Справа № 2а-3966/10/2270
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р.
Справа № 33593/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника відповідача -
Федючок В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2010 року у справі за позовом приватного
підприємства "Альпи" до державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправним та скасування рішення №
/0/5182 від 07.07.2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Альпи"
звернулося з позовом до державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправним та скасування рішення
державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому від 07.07.2009 року № 2132301/0/5182
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 2 109 914,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що рішення ДПІ у
м.Хмельницькому № 2132301/0/5182 від 07.07.2009
року є незаконним, оскільки прийняте на
підставі акта перевірки №5776/23-4/26352231
від 22.06.2009 року, який містить
недостовірну та необґрунтовану
інформацію щодо проведення позивачем
готівкових розрахунків з ПП
ОСОБА_2 на суму 1 202 000,0 грн., з порушенням
строків, встановлених ст.250
Господарського кодексу України.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2010 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій форми "С" №/0/5182 від 07.07.2009
року.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, державна податкова інспекція
у м.Хмельницькому подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
апелянтом проведена невиїзна
документальна перевірка ПП "Альпи",
результати якої оформлені актом
№5776/23-4/26352231 від 22.06.2009 року.

На підставі зазначеного акту
податковим органом було прийнято
рішення від 07.07.2009 року № 2132301/0/5182 про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 2 109 914,0
грн..

Підставою для прийняття оспорюваного
рішення слугували викладені в акті
перевірки висновки апелянта щодо
порушення позивачем пп.2.3 п.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
НБУ від 15.12.2004 року №637, та п.1 постанови
правління Національного банку України
№32 від 09.02.2005 року, а саме: здійснення
готівкових розрахунків з ПП ОСОБА_2 за
платіжним документом протягом одного
дня в розмірі, що перевищує установлену
граничну суму коштів (10000,0 грн.) на
загальну суму 1162000,0 грн., в тому числі
03.03.2007 року - на 372957,0 грн., 24.01.2008 року - на
320000,0 грн., 14.05.2008 року - на 60000,0 грн. і
04.09.2008 року - на 302000,0 грн. та перевищення
у зв'язку з цим залишку ліміту в касі у
вказані дні на загальну суму 1 054 957,00
грн..

Перевіркою встановлено, що всупереч
положенням пп.2.3 п.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. №637 та Постанови Правління
Національного банку України від 09.02.2005
р. № 32 "Про встановлення граничної суми
готівкового розрахунку" позивач на
виконання договорів про надання
безвідсоткової фінансової допомоги на
зворотній основі №21 від 01.07.2006 року і
№02/07 від 01.07.2007 року, укладених
з ПП ОСОБА_2, повернув останній отриману
фінансову допомогу шляхом готівкових
розрахунків відповідно до видаткових
касових ордерів № 23 від 03.03.2007 року на
суму 400 000,0 грн., №58 від 24.01.2008 року на
суму 360000,0 грн., №65 від 14.05.2008 року на
суму 100 000,0 грн. і №71 від 04.09.2008 року на
суму 342000,0 грн.

Посилаючись на акт планової виїзної
перевірки №990/23-4/23652231 від
07.02.2009 року, в якому відображена
інформація щодо розміру ліміту залишки
готівки в касі у 2006 - 2008 роках,
відповідач дійшов висновку щодо
перевищення позивачем ліміту залишку
готівки в касі відповідно 03.03.2007 року на
372957,0 грн., 24.01.2008 року на 320000,0 грн., 14.05.2008
року на 60000,0 грн. і 04.09.2008 року на 302000,0
грн.

Пунктом 2.8 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні передбачено, що підприємства
можуть тримати в позаробочий час у
своїх касах готівкову виручку (готівку)
в межах, що не перевищують установлений
ліміт каси. Готівкова виручка (готівка),
що перевищує встановлений ліміт каси,
обов'язково здається до банків для її
зарахування на банківські рахунки.

Згідно з наказами директора ПП «Альпи»,
відповідно до вимог Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні щорічно
затверджувався ліміт залишку готівки в
касі, зокрема: наказом №43 від 20.12.2005
року на 2006 рік в сумі 21230,0 грн., наказом
№ 4 від 23.04.2007 року на 2007 рік в сумі 17043,0
грн. і наказом №11 від 01.04.2008 року на 2008
рік в сумі 30000,0 грн.

Відповідно до п.7.23 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні для
визначення понадлімітних залишків
готівки в касі порівнюються записи про
фактичні її залишки в касі за касовою
книгою з установленим лімітом каси за
кожний день незалежно від того,
здійснювалися в цей день касові
обороти (надходження і витрати
готівки), чи ні. Якщо в періоді, що
перевіряється, виявлено перевищення
ліміту каси, то з'ясовується, протягом
якого часу (у днях) і які понадлімітні
суми не здавалися в установлені строки
до банку і з якої причини, а також
загальна сума понадлімітних залишків.

За даними перевірки, фактичний залишок
готівки в касі на кінець дня «0» у
зв'язку з неможливістю його визначення
через утилізацію позивачем документів,
в тому числі касових книг (стор.8 акту).
Отже, всупереч вимогам п.1.7 Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 10 серпня 2005
року № 327, вказаний акт не містить
посилання на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача, що свідчать про порушення ним
вимог Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні.

Слід зазначити, що єдиним документом,
який досліджувався податковим органом
під час проведення позапланової
виїзної перевірки позивача є акт
планової виїзної перевірки №990/23-4/23652231
від 07.02.2009 року, якою, не встановлено
перевищення позивачем ліміту залишку
готівки в касі у 2006-2008 роках (п.3.10 акту
від 07.09.2009 року).

Підпунктом 2.3.4 п.3.2. Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок встановлено, що не
допускається відображення в акті
перевірки необгрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевіряючими, які не мають
підтверджених доказів.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що акт
невиїзної документальної перевірки
№5776/23-4/26352231 від 22.06.2009 року
складений апелянтом з порушенням
Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок є
неналежним доказом перевищення
позивачем ліміту залишку готівки в
касі на загальну суму 1054957,0
грн.

При цьому слід зазначити, що рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 14.12.2009 року по справі №14/75-Н
за позовом ПП ОСОБА_2 до ПП «Альпи», яке
набрало законної сили, суд визнав
недійсним фіктивний правочин з позики
у сумі 1 202 000,0 грн., оформлений
видатковими касовими ордерами ПП
«Альпи» № 23 від 03.03.2007 року на суму
400 000,0 грн., №58 від 24.01.2008 року на суму
360 000,0 грн., №65 від 14.05.2008 року на суму 100
000, 0 грн. і №71 від 04.09.2008 року на суму 342
000,0 грн. про видачу приватному
підприємцю ОСОБА_2 готівки в сумі 1 202 000,0
грн.

Судово-почеркознавчою експертизою
встановлено, що підписи в графах
«підпис» видаткових касових ордерів №
23 від 03.03.2007 року, №58 від 24.01.2008 року, №65
від 14.05.2008 року і №71 від 04.09.2008 року
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою
(Висновок Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Хмельницькій області
№212П від 04.08.2010 року).

Факт відсутності готівкових
розрахунків між позивачем та ПП ОСОБА_2
на загальну суму 1 202 000,0 грн.
підтверджується також поясненнями
свідка ОСОБА_3, яка працює на посаді
головного бухгалтера ПП «Альпи».

Отже, враховуючи проаналізовані судом
докази по справі, апелянтом не було
надано жодного доказу, який би
підтверджував факт перевищення
позивачем ліміту залишку готівки в
касі в сумі 1 054 957, 00 грн.

Факт оформлення спірних видаткових
касових ордерів № 23 від 03.03.2007 року,
№58 від 24.01.2008 року, №65 від 14.05.2008 року і
№71 від 04.09.2008 року виявлений
відповідачем 22.06.2009 року.

Згідно ст. 250 Господарського кодексу
України передбачено, що
адміністративно- господарські санкції
застосовуються до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
переконання про те, що фінансові
санкції в сумі 2 109 914,0 грн. застосовані
апелянтом з перевищення стоків.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 29
вересня 2010 року у справі № 2-а- 3966/10/2270 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 05.05.2014 року