Справа № 185/2603/14-а
Суддя: Боженко Л. В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2603/14-а
Провадження № 2-а/185/82/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року Суддя
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області Боженко Л.
В., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання дії протиправними та
зобовязання здійснити перерахунок
пенсії, суд

В С Т А Н О В
И В:

07.03.2014 року позивач звернулася
через суд з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
просить суд визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у врахуванні
у складі заробітної плати для
обчислення пенсії державного
службовця ОСОБА_1 матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально - побутових питань,
індексації заробітної плати, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при призначенні її пенсії
як державному службовцю. Зобов'язати
УПФ України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця в розмірі 80 % від
суми заробітної плати з урахуванням
індексних виплат, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування згідно довідки
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради від 07.02.2014року №29 та
сплачувати перерахований розмірі
пенсії у подальшому та стягнути судові
витрати по справі. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
зазначила, що вона знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області та отримує
пенсію державного службовця, згідно ЗУ
« Про державну службу» з 04.04.2012 року.
Однак, при призначенні їй пенсії
відповідачем не враховані у складі
заробітної плати за період з 01.09.2000 року
по 30.04.2001року та з 01.12.2010року по 31.03.2012
року інші виплати, до яких увійшли
матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальна
допомога на вирішення соціально -
побутових питань, суми щомісячної
індексації. Дізнавшись про
неправомірність неврахування їй при
призначенні пенсії зазначених вище
виплат, вона звернулася до відповідача
з вимогою переглянути її пенсійну
справу, долучити нову довідку від
07.02.2014року №29 з урахуванням вказаних
виплат та вирішити питання щодо
обчислення та встановлення її розміру
пенсії з урахуванням у складі
середньомісячного розміру заробітної
плати інших виплат, включених в
довідку. Однак, листом відповідача від
20.02.2014 року № с/44 їй було відмовлено з
посилання на ст. 33 ЗУ «Про державну
службу». Такі дії відповідача позивач
вважає неправомірними й такими, що
порушують її конституційні права на
збільшення розміру пенсії.

Вирішуючи зазначений спір, суд
керувався чинними положеннями закону
та виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України ограни державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, судом встановлено, що предметом
адміністративного позову є
адміністративні правовідносини, що
виникли між позивачем та відповідачем
щодо вилучення зі складу заробітної
плати позивача при здійсненні
перерахунку пенсії державного
службовця матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

ОСОБА_1, з 04 квітня 2012 року
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області та отримує
пенсію державного службовця, згідно ЗУ
«Про державну службу».

20.02.2014року на звернення
позивача відповідач надіслав лист про
те, що щомісячна індексація заробітної
плати, матеріальна допомога на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань не належать
до складових заробітної плати
державного службовця і тому не
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України
«Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсій враховуються суми
виплат, на які нараховувались страхові
внески.

Зі змісту постанови в справі №
21-430а11 від 20 лютого 2012 року вбачається,
що Верховний Суд України, розглядаючи
цю справу з підстави, передбаченої
пунктом 1 ст. 237 КАС України, дійшов
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця. Такий висновок
ВСУ в силу ст..244-2 КАС України є
обов'язковим для всіх судів України.

Зі змісту ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вбачається, що
єдиний внесок нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до З
У «Про оплату праці».

Відповідно до ст.. 2 ЗУЦ «Про
оплату праці» заробітна плата включає
в себе основну, додаткову заробітну
плату та інші заохочувальні і
компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата -
це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та
компенсаційні виплати - це виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (ст..33 ЗУ
«Про державну службу»

Отже, чинне законодавство
як загальне, так і спеціальне,
відносить до складу заробітної плати
також інші виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 158 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області щодо
неврахування при обчислені розміру
пенсії ОСОБА_1 інших виплат, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії
державного службовця у розмірі 80 % від
суми заробітної плати з урахуванням
інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування згідно довідки № 29 від
07.02.2014року, виданої виконавчим
комітетом Павлоградської міської ради,
з урахуванням у складі заробітної
плати інших виплат (матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати), на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування починаючи з 07 вересня
2013року з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області виконати
постанову негайно у межах суми
стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування витрат по оплаті
судового збору суму в розмірі 68
(шістдесят вісім) гривні 82 коп.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку також
іншими особами у зв'язку з тим, що суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси та обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя:
Л.В. Боженко