Справа № 9101/178128/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2014 рокусправа № 2а/0418/143/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 р.

у справі № 2а/0418/143/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

про визнання дій незаконними та
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом, у якому просив
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок пенсії з 01.09.2011 року із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні за 2010 рік,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська виплатити
недонараховану пенсію з 01.09.2011 року.

Постановою Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким позов
задовольнити. Посилався на порушення
норм ст. 87 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та ст. 268 ЦК України.

Апеляційним судом дана
адміністративна справа розглянута в
порядку письмового провадження
відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанову суду слід залишити без змін
з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги не відповідають нормам ст.ст. 40,
42 Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (надалі -Закон №
1058).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Під час розгляду даної
адміністративної справи, як судом
першої інстанції так і апеляційним
судом встановлено, що позивач у справі
перебуває на пенсійному обліку у
відповідача та отримує пенсію згідно
Закону України №1058 та продовжує
працювати, що дає право на перерахунок
пенсії по стажу та заробітній платі. У
зв'язку з цим позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії працюючому
пенсіонеру з урахуванням додаткового
страхового стажу та заробітної плати.
Відповідач провів перерахунок пенсії
та своїм листом повідомив позивача про
те, що перерахунок його пенсії
здійснювався у відповідності до Закону
України №1058 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівника в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії у
розмірі 1197,91грн. за 2007 рік.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, з приводу здійснення
перерахунку пенсії позивача, який
отримує пенсію за віком згідно Закону
України №1058 та продовжує працювати
після призначення пенсії, врегульовано
нормами зазначеного Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
№1058, частина 4 якої передбачає, що у
разі, якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Наведена редакція існує після
визнання Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 неконституційними змін,
внесених підпунктом "б" підпункту 10
пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року № 107-VI.

Скасовані зміни надавали
можливість перераховувати пенсію із
заробітної плати за періоди страхового
стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний
час), та також як на день звернення
позивача з позовом , так і на час
перегляду судового рішення, норми
абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058
доводить що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої
статті 40 при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу,
за який може бути обчислена заробітна
плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає,
що для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, використовується
як складова для призначення пенсії
відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України №
1058, і є величиною постійною, не змінною
при перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає,
що правове розуміння понять "середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України" та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати або
змішувати ці понятті не вбачається
можливим.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України №1058. З огляду на
зазначене та керуючись положеннями
принципу законності, закріпленого в ст.
9 КАС України, приписи Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" неможливо застосовувати до
спірних відносин.

Посилання позивача на норми ст. 268 ЦК
України не приймаються судом
апеляційної інстанції оскільки
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимоги про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю. Відносини між
сторонами у цій справі склалися з інших
підстав та мають іншу юридичну природу,
а тому положення ст. 268 ЦК України на них
не розповсюджуються.

Посилання позивача на норми ст. 87
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" не приймаються судом
апеляційної інстанції, оскільки дані
правовідносини регулюються іншим
законом.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції прийнято правильне по суті
рішення, що виключає підстави для його
скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 27.02.2012 р. -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі
відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Я.В. Семененко