Справа № 2-а-47/2012
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-47/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ворзельської селищної ради на
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 17 квітня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
прокурора м. Ірпеня Київської області
до Ворзельської селищної ради про
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Ірпеня Київської області
звернувся до Ірпінського міського суду
Київської області із адміністративним
позовом до Ворзельської селищної ради,
в якому просив скасувати рішення
Ворзельської селищної ради від 29.07.05 №
1109-32-ІV «Про дозвіл на виготовлення
технічної документації на оформлення
договору оренди земельної ділянки
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1» як таке, що
суперечить нормам чинного
законодавства.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 17 квітня 2012 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Скасовано рішення Ворзельської
селищної ради від 29.07.05 № 1109-32-ІV «Про
дозвіл на виготовлення технічної
документації на оформлення договору
оренди земельної ділянки ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1».

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Ворзельської селищної ради №
1109-32-ІV від 29.07.2005 року «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
на оформлення договору оренди
земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1
в землі запасу Ворзельської селищної
ради; присвоєно юридичну адресу
земельній ділянці в АДРЕСА_1; надано
дозвіл ОСОБА_2 виготовити технічну
документацію по оформленню договору
оренди земельної ділянки площею 0,7734 га
терміном 5 років для обслуговування
будівель та споруд оздоровчого
призначення в АДРЕСА_1; на протязі
одного місяця укласти з Ворзельською
селищною радою договір резервування
земельної ділянки через Ірпінський
відділ земельних ресурсів.

29.09.2011 року в.о. прокурора м Ірпеня було
внесено протест на рішення
Ворзельської селищної ради № 1109-32-ІV
від 29.07.2005 року «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
на оформлення договору оренди
земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1» з
вимогою скасувати дане рішення як
незаконне.

Рішенням Ворзельської селищної ради
від 31 жовтня 2011 року № 181-14-ІV «Про
розгляд протесту прокурора м. Ірпеня на
рішення Ворзельської селищної ради від
29 липня 2005 року № 1109-32-ІV «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
на оформлення договору оренди
земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1»
протест прокурора м. Ірпеня було
відхилено.

Прокурор м. Ірпеня Київської області
заперечуючи правомірність рішення
Ворзельської селищної ради № 1109-32-ІV
від 29.07.2005 року «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
на оформлення договору оренди
земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1»
звернувся до суду з даним позовом, в
якому просить скасувати зазначене з
підстав невідповідності його нормам
чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ст.47 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України), до земель
оздоровчого призначення належать
землі, що мають природні лікувальні
властивості, які використовуються або
можуть використовуватись для
профілактики захворювань і лікування
людей.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЗК України (в
редакції, що була чинною на час
прийняття оспорюваного рішення від 27
лютого 2003 року), земельні ділянки,
надані у постійне користування із
земель державної та комунальної
власності, можуть вилучатися для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування. Вилучення
земельних ділянок провадиться за
згодою землекористувачів на підставі
рішень Кабінету Міністрів України,
Ради Міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих державних
адміністрацій, сільських, селищних,
міських рад відповідно до їх
повноважень.

У відповідності до ч.9 ст.149 ЗК України (в
редакції, що була чинною на час
прийняття оспорюваного рішення від 27
лютого 2003 року), Кабінет Міністрів
України вилучає земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні -ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
першої групи площею понад 10 гектарів, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення, крім
випадків, визначених ч.ч.5-8 цієї статті,
та у випадках визначених ст.150 цього
Кодексу.

В силу ст.19 Земельного кодексу України,
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії, зокрема, землі житлової та
громадської забудови; землі
оздоровчого призначення.

При цьому, віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення. (ст.20
ЗК України).

Так листом відділу Держкомзему у м.
Ірпені Київської області від 15.11.2011
року № 01-06/1218 прокурору м. Ірпеня було
повідомлено про те, що відповідно до
Державної статистичної звітності
(форма 6-зем) станом на 01.01.2005 року за
санаторієм «Зірка» обліковувалась в
постійному користуванні земельна
ділянка загальною площею 23,7824 га, з них
19,1800 га в гр. 23 - землі вкриті лісовою
(деревною та чагарниковою) рослинністю,
4,6024 га в гр. 43 - землі громадського
призначення в рядку 85 - заклади
оздоровчого призначення.

Згідно державного акту на право
постійного користування землею серії
І-КВ № 002617, зареєстрованого в книзі
записів державних актів на праве
постійного користування землею за № 22,
Акціонерному товариству
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України філії санаторію
«Зірка» було надано в постійне
користування земельну ділянку площею
24,18 га для розміщення санаторію згідно
рішення виконкому Ворзельської
селищної ради народних депутатів від 11
червня 1997 року №98.

Як вбачається зі змісту листа відділу
Держкомзему у м.Ірпінь Київської
області №01-06/1127 від 04 жовтня 2011 року,
наданого на запит Ворзельської
селищної ради, відповідно до Державної
статистичної звітності (форма 6-зем)
станом на 01 липня 2011 року за санаторієм
«Зірка» обліковується в тимчасовому
користуванні на правах оренди земельна
ділянка площею 8,4496 га як землі
громадського призначення.

Система та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правовий
статус і відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, визначаються Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.97р. № 280/97-ВР.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.97р. № 280/97-ВР (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
такі питання: вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Згідно п. «в» ст. 12 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
зокрема, належить: надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Отже, питання пов'язані з передачею
земельних ділянок, зокрема, у
користування вирішуються міською
радою шляхом прийняття відповідного
рішення виключно на пленарних
засіданнях.

Згідно ст.122 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
сільські, селищні, міські ради надають
земельні ділянки у постійне
користування юридичним особам із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Згідно п.п. «в» п.3 ст.83 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), до земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать землі під
об'єктами природно-заповідного фонду,
історико-культурного та оздоровчого
призначення, що мають особливу
екологічну, оздоровчу, наукову,
естетичну та історико-культурну
цінність, якщо інше не передбачено
законом.

Статтею 123 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
передбачено, що надання земельних
ділянок юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за
проектами відведення цих ділянок.
Юридична особа, зацікавлена в
одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або
комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської,
селищної, міської ради. До клопотання
про відведення земельної ділянки
додаються матеріали, передбачені ч.15
ст.151 цього кодексу документи, що
обґрунтовують її розмір, призначення
та місце розташування. Відповідна
районна державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Так за результатом проведення
перевірки з питань додержання відділом
Держкомзему в м. Ірпінь Київської
області Земельного кодексу України та
Закону України «Про засади запобігання
та протидії корупції» прокурором м.
Ірпеня було встановлено, що головним
спеціалістом сектору землеустрою,
охорони, оцінки та ринку земель
Стеблевською І.А. при наданні
інформації Ворзельській селищній раді
не було повідомлено інформацію, що
земельна ділянка санаторію «Зірка»
згідно державного акту серії І-КВ №
002617, зареєстрованого за № 22 площею 23,7824
га та договору оренди земельної
ділянки від 06.10.2005 року площею 8,4496 га,
рахується в рядку 85 «установи
оздоровчого призначення» та
відноситься до земель оздоровчого
призначення, що на думку колегії суддів
призвело до прийняття відповідачем
незаконного рішення від 29.07.05 № 1109-32-ІV
«Про дозвіл на виготовлення технічної
документації на оформлення договору
оренди земельної ділянки ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1».

Крім того, як свідчать матеріали даної
справи, при прийнятті оскарженого
рішення в частині надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на оформлення договору оренди
земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1,
Ворзельською селищною радою не було
отримано відповідного дозволу ПАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» про передачу
спірної земельної ділянки в оренду.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ворзельської
селищної ради - залишити без
задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 17 квітня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.