Справа № 822/1664/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1664/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:представника позивача:
Ратушного М.А., представника
відповідача: Вичавці Г.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
Хмельницького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полонне Траузес
Фекторі" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Хмельницьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з адміністративним
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Полонне Траузес
Фекторі" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 166067,75 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що
підприємством не виконаний норматив
працевлаштування інвалідів, оскільки
на підприємстві працевлаштовані лише 2
інваліди, тоді як згідно з нормативом
повинно працювати 10 осіб.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві. Просив адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначає, що на
виконання вимог законодавства
підприємство щомісяця протягом 2013 року
направляло до Полонського районного
центру зайнятості звіти за формою 3-ПН
про наявність вакансій на підприємстві
для працевлаштування інвалідів в
кількості 10 осіб. Крім цього,
відповідач надавав оголошення в
районній газеті "Новий шлях" про
запрошення на підприємство інвалідів
для працевлаштування. Також відповідач
письмово звертався з проханням до
Полонської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про необхідність проінформувати
громадські організації інвалідів щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів. Вважає, що
відповідачем вжито всіх можливих
заходів щодо недопущення
правопорушення, а тому підстави для
притягнення до відповідальності
відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
в задоволенні адміністративного
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю "Полонне
Траузес Фекторі" є юридичною особою,
включене до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
().

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (далі - Закон)
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Порядок подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, які використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для
організації їх працевлаштування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року
№70 встановлює, що інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Згідно зі звітом про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
поданим приватним підприємством
"Полонне Траузес Фекторі",
середньооблікова кількість штатних
працівників на підприємстві за 2013 рік
становила 239 осіб, кількість
інвалідів-штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 10
осіб, фактично працює 2 особи зі
встановленою групою інвалідності.

Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.18
Закону, підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч.1,3 ст.19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону. Відповідно
до ч.1 ст.18 Закону забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Згідно з ч.1,3 ст.18-1 Закону інвалід, який
не досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний; державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Відповідно до п.2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Судом встановлено, що відповідач
щомісяця протягом 2013 року відповідно
до вимог Інструкції щодо заповнення
форми звітності № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року №420, подавав до Полонського
районного центру зайнятості звіти про
наявність вакансій форми № 3-ПН, в яких
зазначав про вакантні посади для
працевлаштування інвалідів.

Крім того, на підприємстві діє постійно
діюча комісія по працевлаштуванню
інвалідів, що доводиться наказом від
04.01.2010 року № 1а-к.

Також, як встановлено судом, з метою
працевлаштування інвалідів відповідач
надавав оголошення в районній газеті
"Новий шлях", що доводиться копіями
витягів з газети, які приєднані до
матеріалів справи.

Судом також встановлено, що відповідач
письмово звертався до Полонської
районної державної адміністрації
Хмельницької області з листами про
необхідність проінформувати
громадські організації інвалідів щодо
створення робочих місць на
підприємстві для працевлаштування
інвалідів.

Крім того, в судовому засіданні не
встановлено і доказами не доведено, що
мали місце будь-які факти відмови у
працевлаштуванні інвалідів, які
безпосередньо звертались на
підприємство або направлялись
центром зайнятості.

Стаття 20 Закону визначає, що
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Як встановлено ч.1-2 ст.218 Господарського
кодексу України від 16 січня 2003 року №
436-IV, підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Суд вважає, що приватне підприємство
"Полонне Траузес Фекторі" вжило усіх
залежних від нього заходів,
спрямованих на створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушення у сфері
господарювання. Досліджені у справі
докази свідчать про те, що відповідач
не може нести відповідальність за
відсутність звернень інвалідів, які
бажають працевлаштуватись
безпосередньо на підприємство, а також
за не направлення уповноваженими
органами інвалідів для
працевлаштування.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Хмельницького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полонне Траузес
Фекторі" - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15
травня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак