Справа № 2а-4564/2011
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4564/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Очківський
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області на постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 05 травня 2011 року
у справі за позовам ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Васильківського
міськрайонного суду Київської області
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії у
розмірах визначених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 травня 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та провести
виплату ОСОБА_2 державної пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з
01.01.2006 р. виходячи виключно із
мінімальних пенсій за віком з 01.01.2006
року виходячи виключно із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком та у відповідності до
ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та провести виплату ОСОБА_2
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з 01.01.2006 р. виходячи
виключно із мінімальних пенсій за
віком з 01.01.2006 року виходячи виключно із
законодавчо визначеного розміру
мінімальної пенсії за віком та у
відповідності до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивача віднесено до І категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а також він
є інвалідом ІІ групи, та отримує пенсію
згідно з ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За змістом ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам 2 групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів 2
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Враховуючи вищевикладене позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, а розмір
пенсії не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року №1 та від 16.07.2008 року №654.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановами Кабінету
Міністрів України, відповідач
неправомірно виплачував пенсію в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.
50, 54 зазначеного Закону.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачу
застосуванню підлягають положення
статті 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Проте, відповідно до ст. 99 КАС України
(редакція, що діяла на момент звернення
позивача до суду) строк на звернення до
суду з адміністративним позовом
встановлено в шість місяців.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позовні вимоги стосуються
періодичних виплат, тобто системних,
право на які у позивача виникло із
встановленням відповідного статусу, то
строк коли вона мала дізнатись про
порушення своїх прав наступав з
моменту отриманням таких виплат.

Правова необізнаність особи не може
бути визнана поважною причиною для
пропущення строку звернення до суду, як
і підставою для його поновлення,
оскільки закони і інші
нормативно-правові акти друкуються в
періодичних виданнях та є доступними
необмеженому колу осіб.

Позивач наполягала на перерахунку та
виплаті пенсії за період з 01.01.2006 року,
адміністративний позов ним подано
18.04.2011 року, тобто, із частковим
пропущенням встановленого
процесуальним Законом строку.

В зв'язку з вищевикладеним, позовні
вимоги за період з 01.01.2006 року по 17.10.2010
року підлягають залишенню без
розгляду, а починаючи з 18.10.2010 року -
задоволенню.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що постанову
суду першої інстанції частково
прийнято з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи в цій
частині, тому, постанова
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 05 травня 2011 року
в частині задоволення
адміністративного позову за період з
01.01.2006 року по 17.10.2010 року скасовується
та в цій частині адміністративний
позов залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 100, 183-2, 197, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області задовольнити
частково, постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 травня 2011 року в частині
задоволення адміністративного позову
за період з 01 січня 2006 року по 17 жовтня
2010 року скасувати та в цій частині
адміністративний позов залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 05 травня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.