Справа № 806/1145/14
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1145/14

час прийняття: 11 год. 20 хв.
категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернова Г.В.,

за участі секретаря Халімончук С.С.,

за участі представника позивача
Таргонського І.М.,

за участі представника відповідача
Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Житомирський маслозавод"
до Житомирської митниці Міндоходів про
скасування рішень та стягнення
надмірно сплачених митних платежів,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" із
урахуванням уточнюючих вимог
звернулось з позовом до Житомирської
митниці Міндоходів в якому просить:

- скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 24.01.2014 р. №
101060000/2014/300034/2 та зобов"язати
Житомирську митницю Міндоходів
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Житомирський
маслозавод» надмірно сплачених 3495,72
грн. мита і 6259,90 грн. податку на додану
вартість;

- скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 24.01.2014 р. №
101060000/2014/300035/2 та зобов"язати
Житомирську митницю Міндоходів
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Житомирський
маслозавод» надмірно сплачених 3236,16
грн. мита і 6903,96 грн. податку на додану
вартість;

- скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 24.01.2014 р. №
101060000/2014/300033/2 та зобов"язати
Житомирську митницю Міндоходів
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Житомирський
маслозавод» надмірно сплачених 3159,38
грн. мита і 6950,65 грн. податку на додану
вартість;

- скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 25.01.2014 р. №
101060000/2014/300039/2 та зобов"язати
Житомирську митницю Міндоходів
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Житомирський
маслозавод» надмірно сплачених 1135,94
грн. мита і 2499,08 грн. податку на додану
вартість;

- скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 25.01.2014 р. №
101060000/2014/300040/2 та зобов"язати
Житомирську митницю Міндоходів
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Житомирський
маслозавод» надмірно сплачених 3502,93
грн. мита і 7706,43 грн. податку на додану
вартість;

Стягнути з відповідача на користь
Публічного акціонерного товариства
«Житомирський маслозавод» судовий
збір, сплачений за подачу
адміністративного позову, в сумі 913,50
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачем безпідставно
не застосовано митну вартість товару
за ціною договору щодо імпортованих
товарів, чим порушено норми ст. 57
Митного кодексу України про послідовне
застосування методів визначення
митної вартості товарів. Вказав, що у
митного органу були в наявності всі
документи, необхідні для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
твердження відповідача з приводу
недостатності та неналежності таких
документів є необґрунтованими.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві з врахуванням уточнень
до неї.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав викладених в
письмових запереченнях на позовну
заяву (а.с. 189-191), також пояснив, що дії
посадових осіб митниці при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів відповідають
приписам законодавства з питань
державної митної справи, а тому
підстави для скасування оскаржуваних
рішень - відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Покупець) та Спілкою з
обмеженою відповідальністю «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o», Польща (Продавець),
укладено зовнішньоекономічний
контракт на поставку товару від 20.12.2012
р. № 2012-12.

Відповідно до п. 1.1. даного контракту
продавець зобов'язався за плату
окремими партіями поставити і передати
у власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти від Продавця і
оплатити заморожені продукти
харчування (овочі, овочеві суміші,
гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати).

Згідно п. 1.2. контракту асортимент та
ціна одиниці Товару узгоджуються
сторонами і вказуються в Генеральній
специфікації. Умови поставки товару FCA -
склад Продавця, що знаходиться у м.
Сємятиче, Польща, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно до п. 5.2. контракту оплата
вартості кожної чергової партії товару
проводиться Покупцем протягом 45
(сорока п'яти) календарних днів, з дати
завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця.

Встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Замовник) та Приватним
підприємством «В і Є Транслогістик»
(Виконавець) укладено договір про
надання послуг по декларуванню та
митному оформленню товарів №14/18/01-11
від 18.01.2011 року а.с.35-38).

На підставі вказаного договору
Приватним підприємством «В і Є
Транслогістик» заявлено до митного
оформлення поставлений позивачу від
«OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» товар, а саме:
заморожені продукти харчування, згідно
наступних митних декларацій:
№101060000/2014/000723 від 24.01.2014 року (а.с.46-51),
№101060000/2014/000752 від 24.01.2014 року (а.с.57-60),
№101060000/2014/000760 від 24.01.2014 року (а.с.85-87),
№101060000/2014/000771 від 24.01.2014 року (а.с.112-114),
№101060000/2014/000796 (а.с.138-139), №101060000/2014/000798
від 25.01.2014 року (а.с.160-162).

Відповідно до частини першої статті 57
цього Кодексу, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Встановлено, що митна вартість товарів
згідно зазначених ВМД, визначена
позивачем за ціною господарської
операції, вчиненої у відповідності до
вимог зовнішньоекономічного контракту
від 20.12.2012 р. № 2012-12, тобто за основним
методом.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у зазначених деклараціях
митної вартості товарів позивачем
подано митному органу наступні
документи:

- Міжнародну автомобільну накладну (CMR)
№ 015111 від 22.01.2014 р.;

- Рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги № 7
від 22.01.2014 р.;

- Рахунок-фактура (інвойс) № Е 1401035 від
22.01.2014 р.;

- Пакувальний лист № б/н від 22.01.2014 р.;

- Генеральну специфікацію до контракту
№ б/н від 25.11.2013 р.;

- Додаток № 2 від 29.10.2013 р. до контракту №
2012-12 від 20.12.2012 р.;

- Договір про надання послуг митного
брокера № 14/18/01-11;

- Зовнішньоекономічний контракт № 2012-12
від 20.12.2012 р.;

- Договір про перевезення № 12 від 01.10. 2013
р.;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
22.01.2014 р.;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
22.01.2014 р.;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) № 2730 від 22.01.2014 р.;

- Сертифікат про походження товару
загальної форми № PL/MF/AК 0683650 від 22.01.2014
р.;

- Довідку про не страхування вантажу №
б/н від 22.01.2014.;

- Сертифікати продукту від 22.01.2014 р.;

- Копію митної декларації країни
відправлення № 14PL311050Е0001355 від 22.01.2014 р.

Встановлено, що посадовою особою
Житомирської митниці під час
здійснення митного контролю товарів
згідно зазначених митних декларацій у
позивача витребувані додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме:
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару; висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями.

Встановлено, що декларантом на вимогу
контролюючого органу надано:

- копію листа ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 5850 від
20.12.2013 р., який підтверджує заявлену
декларантом митну вартість товару ( а.с.
32 );

- копії Сертифікатів продуктів: Овочева
суміш «Мексиканська», Овочева суміш
«Весняна», Овочева суміш - «Овочі з
грибами «Преміум», Овочева суміш -
Овочі з рисом та шампіньйонами, Шпинат
пресований подрібнений, Брокколі (
а.с.67-70);

- копію прайс-листа «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP.
Z.o.o» від 15.11.2013 р. (а.с. 33 - 34).

Дана обставина підтверджується
відміткою декларанта на інформаційних
листах відповідача (а.с.75-76, 101-102, 127-128,
148-149, 177-178).

Частиною третьою статті 54 Митного
кодексу України встановлено, що за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Встановлено, що Житомирською митницею
Міністерства доходів, прийняті рішення
про коригування митної вартості
товарів від 24.01.2014 року № 101060000/2014/300034/2
(а.с.54-55), № 101060000/2014/300035/2 (а.с.83),
№101060000/2014/300033/2 (а.с.110-110а), від 25.01.2014 року
№ 101060000/2014/300039/2 ( а.с. 134-135),
№101060000/2014/300040/2 ( а.с.157-158), згідно яких
митну вартість визначено за резервним
методом.

Згідно зазначених рішень
контролюючого органу, митна вартість
не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операцій),
оскільки документи, зазначені у
частині другій ст.53 МКУ містять
розбіжності, а також в зв"язку з
неподанням декларантом на письмову
вимогу митного органу додаткових
документів, що підтверджують заявлену
митну вартість товару.

Коригування митної вартості стало
підставою для видання карток відмови у
прийнятті митних декларацій, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №101060000/2014/00041
( а.с.56), №10106000/2014/00042 (а.с.84), №101060000/2014/00043
(а.с.111), №101060000/2014/00047 (а.с.136),
№101060000/2014/00960 (т.1, а.с.195), №101060000/2014/00048
(а.с.159).

Відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Встановлено, що позивач із визначеною
відповідачем митною вартістю товару не
погодився та скористався наданим
частиною сьомою статті 55 Митного
кодексу України правом на випуск
товарів, що декларуються, у вільний
обіг на умовах фінансової гарантії.

Згідно ч.8 ст. 55 Митного кодексу
України, протягом 80 днів з дня випуску
товарів декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Встановлено, що в межах терміну
гарантійних зобов'язань позивач
звернувся до Житомирської митниці із
заявами: від 30.01.2014 року №285, №286, №284,
№283, №308 про подання додаткових
документів та відомостей для
підтвердження заявленої митної
вартості та скасування спірних рішень
про коригування митної вартості товару
(а.с.75-76, 101-102, 127-128, 148-149, 177-178).

В якості додаткових документів, які
підтверджують заявлену декларантом
митну вартість товару, митному органу
надано: виписка з бухгалтерської
документації ( а.с.31), копія листа ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 5850 та №
5851 від 20.12.2013 р., (а.с.32,) Сертифікатів
продуктів, копія листа «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE
SP. Z.o.o» від 27.01.2014 р., копія прайс-листа
«OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 15.11.2013 р. (
а.с.33-34).

За результатами розгляду поданих
позивачем додаткових документів та
пояснень Житомирською митницею листом
від 07.02.2014 р. за № 9/2/9/733 відмовлено у
визнанні заявленої позивачем митної
вартості товарів за ціною
господарської операції ( а.с.43-45).

В листі Житомирської митниці вказано,
що надані, у якості додаткових
документів - виписка з бухгалтерської
документації, копія листа ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 5850 та №
5851 від 20.12.2013 р., Сертифікатів продуктів,
копія листа «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від
27.01.2014 р., копія прайс-листа «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 15.11.2013 р. були взяті до
уваги митним органом але не можуть бути
підставою для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості товарів.

Суд не погоджується з зазначеними
висновками контролюючого органу, з
огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Так, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, в силу приписів статті 49
Митного кодексу України є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2
частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53
Митного кодексу України, забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік підстав,
коли митний орган має право
витребовувати від декларанта
додаткові документи, а також вичерпний
перелік документів, що подається
декларантом митному органу для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено обов`язок
декларанта подавати додаткові
документи (за наявності) до визначеного
частиною другою цієї статті загального
переліку. При цьому такий обов`язок
виникає у декларанта виключно у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Судом встановлено, що позивачем в межах
строку дії гарантійних зобов'язань
були надані відповідачу додаткові
документи та відомості, які
підтверджують правильність числового
визначення митної вартості товару
декларантом за першим методом (за ціною
угоди).

Відповідно до частини 2 статті 55
Митного кодексу України прийняте
митним органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, поряд з іншим, має містити:
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування.

Пункт 2 частини 2 статті 55 Митного
кодексу України передбачає, що рішення
про коригування має містити вичерпний
перелік вимог щодо надання додаткових
документів, передбачених частиною
третьою статті 53 цього Кодексу, за
умови надання яких митна вартість може
бути визнана митним органом.

Визнаючи джерелом інформації
попередні митні декларації, посадові
особи митниці порушили зазначені вище
вимоги законодавства та наказу
Міністерства фінансів України №598 від
24.05.2012, яким затверджені Правила
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, а саме: в
рішеннях не зазначено який саме товар
було використано у якості джерела
інформації, які числові значення
митної вартості таких товарів,
відсутнє обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
відсутнє її коригування, не зазначені
факти, які вплинули або повинні були
вплинути на таке коригування, щодо
обсягів, умови поставки, фактурної
вартості, країни походження, методи
визначення митної вартості тощо.

Щодо неприйняття додаткових
документів, наданих позивачем митному
органу, то суд зазначає наступне.

У виписках з бухгалтерських документів
не можуть міститись будь - які дані щодо
митної вартості ТМЦ. Бухгалтерські
документи - це первинні документи, які
містять лише відомості про
господарську операцію і є юридичним
доказом її здійснення.

Щодо прайс-листів для підтвердження
заявленої митної вартості товару, то
суд звертає увагу на те, що прайс-листи
продукції складаються виробником
товару у процесі здійснення його
господарської діяльності та не є
технічними товаросупровідними
документами, оскільки в процесі
господарської діяльності можуть
змінювати зазначену в них ціну товару.
Обов"язкової вимоги щодо отримання від
суб"єкта зовнішньоекономічної
діяльності - виробника товару, вказаної
вище документації чинним
законодавством, що регулює порядок
виконання зовнішньоекономічних
операцій, не передбачено.

Таким чином, відомості, наведені в
прайс-листах фірми виробника товару, не
мають імперативного характеру, а отже
можуть прийматися митним органом лише
як джерело додаткової інформації. Крім
того, суд зазначає, що позивачем на
вимогу митного органу в якості
додаткових документів надавались
прайс-листи «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від
15.11.2013 року.

Отже, рішення відповідача про
коригування заявленої митної вартості
товарів є обґрунтованими у
відповідності до вимог ст. 55 Митного
кодексу України.

Щодо посилання митного органу в
оскаржуваних рішеннях на інформацію,
наявну у ціновій базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України,
зокрема, на відомості щодо
задекларованого товару згідно
попередніх вантажних митних
декларацій, то суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваних рішень не
вбачається який саме товар покладався
за основу порівняння, чи має він
ідентичну марку, артикул, країну
походження, умови поставки, або істотно
відрізняється за своїми
характеристиками та якістю та
використовується в іншій ціновій
категорії. А відтак, посилання на
порівняльні митні декларації є
безпідставним та не ґрунтується на
нормах чинного законодавства України.

Відповідно до правової позиції ВСУ,
викладеної у постанові від 09.10.2012 року
по справі № 21-306а12 (номер в Єдиному
Державному реєстрі судових рішень
26811743) за умови не наведення митним
органом доказів того, що документи,
подані декларантом для митного
оформлення товару, є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації; а також
витребування цим органом всього
переліку документів, передбачених
пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення
обставин, касаційний суд дійшов
правильного висновку про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості
товару без послідовного застосування
попередніх п'яти, як це встановлено
частиною п'ятою статті 266 МК, та без
обґрунтування неможливості їх
застосування.

Судом встановлено, що як на момент
здійснення митного оформлення, так і
протягом дії гарантійних зобов'язань
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
контракту).

Крім того, додатковою підставою для
скасування Рішень про коригування
митної вартості товарів є не надання
Відповідачем обґрунтованої відмови в
строк передбачений п. 9. ст. 55 Митного
кодексу України, а саме протягом 5
робочих днів з дати отримання Заяви та
додаткових документів і пояснень.
Заяви з додатковими документами
Позивачем подано 31.01.2014 р., а
обґрунтовані відмови Відповідач
направив 10.02.2014 р., що підтверджується
штампом вихдної кориспонденції. Тобто,
відмови на Заяви направлені Позивачу
на шостий робочий день, що є порушенням.

Відповідно до п. 10. ст. 55 Митного кодексу
України якщо митний орган протягом
строку, зазначеного у частині дев'ятій
цієї статті, не надає обґрунтованої
відмови у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів, вважається, що декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку митний орган скасовує
Рішення про коригування заявленої
митної вартості, а надана фінансова
гарантія повертається (вивільняється)
у порядку та строки, визначені цим
Кодексом.

Всі ці обставини дають право вважати,
що позивачем виконані в повному обсязі
вимоги Митного кодексу України, та він
має всі законні підстави на
застосування митної вартості товару за
1-м методом, тобто за ціною угоди.

З наведених вище підстав, з урахуванням
того, що позивачем надано вичерпний
перелік документів, які містять всі
необхідні відомості, що підтверджують
числові значення митної вартості
товарів ввезених позивачем, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині скасування спірних рішень про
коригування митної вартості товарів.

Щодо позовної вимоги підприємства про
зобов"язання відповідача підготувати
та направити в установленому законом
порядку до Головного управління
Державної казначейської служби
України висновок про повернення
Публічному акціонерному товариству
"Житомирський маслозавод" надмірно
сплаченого мита і податку на додану
вартість, то суд зазначає наступне.

За приписами ст. 301 Митного кодексу
України повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

Згідно приписів ч.2 ст.78 Бюджетного
кодексу України, Державне казначейство
України веде облік всіх надходжень, що
належать місцевим бюджетам, та за
поданням органів стягнення,
погодженим з відповідними фінансовими
органами, здійснює повернення коштів,
що були помилково або надмірно
зараховані до бюджету.

Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженим наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007р. №618 визначено процедуру
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього
Порядку для повернення з Державного
бюджету України надмірно сплачених
митних платежів, платником податку до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалося оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Заява може бути подана не
пізніше 1095-го дня, наступного за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України. У заяві зазначаються
причини повернення коштів, реквізити
банку, найменування та код за ЄДРПОУ
платника податків - юридичної особи,
або прізвище, ім'я та по батькові,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків, або серія та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
паспорті) та напрям перерахування
коштів.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум. Відділ перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до
Державного бюджету України та
наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, форма якого наведена в додатку 1
до Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від
20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за
потреби ініціюється проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України,
Реєстр висновків про повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на
митні органи, підготовлений відповідно
до пункту 5 Порядку взаємодії митних
органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
затвердженого наказом Державної
митної служби України та Державного
казначейства України від 20.07.2007 №611/147,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007 за №1095/14362,
Висновок про повернення з оригіналом
заяви платника податків про повернення
коштів з Державного бюджету України,
підписаний начальником (заступником
начальника) Відділу та зареєстрований
у журналі реєстрації висновків про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи (далі -
Журнал реєстрації висновків про
повернення коштів з Держбюджету), форма
якого наведена в додатку 3 до цього
Порядку, разом з документом, у якому
відображаються результати перевірки,
подаються керівнику (заступнику
керівника) митного органу для
прийняття остаточного рішення про
повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного
органу на підставі результатів
перевірки (у разі її проведення)
підписує Висновок про повернення,
Реєстр висновків про повернення та
супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України.

Пакет документів на повернення коштів
передається до Загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.

З аналізу наведених правових норм
встановлено, що підставою для
підготовлення та направлення
відповідачем висновку до органу
казначейства про повернення надміро
сплачених позивачем коштів, є заява
підприємства.

В порушення вказаних норм права,
позивачем не було надано доказів щодо
звернення товариства, у відповідності
до положень розділу ІІІ Порядку №618 до
митного органу із заявою про стягнення
з Державного бюджету України спірної
суми митних платежів, надмірно
сплачених до бюджету.

Крім того, позивачем не надано суду
доказів, що спірні кошти були
перераховані до державного бюджету.

Позивачем не доведено, що митний орган
діяв всупереч приписів частини третьої
статті 2 КАС України, що призвело до
порушення законних прав та інтересів
товариства та, що є підставою для
задоволення позовних вимог в
зазначеній частині.

З огляду на викладене, рішення
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
коригування митної вартості товарів
від від 24.01.2014 року № 101060000/2014/300034/2, №
101060000/2014/300035/2, № 101060000/2014/300033/2, від 25.01.2014
року № 101060000/2014/300039/2, № 101060000/2014/300040/2 є
неправомірними та підлягають
скасуванню, в іншій частині позовні
вимоги є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.158-163, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинними та скасувати рішення
Житомирської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів:

- від 24.01.2014 року № 101060000/2014/300034/2,

- від 24.01.2014 року № 101060000/2014/300035/2,

- від 24.01.2014 року № 101060000/2014/300033/2,

- від 25.01.2014 року № 101060000/2014/300039/2,

- від 25.01.2014 року № 101060000/2014/300040/2,

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства " Житомирський маслозавод"
сплачений судовий збір в сумі 913грн.
50коп.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 24
квітня 2014 р.