Справа № 759/3875/14-а
Суддя: Кривов'яз А. П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/3875/14-а
пр. № 2-а/759/150/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Кривов'яз А.П.,

при секретарі-
Тищенко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного про
визнання протиправною бездіяльність,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації, та щорічної
допомоги на оздоровлення, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, в якому просить
визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідачів здійснити
перерахунок, нарахування та виплатити
їй щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 3 (трьох) мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст. 48 Закону
України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, за
період починаючи з 1996 року по 2013 рік
включно, що дорівнює 51 (п'ятдесяти
одній) розмірам мінімальних
заробітних плат. Також, позивачка
просить зобов'язати Управління праці
та соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат в
подальшому нараховувати та
виплачувати їй щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 3 (трьох)
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року №
796-ХІІ.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась про час місце судового
розгляду була повідомлена належним
чином, представник через канцелярію
суду подав заяву в якій просить суд
розглядати справу за її відсутності.

У судове засідання Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, належним
чином повідомлене про розгляд справи,
не з'явилось, надавши суду заперечення
на позов, в яких просить в позові
відмовити

Представник Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в судове засідання
не з'явився про час місце судового
розгляду повідомлений належним чином

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним позовні вимоги
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є особою,
постраждалою внаслідок чорнобильської
катастрофи, віднесеною до першої
категорії, встановлено 2 групу
інвалідності, пов'язану із впливом
аварії на Чорнобильській АЕС, та видано
відповідне посвідчення.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні як інвалід ІІ групи ЧАЕС та
має статус потерпілої внаслідок аварії
на ЧАЕС І категорії.

Виплата щорічної компенсації на
оздоровлення проводилась у розмірах,
визначених Постановою КМ України від
26.07.1996р. №836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
постановою КМ України від 12.07.2005р. №562
за 2000-2005 роки у сумі 26,70 грн., за 2006-2010
роки у сумі 120 грн.

Одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю позивачу призначена
та виплачена не була у зв'язку з тим, що
одноразова компенсація за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, які стали
інвалідами в наслідок Чорнобильської
катастрофи виплачується учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
згідно наданих документів ОСОБА_1 має
статус потерпілої. Що стосується
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік, то позивач за її призначенням ще
не зверталась.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції від 06.06.1996 року учасникам
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категорії
виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат.

В той же час, основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до п. 30 ст. 71 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» дія ч. 4 ст. 48 Закону була
зупинена. Названий пункт бюджетного
закону визнано неконституційним
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року. Тобто з 09 липня
2007 року була відновлена дія норми ч. 4
ст. 48 Закону.

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року ст. 48 Закону викладено в новій
редакції, а саме: одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року вказана зміна визнана
неконституційною. Таким чином, з 22.05.2008
року була відновлена дія попередньої
редакції ст. 48 Закону.

Крім того, у Законі України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я. Пільги, компенсації, гарантії
є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
таким чином звуження змісту та обсягу
права, наданого Законом - є
безпідставним.

В Рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року вказано, що зі змісту
наведених положень Конституції
України та Бюджетного кодексу України
вбачається, що закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших
законів України - він стосується
виключно встановлення доходів та
видатків держави на загальносуспільні
потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія
чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом регулювань інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що реалізація особою права, яке
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів і базується на нормах
спеціальних нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції
України - права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Враховуючи положення наведеної
конституційної норми, постанови
Кабінету Міністрів України є
підзаконними нормативними актами, які
не можуть суперечити Конституції та
Законам України, отже при вирішенні
даного спору не підлягає застосуванню
Постанова Кабінету Міністрів від 12.07.2005
року № 562, яка суперечить положенням
Закону і фактично зменшує розміри
соціальних виплат, встановлених
Законом України Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що чинним законодавством
питання призначення допомоги на
оздоровлення особам, постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
покладено на відповідача, а також з
огляду на те, що положення ч. 4 ст. 48
Закону передбачають визначення
розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати, тому конкретний
розмір допомоги на оздоровлення
підлягає визначенню Управлінням праці
та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації на момент
виплати, з урахуванням сплачених
коштів.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідача виплатити на
його користь допомоги на оздоровлення,
то суд враховує, що питання виплати
нарахованої Управлінням праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації щорічної
допомоги на оздоровлення відноситься
до компетенції Київського міського
центру нарахування та здійснення
соціальних виплат.

При таких обставинах, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат надати обґрунтовану
довідку про розміри нарахованої та
виплаченої суми щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 1996 року по 2013
рік включно за безпідставністю,
оскільки позивач до відповідача з
вимогою про надання даної довідки не
звертався та відмови не отримував.

Крім того, відповідачами не можуть бути
виконані зобов'язання стосовно
перерахунку щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу в подальшому при
зміні мінімальної заробітної плати та
у суду відсутні підстави для
задоволення позову в цій частині,
оскільки зазначені позовні вимоги є
вимогами на майбутнє.

Оскільки суд частково задовольняє
позовні вимоги, згідно ст.ст. 90, 94 КАС
України, судовій збір відносить за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Конституцією України, Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
рішень Конституційного суду України
№6-рп/2007 від 09.07.2007р., №10-рп/2008 від 22
травня 2008 року,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок та нарахування
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат за 2013 рік, з
урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: