Справа № 2а-4856/11,6а-170/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
25989/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області на ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 06
червня 2011 року у справі за заявою
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області
про роз'яснення рішення у справі
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області про
стягнення недоплаченої щомісячної
надбавки до пенсії дітям війни, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В січні 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області (далі ГУПФУ)
в якому просив відновити пропущений
строк для звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів
визнати протиправними дії відповідача;
зобов'язати відповідача нарахувати на
його користь недоплачену, як дитині
війни щомісячну державну соціальну
допомогу за період з 09.07.2007 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
19.01.2011 року адміністративний позов за
період по 17.07.2010 року залишено без
розгляду.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14 лютого 2011 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
ГУПФУ. Зобов'язано ГУПФУ провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
надбавку до пенсії в розмірі 30 %
мінімального розміру пенсії за віком,
право на яке передбачене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 18.07.2010 року.

Відповідач Головне управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області звернулося
до суду першої інстанції із заявою про
роз'яснення постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 14
лютого 2011 року. Заява мотивована тим, що
зазначене судове рішення є
незрозумілим, зокрема його резолютивна
частина, оскільки законодавством
України не визначено поняття
«мінімальна пенсія за віком» як
розрахункової величини для обчислення
пенсії згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Згідно
ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений на рівні
прожиткового мінімуму застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно зазначеного
Закону.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 06
червня 2011 року у задоволенні заяви
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області
про роз'яснення постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 14
лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області про
проведення перерахунку та виплати
надбавки до пенсії в розмірі 30 %
мінімального розміру пенсії за віком,
право на яке передбачене ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з підстав, викладених у ній
відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що
постанова є гранично повною, ясною та
повністю зрозумілою, чіткою за змістом,
не містить положень, які б викликали
суперечності щодо її розуміння.
Резолютивна частина постанови суду
містить вичерпні, чіткі, безумовні і
такі, що випливають із встановлених
судом фактичних обставин, висновки по
суті розглянутих позовних вимог.

Ухвалу в апеляційному порядку
оскаржило Головне управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області, яке
покликаючись на те, що при ухваленні
даної ухвали судом неповністю
з'ясовано обставини справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та зобов'язати суд першої інстанції
роз'яснити рішення у справі № 2а-4856/11
від 14.02.2011 року в частині проведення
нарахування та виплати позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 18.07.2010 року, відповідно до
вимог чинного законодавства.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що судом не зазначено,
яким чином обчислювати 30 % мінімальної
пенсії за віком, а також не вказано
норми, згідно з якою необхідно вказане
обчислення здійснювати. Також
незрозуміло, чи застосовувати при
обчисленні саме абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 170 КАС України
встановлено, що якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

В постанові Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14 лютого 2011 року чітко
зазначено, що положення ч.3 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч. 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов до висновку, що
положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання підвищення до
пенсії виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком як це встановлено ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Із врахуванням наведеного, колегія
відзначає, що механізм, визначений ст.170
КАС України, не може використовуватись,
якщо хтось із осіб, які беруть участь у
справі, не розуміє, наприклад,
мотивації судового рішення чи способу
його виконання. У разі незгоди з
мотивами судового рішення, особи, які
беруть участь у справі, можуть
оскаржити його у встановленому законом
порядку, а відтак, колегія суддів
вважає, що у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення судом
першої інстанції відмовлено підставно,
оскільки таке, зокрема його
мотивувальна та резолютивна частини є
зрозумілими, чітко сформульованими та
викладеними.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судове рішення є законним та
обґрунтованим. Апеляційна скарга
висновків суду першої інстанції не
спростовує, відтак задоволенню не
підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.
ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205,
ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 06
червня 2011 року у справі № 0907/6-а-170/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
С.М. Затолочний