Справа № 826/4108/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4108/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України
про визнання дії протиправними,
зобов'язати вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність
Кабінету Міністрів України, який
всупереч вимогам ст.13 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» при
розробці порядку компенсації завданої
шкоди за втрату працездатності при
виконанні трудових обов'язків при
ліквідації Чорнобильської катастрофи
не застосував норми, обов'язкових для
застосування конвенції МОП №115 «Про
захист працівників від іонізуючої
радіації» та «Про захист заробітної
плати»;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України
внести зміни до Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які б враховували вимоги обов'язкових
для застосування норм конвенції МОП
№115 «Про захист працівників від
іонізуючої радіації» та «Про захист
заробітної плати»;

- на час, до внесення відповідних змін
до «Порядку обчислення пенсій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати Кабінет Міністрів України
видати і відношенні ОСОБА_2
розпорядження аналогічне
розпорядженню №301-р від 09.06.1997 року «Про
порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26.04.1986 року».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 квітня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду в
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду.

Враховуючи те, що справу можливо
вирішити на підставі наявних у ній
доказів, а також те, що відсутні
клопотання сторін про розгляд справи
за їх участю, колегія суддів ухвалила
про апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено визначений ст. 99
КАС України шестимісячний строк
звернення до суду, перебіг якого має
обчислюватися з листопада-грудня 2011
року.

Надаючи правову оцінку встановленим в
справі обставинам та фактам, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.103 КАС України перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся в суд з позовом,
вважаючи, що його права порушені у
зв'язку з прийняттям Кабінетом
Міністрів України 23 листопада 2011 року
постанови за №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка, за твердженням
позивача не враховує обов'язкові для
виконання всіма державними органами
вимоги конвенцій МОП, ратифікованих
Українською РСР ще в 60-ті роки, не
враховує ні характер виконуваних
позивачем робіт, ні відповідних
правових норм, діючих станом на квітень
1986 року, що є протиправним, оскільки
суттєво обмежує конституційне право
позивача на отримання відшкодування за
рахунок держави матеріальної шкоди,
завданої йому незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органів
державної влади, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Позивач визнаний особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1), що
підтверджується відповідним
посвідченням, виданим 24.10.2002 року.

Пунктом 4 розділу VII «;Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вказаного положення і
наданих законодавцем повноважень
Кабінетом Міністром України прийнято
постанову від 23 листопада 2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
який набрав чинності 01 січня 2012 року.

Вказаний нормативно-правовий акт був
опублікований в «Урядовому кур'єрі»
30.11.2011 р. № 223 і в «Офіційному віснику
України» №92 (05.12.2011р.).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач мав би дізнатися про
оскаржуваний акт з моменту його
офіційного оприлюднення.

Таким чином, для звернення позивача до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів з даним позовом має
застосовуватися 6-ти місячний строк,
встановлений ч.2 ст.99 КАС України.

Отже , перебіг строку звернення до суду
у позивача закінчився в червні 2012 року.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
визначений ст.99 КАС України строк
звернення до суду пропущено без
поважних причин, що є підставою для
залишення позовної заяви без розгляду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції при дотриманні норм
процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтверджених доказами,
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 197, 199, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом 20 днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.