Справа № 488/1610/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 488/1610/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Селіщева Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на Ухвалу Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 13
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва про оскарження дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Корабельного
районного суду м. Миколаєва з позовом
до Управління пенсійного фонду України
в Корабельному районі м. Миколаєва про
оскарження дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалою Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 13 листопада 2013 року
провадження по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва про
оскарження дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії закрито.

Не погодившись з Ухвалою суду
першої інстанції, ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
Ухвалу Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 13 листопада 2013 року.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції було
встановлено, що аналогічні за змістом
вимоги, спір між тими ж сторонами, та з
тих же самих підстав вже розглядався в
порядку адміністративного
судочинства. Зокрема, частина позовних
вимог ОСОБА_4, а саме, - вимога щодо
пільгового підвищення пенсійних
виплат на 24 % врахованого заробітку,
використаного для обчислення пенсії
відповідно до ст. 40 Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування № 1058-IV від 09.07.2003 р. (далі
Закон № 1058-IV), вже вирішена судом по
суті, та виконана відповідачем, що
підтверджується листом УПФУ в
Корабельному районі м. Миколаєва до
відділу примусового виконання рішень
ГУЮ в Миколаївській області про
самостійне виконання рішення суду в
справі № 2-а-2772/2011.

Також встановлено, що вимоги позивача,
які полягають в зобов'язанні
відповідача призначити йому пенсію
після досягнення останнім 60-ти річного
віку, знаходились в провадженні
Корабельного районного суду м.
Миколаєва, були розглянуті та
вирішенні судом по суті.

Апелянт факт звернення до суду з
аналогічними позовними вимогами
заперечує, вказуючи на їх відмінність,
посилаючись на періодичність
пенсійних виплат.

Крім цього, постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20.08.2013 року, яка набрала законної
сили, була скасована постанова
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 22.05.2011 року, та вирішено:

- скасувати рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області № 1212-Б-07 від
25.11.2010 року в частині залишення без
задоволення вимоги скарги ОСОБА_4 від
28.10.2010 року щодо виплати додаткової
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 51 Закону
України Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, як особі,
яка постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи 2 категорії,
та вимоги щодо підвищення розміру
пенсійних виплат на 21 % заробітку за 21
рік понаднормативного стажу згідно із
ч.2 ст. 56 Закону України Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Корабельному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_4 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоровю, як особі,
віднесеної до категорії 2, передбаченої
ст. 51 Закону України Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи із розрахунку
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
ч.1 ст. 28 Закону України Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування з 13 травня 2008 року по 22
липня 2011 року, з врахуванням вже
здійснених виплат;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Корабельному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_4 пенсії зі збільшенням
її на 1% заробітку за кожен рік роботи
понаднормативного стажу, згідно ч.2 ст.56
Закону України Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виходячи із законодавчо встановленого
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 13
травня 2008 року, з врахуванням вже
здійснених виплат.

Крім цього, постановою
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 05.09.2013 року був частково
задоволений позов ОСОБА_4, і, зокрема,
було вирішено зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва,
керуючись ст. 26, пунктом 13 розділу IV
Прикінцеві Положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та ч.2 ст.56
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи", призначити та виплачувати
ОСОБА_4 починаючи з 08.08.2012 року пенсію
за віком із солідарної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, у
підвищеному на 1% за кожний повний рік
страхового стажу понад 20 років,
розмірі.

Як вибачається матеріалів справи,
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва із
заявою про призначення йому пенсії за
віком, відповідно до норм Закону № 1058-IV,
після досягнення ним 60-ти річного віку.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
за наявності страхового стажу не менше
ніж 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 цього Закону,
заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Згідно зі ст. 45 цього Закону, пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку.

Статтею 55 Закону України Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи № 796-XII від 28.02.1991 р.
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Згідно
з ч. 2 цієї статті, евакуйованим з 10-ти
кілометрової зони відчуження
призначається пенсія зі зменшенням
пенсійного віку на 10 років.

При цьому, призначення та виплата
пенсій названим категоріям
провадиться відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і цього
Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV, пенсія
- щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Аналізуючи положення діючого
законодавства суд приходить до
висновку, що пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку. При цьому сама
процедура призначення пенсії
застосовується лише один раз, в межах
одного виду пенсії.

Пенсію за віком позивачу призначено з
18.11.2001 року із відповідним зменшенням
віку.

Тобто, посилання позивача на
невикористане право вибору однієї з
двох можливих пенсій є безпідставним,
оскільки при призначенні пенсії була
встановлена саме пенсія за віком.

Крім того, відповідно до положення п. 13
Перехідних положень Закону№ 1058-IV у
разі, якщо особа має право на отримання
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до
Закону України Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання.

Із наведеного вбачається, що вибір
пенсії надається громадянину саме в
момент виникнення права на її
призначення. Таке призначення, як
зазначено вище, відбулось. З
вищевикладеного вбачається, що
фактично ОСОБА_4 вимагає від
відповідача вчинення однієї й тієї ж
самої дії призначення пенсії після
досягнення ним 60-ти річного віку.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги заявлені в означеному
позові аналогічні позовним вимогам
розглянутими судом раніше, не зважаючи
на вимогу позивача призначити пенсію з
іншого періоду.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, -
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 13 листопада 2013 року по
справі № 488/1610/13-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль