Справа № 826/19622/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Костюк Л.О., Лічевецького
І.О.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 07 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Карпатигаз» до Головного управління
Міндоходів у місті Києві,
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання протиправним
звернення, подання, визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнень просив: зобов'язати Головне
управління Міндоходів у м. Києві
встановити черговість сплати
заборгованості зі сплати податків,
зборів та платежів для ТОВ
«Карпатигаз» (30162340) - уповноваженої
особи договору про спільну діяльність
від 10.06.2002 №3; визнати протиправним
звернення начальника відділу
обслуговування платників податків
Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області І.В. Лубенця про
застосування адміністративного арешту
майна ТОВ «Карпатигаз» (30162340) як
Оператора Спільної діяльності за
договором про спільну діяльність від
10.06.2002 р. №3 (337504782) від 09.12.2013; визнати
протиправним та скасувати рішення
Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
адміністративного арешту майна від
09.12.2013; визнати протиправним подання
Нововодолазької ОДПІ щодо
підтвердження обґрунтованості
застосування адміністративного
арешту, накладеного на майно ТОВ
«Карпатигаз» від 10.12.2013, подане до
Окружного адміністративного суду
міста Києва та про визнання
протиправними дій щодо складання акту
відмови ТОВ «Карпатигаз» від опису
майна у податкову заставу від 09.12.2013 №1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 07 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено частково, шляхом
визнання протиправним звернення
начальника відділу обслуговування
платників податків Нововодолазької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Лубенця І.В. від 09.12.2013 про застосування
адміністративного арешту майна ТОВ
«Карпатигаз» як Оператора Спільної
діяльності за договором про спільну
діяльність від 10.06.2002 №3 та визнання
протиправним та скасування рішення
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про застосування
адміністративного арешту майна від
09.12.2013.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню в
окремій її частині, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, станом на
01.11.2013 по особовим рахункам ТОВ
«Карпатигаз» обліковувався самостійно
узгоджений податковий борг у сумі 12 751
079 грн 92 коп., а саме: плата за
користування надрами для видобування
конденсату у розмірі 11 831 794 грн 92 коп.;
(розрахунок від 16.10.2013 № 190 ); плата за
користування надрами для видобування
природного газу у розмірі 10 919 285 грн
(розрахунок від 16.10.2013№ 190).

05 листопада 2013 року в зв'язку з існуючим
боргом, податковим органом виставлено
позивачу податкову вимогу № 801-11 від
04.11.2013 та прийнято рішення про опис
майна в податкову заставу № 7 від 04.11.2013.

З метою опису майна в податкову заставу
на різницю суми, яка обліковується за
боржником та на яку проведено опис в
податкову заставу, здійснено виїзд за
фактичною адресою Юліївського НГП де
проводиться видобуток корисних
копалин.

Однак, такий опис відповідачем не
здійснено, в результаті чого складено
акт відмови платника податків від
опису майна в податкову заставу №1 від
09.12.2013.

На підставі зазначеного акту та
звернення податкового керуючого про
застосування адміністративного арешту
майна ТОВ «Карпатигаз» від 09.12.2013,
виконуючим обов'язком начальника
Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області прийнято рішення
№1 від 09.12.2013 про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
податкового органу та з метою їх
відновлення ТОВ «Карпатигаз»
звернулось за захистом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки зазначені підстави в
зверненні про застосування
адміністративного арешту майна не
відповідають дійсності, звернення
начальника відділу обслуговування
платників податків Нововодолазької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області Лубенця І.В. від 09.12.2013 р. є
протиправним. Водночас, рішення
Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
адміністративного арешту майна від
09.12.2013, прийняте на підставі звернення
податкового керуючого та інших
матеріалів, на думку суду, є таким, що
прийняте податковим органом
протиправно, без встановлених
обставин, а тому, підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується в
повному обсязі з висновком суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та способом,
передбаченими Конституцією та
законами України.

Так, статтею 87 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України)
передбачено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Водночас, пунктом 87.12 ст. 87 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
якщо податковий борг виник за
операціями, що виконувалися в межах
договорів про спільну діяльність,
джерелом погашення такого податкового
боргу є майно платників податків, що є
учасниками такого договору.

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(п.88.1 ст. 88 ПК України).

У разі якщо податковий борг виник за
операціями, що виконувалися в межах
договорів про спільну діяльність, у
податкову заставу передається майно
платника податків, який згідно з
умовами договору був відповідальним за
перерахування податків до бюджету
та/або майно, яке внесене у спільну
діяльність та/або є результатом
спільної діяльності платників
податків. У разі недостатності майна
такого платника податків у податкову
заставу передається майно інших
учасників договору про спільну
діяльність у розмірах, пропорційних їх
участі у такій спільній діяльності
(п.88.3 ст. 88 Податкового кодексу України).

Статтею 89 Податкового кодексу України
визначено, що право податкової застави
поширюється на будь-яке майно платника
податків, яке перебуває в його
власності (господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Згідно п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу
України, майно, на яке поширюється
право податкової застави, оформлюється
актом опису.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Разом з тим, згідно п.94.1 ст.94
Податкового кодексу України,
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Арешт майна може бути застосовано,
зокрема якщо платник податків не
допускає податкового керуючого до
складення акта опису майна, яке
передається в податкову заставу (п.п.
94.2.7. п. 94.2 ст. 94 ПК України).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для прийняття
рішення від 09.12.2013 застосування
адміністративного арешту майна ТОВ
«Карпатигаз» був акт відмови платника
податків від опису майна у податкову
заставу від 09.12.2013.

Проте, слід зауважити, що арешт майна
платника податків є винятковим
способом забезпечення та існують
конкретні підстави для застосування
його, зокрема, недопуск податкового
керуючого до складення акта опису
майна, яке передається в податкову
заставу.

Враховуючи наведене та аналізуючи
обставини справи, судовою колегією
також враховано наступне: контролюючим
органом здійснено виїзд для опису
майна в податкову заставу за
місцезнаходженням Юліївського НГП, в
той час, як місцезнаходження боржника -
ТОВ «Карпатигаз» є 04053. м. Київ. вул.
Кудрявська. 13-19; згідно з п. 1.1.5 ст. 1
Договору про спільну діяльність
(додаткова угода №4 від 25.02.2011 р. про
внесення змін та доповнень до Договору
про спільну діяльність), об'єктами
спільної діяльності є свердловини та
інфраструктура, що використовуються в
межах Спільної діяльності для
видобутку, підготовки,
транспортування, обліку та переробки
вуглеводнів; на Юліївському НГП немає
жодної свердловини, що була б об'єктом
Спільної діяльності за Договором про
спільну діяльність №3 від 10.06.2002;
відсутність уповноважених ТОВ
«Карпатигаз» особи на підписання
документів від імені Товариства, а
також те, що про зазначене позивач
повідомляв податковий орган листом від
06.12.2013 № 06/12-4 та самостійно надав
відповідачу 2 перелік майна для опису у
заставу.

За таких обставин, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду приходить до
переконання, рішення Нововодолазької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області про застосування
адміністративного арешту майна від
09.12.2013, прийняте протиправно, без
встановлених обставин, а тому, з
урахуванням викладеного, підлягає
скасуванню.

Водночас, судова колегія не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо визнання протиправним
звернення начальника відділу
обслуговування платників податків
Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області Лубенця І.В. від
09.12.2013 про застосування
адміністративного арешт майна ТОВ
«Карпатигаз», з огляду на наступне.

Відповідно до частина другої статті 2
КАС України чітко вказує, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією та Законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п. 6 частини першої ст. З КАС
України адміністративний позов - це
звернення до адміністративного суду
про захист прав свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до п.1 частини першої ст. 17
КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства,
під актом державного чи іншого органу
слід розуміти юридичну форму рішень
цих органів - офіційний письмовий
документ, який породжує певні наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин і має обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин.

Відтак, звернення начальника відділу
обслуговування платників податків про
застосування адміністративного арешт
майна не є рішенням суб'єкта владних
повноважень, а є внутрішнім документом,
що містить, адресоване керівнику
податкового органу, прохання щодо
вчинення певних дії та який, водночас,
немає жодних юридичних наслідків для
суб'єкта господарювання. За таких
обставин, апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки, судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим виникає необхідність у
частковому задоволені апеляційної
скарги та відповідно у скасуванні
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 лютого 2014 року в
частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 лютого 2014 року в
частині визнання протиправним
звернення начальника відділу
обслуговування платників податків
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Лубенця І.В. від 09.12.2013 про
застосування адміністративного арешту
майна ТОВ «Карпатигаз» як Оператора
Спільної діяльності за договором про
спільну діяльність від 10.06.2002 р. №3 -
скасувати, та в цій частині ухвалити
нову постанову, про відмову у
задоволенні даної позовної вимоги.

В решті постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 07 лютого 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Л.О. Костюк,

І.О. Лічевецький

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Костюк Л.О.