ саме у 2001 році /а.с. 107/.

ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що
він у 2001 році звертався до органу
державної реєстрації із заявою про
зняття з обліку платника податків за ф.
N 8-ОПП.

При цьому слід зазначити, що
отримання платником податків довідки
органу державної податкової служби про
зняття з обліку не тягне за собою
автоматичного скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи, оскільки
за приписами пункту 36 Положення
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи здійснюється шляхом
виключення його з Реєстру суб'єктів
підприємницької діяльності на
підставі таких документів: особистої
заяви підприємця-громадянина або
рішення суду (арбітражного суду) у
випадках, передбачених законодавством;
довідки органу державної податкової
служби про зняття з обліку; довідки
установ банків про закриття рахунків;
довідки органу внутрішніх справ про
здачу печаток і штампів; оригіналу
свідоцтва про державну реєстрацію.

Натомість, ОСОБА_1 не звертався до
органу державної реєстрації із заявою
про скасування державної реєстрації з
відповідними документами у 2001 році та
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності у
порядку, встановленому Положенням про
державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.1998 № 740 не
здійснювалося, що підтверджується
листами державного реєстратора
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 14.04.2014 № 173/04-11, від 28.04.2014 №
180/04-11 та матеріалами реєстраційної
справи ОСОБА_1 /а.с. 96, 110-116/.

Частиною 1 статті 46 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців",
який набрав чинності з 01.07.2004, державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності; смерті фізичної особи -
підприємця; постановлення судового
рішення про оголошення фізичної особи
померлою або визнання безвісно
відсутньою; постановлення судового
рішення про визнання фізичної особи,
яка є підприємцем, недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності;
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Згідно частини 3 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

При цьому, відповідно до частини 1
статті 47 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
рішення фізичної особи - підприємця
щодо припинення нею підприємницької
діяльності така фізична особа -
підприємець або уповноважена нею особа
має подати державному реєстраторові
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) заяву про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем із зазначенням
відомостей про порядок та строк
заявлення кредиторами своїх вимог.

Листами державного реєстратора
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 14.04.2014 № 173/04-11 та від 28.04.2014
№ 180/04-11 підтверджено, що ОСОБА_1 до
державного реєстратора із заявою про
припинення підприємницької діяльності
не звертався /а.с. 96, 110/.

У свою чергу ОСОБА_1 не надано суду
жодних доказів того, що він звертався у
2001 році до органу державної реєстрації
із заявою про скасування державної
реєстрації та відповідними
документами або у подальшому подавав
державному реєстратору заяву про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем.

Крім того, позивач, зокрема, просить
суд зобов'язати працівників Ірпінської
міської ради відділ держреєстрації
внести не внесені в 2001 році
ліквідаційні дані на основі архівних
документів 2001 року в електронні бази
цієї інстанції.

Однак, позивач не надає суду будь-яких
архівних документів 2001 року, не
зазначає назв та реквізитів таких
документів.

Відповідно до пункту 11.12.1 Порядку
обліку платників податків і зборів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 09.12.2011 N 1588, після
прийняття рішення про припинення
підприємницької діяльності та
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення фізичної особи -
підприємця щодо припинення нею
підприємницької діяльності фізична
особа - підприємець зобов'язана подати
до органу державної податкової служби
за основним місцем обліку: заяву за ф. N
8-ОПП (за бажанням), дата якої фіксується
в журналі за ф. N 6-ОПП; оригінали
документів, що видаються органами
державної податкової служби платнику
податків (свідоцтва, патенти, інші
документи тощо) і підлягають
поверненню до органу державної
податкової служби, а також завірені
органом державної податкової служби
копії цих документів, якщо такі
видавались та підлягають поверненню до
органу державної податкової служби.

Із письмових пояснень представника
відповідача Ірпінської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області встановлено, що
станом на 17.04.2014 заяву про припинення
платника податків за ф. № 8-ОПП
позивачем до податкового органу не
надано, оригінали документів про
взяття на облік знаходяться у платника
податків і підлягають поверненню при
припинені до податкового органу,
зокрема, довідка за формою 4-ОПП про
взяття на облік знаходиться позивача.
Відповідно до АІС "Податковий блок"
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
знаходиться на обліку з 17.12.1999 за № 1493
/а.с. 118, 121-123/.

Відповідно до частини 17 статті 47 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем є датою
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем.

У Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
відсутні записи щодо ОСОБА_1, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців /а.с. 109/.

Таким чином, до Єдиного державного
реєстру не включалися відомості про
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, не внесено запис про рішення
фізичної особи - підприємця щодо
припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 та не внесено запис про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Отже, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа підприємець 17.12.1999, на час
розгляду даної справи реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не
здійснювалася, тому ОСОБА_1 відповідно
не позбавлений статусу підприємця.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про припинення його підприємницької
діяльності у 2001 році з посиланням на
те, що податковий орган не вимагав від
нього подачі податкової звітності та
сплати податків, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини. Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
підставами для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, окрім іншого, є
неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Отже, неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону є
підставою для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності. Однак,
звернення до суду щодо припинення
фізичною особою - підприємцем
підприємницької діяльності або
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, - є правом
контролюючого органу.

Таким чином, позивачем не доведено, а
судом не встановлено протиправних
бездіяльності або дій Ірпінської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області,
відділу держреєстрації Ірпінської
міської ради, правонаступником якого є
Відділ державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції, а тому
позовні вимоги про визнання
неправомірними дій чиновників
Ірпінської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області, виражені тим, що вони не внесли
вчасно ліквідаційні дані про
підприємницьку діяльність позивача і
зобов'язати відповідача внести не
внесені в 2001 році дані про ліквідацію
підприємницької діяльності на основі
архівних документів за 2001 рік в
електронні бази ДПІ, а також визнання
неправомірними дії працівників
Ірпінської міської ради відділ
держреєстрації, виражені тим, що вони
не внесли вчасно ліквідаційні дані про
підприємницьку діяльність позивача та
зобов'язати внести вищезгадані не
внесені в 2001 році ліквідаційні дані на
основі архівних документів 2001 року в
електронні бази цієї інстанції, -
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Матеріалами справи підтверджено, що
28.03.2013 ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького
районного центру зайнятості із
письмовою заявою про надання статусу
безробітного, у якій зазначено, що
ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що засвідчено
підписом ОСОБА_1 /а.с. 22/. 04.04.2013 ОСОБА_1
звернувся до Лохвицького районного
центру зайнятості з письмовою заявою
із проханням призначити виплату
допомоги по безробіттю, у якій вказано,
що позивач не зареєстрований як
фізична особа-підприємець, що
засвідчено підписом ОСОБА_1 /а.с. 23/.

Наказом директора Центру зайнятості
від 28.03.2013 № НТ130328 ОСОБА_1 надано
статус безробітного, наказом директора
Центру зайнятості від 04.04.2013 № НТ130404
ОСОБА_1 призначено допомогу по
безробіттю /а.с. 65/.

Відповідно до пункту 5 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 р. N 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 р. N 7-1 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня 2009 р. за N
232/16248 /надалі - Порядок/, перевірка
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, проводиться центрами
зайнятості шляхом: звіряння наданої
особою інформації з відомостями,
наявними в Державній податковій
адміністрації України, Пенсійному
фонді України, у державних
реєстраторів; використання даних
вищевказаних органів, Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю,
контрольно-ревізійних органів
цільового використання коштів Фонду;
проведення центром зайнятості
перевірки достовірності зазначених у
довідках про середню заробітну плату
даних та записів у трудових книжках
безпосередньо на підприємствах, в
установах, організаціях та у фізичних
осіб, які використовують найману працю,
у порядку, встановленому
законодавством.

За результатами звірки або
перевірки оформлюється акт, який
підписується посадовими особами, що її
проводили.

У разі встановлення недостовірності
даних, на підставі яких особі надано
статус безробітної та право на виплату
матеріального забезпечення, особа
ознайомлюється з актом, про що
засвідчує власним підписом. У разі
відмови особи підписати акт про це
робиться відповідна відмітка
спеціалістом центру зайнятості.

Матеріалами справи підтверджено, що
Лохвицьким районним центром
зайнятості проведено розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", за результатами якого
складено акт № 8 від 06.08.2013 /а.с. 25-26/.

Розслідування встановлено, що
відповідно до поданих документів та
заяви ОСОБА_1 надано статус
безробітного та 04.04.2013 призначено
виплату допомоги по безробіттю. При
зверненні до центру зайнятості з
заявою ОСОБА_1 особистим підписом
засвідчив факт, що він не являється
зареєстрованим як фізична
особа-підприємець та приховав факт
реєстрації як фізичної
особи-підприємця з 17.12.1999. Довідкою
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Ірпінського міського
управління юстиції від 22.07.2013 № 14/04-11
підтверджено факт реєстрації ОСОБА_1 як
фізичної особи-підприємця з 17.12.1999. За
висновками перевірки допомога по
безробіттю, призначена ОСОБА_1 за
період перебування на обліку у
Лохвицькому РЦЗ з 04.04.2013 по 06.08.2013,
отримана обманним шляхом, у зв'язку з
ненаданням безробітним відомостей про
обставини, що вплинули на умови виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг відповідно до ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" і підлягає
поверненню в сумі 13826 грн. 61 коп.

ОСОБА_1 ознайомлений з актом № 8 від
06.08.2013, що підтверджується його
підписом про ознайомлення та
поясненнями ОСОБА_1 у примірнику акта
перевірки /а.с. 26/.

06.08.2013 Лохвицьким районним центром
зайнятості видано наказ № 41 "Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1", відповідно до пункту 3 якого
наказано спеціалісту Лісовському О.М.
забезпечити контроль щодо
добровільного повернення коштів в сумі
13826 грн. 61 коп., виплачених безробітному
ОСОБА_1 як допомога по безробіттю
протягом 15 календарних днів з дня
отримання безробітним повідомлення
про необхідність повернення коштів.
Згідно пункту 4 вказаного наказу, у разі
відмови безробітним ОСОБА_1 повернути
кошти добровільно або у разі
неповернення їх у встановлений строк
спеціалісту Головні А.В. звернутися до
суду із позовної заявою про стягнення
заборгованості /а.с. 27-28/.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України "Про зайнятість
населення" до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Отже, особи які мають статус суб'єкта
підприємницької діяльності, незалежно
від того, чи отримують вони дохід чи ні,
не можуть належати до осіб, що мають
статус безробітного, адже
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Листом Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 22.07.2013 № 14/04-11 Лохвицький
районний центр зайнятості повідомлено
про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особі-підприємець 17.12.1999, проте
не включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців /а.с. 24/.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 17.12.1999, про що
зроблено запис 17.12.1999 у журналі обліку
реєстраційних справ за № 3558 та
Ірпінським місьвиконкомом видано
свідоцтво про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи.

Реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 не здійснювалася.

Згідно частини 2 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Однак, всупереч вказаній нормі Закону,
позивач не повідомив Лохвицький
районний центр зайнятості про те, що
він зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

Зокрема, при зверненні до центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного 28.03.2013 та із
заявою про призначення допомоги по
безробіттю 04.04.2013 ОСОБА_1 особистими
підписами засвідчив факт, що він не
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що призвело до
безпідставного отримання позивачем
допомоги по безробіттю за квітень 2013 -
липень 2013 в загальній сумі 13826 грн. 61
коп., що підтверджується довідкою
Лохвицького районного центру
зайнятості № 354 від 09.04.2014 /а.с. 67/.

Частиною 3 статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до положень пункту 6
Порядку у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Пунктами 7, 8 Порядку встановлено,
що рішення про повернення коштів
особою чи роботодавцем оформлюється
наказом. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

У разі неможливості вручення
повідомлення про необхідність
повернення коштів з підстав,
передбачених абзацом першим пункту 132
Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N
1155, відмови особи чи роботодавця
повернути кошти, а також у разі
неповернення їх у встановлений строк
стягнення таких коштів здійснюється у
судовому порядку відповідно до
законодавства.

Відповідно до пункту 6.14 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 р. N 307 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Сума виплаченої допомоги по
безробіттю підтверджується
відповідною довідкою центру
зайнятості, що підписується
керівником, головним бухгалтером та
скріплюється печаткою.

Як вбачається з персональної
картки ОСОБА_1, копія якої наявна у
матеріалах справи, та витягів з
наказів про прийняті рішення по особі
ОСОБА_1, наказом від 06.08.2013 № НТ130806
позивачу припинено виплату допомоги по
безробіттю та припинено реєстрацію
безробітних /а.с. 65, 66/.

Копія наказу Лохвицького районного
центру зайнятості № 41 від 06.08.2013 "Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1" разом з письмовим
повідомленням Лохвицького районного
центру зайнятості № 566 від 06.08.2013 "Про
відшкодування коштів", яким позивача
повідомлено про необхідність
повернення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю в сумі 13826 грн. 61
коп. /а.с. 29/, направлені на адресу
позивача рекомендованим поштовим
відправленням /а.с. 60, 61/.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що наказ Лохвицького
районного центру зайнятості № 41 від
06.08.2013 "Про повернення допомоги по
безробіттю ОСОБА_1" прийнято на
підставі, у межах повноважень, у спосіб,
що передбачені законодавством
України, своєчасно та з урахуванням
всіх обставин, необхідних для
прийняття рішення.

Позивачем не доведено, а судом не
встановлено протиправності у діях
Лохвицького районного центру
зайнятості.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги про визнання неправомірними
дій Лохвицького районного центру
зайнятості, виражені в скасуванні
статусу безробітного, заблокуванні
рахунку позивача по отриманню допомоги
по безробіттю та спробі зобов'язати
позивача в судовому порядку виплатити
отримані позивачем кошти через центр
зайнятості, а також позовні вимоги про
скасування наказу Лохвицького
районного центру № 41 від 06.08.2013 року
"Про повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_1" про відшкодування коштів,
отриманих позивачем за три місяці
перебування на обліку в центрі
зайнятості в якості безробітного та
відновити статус безробітного з
подальшою виплатою належних позивачу
коштів протягом шести місяців, -
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Відтак, суд дійшов висновку, про
необхідність відмови у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області, Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції, Лохвицького районного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, скасування рішення -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 20
травня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич