Справа № 812/3071/14
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3071/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Смішлива Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Стахановського
міського управління юстиції про
зобов'язання внести зміни до актового
запису про народження №? 1912 від 20.12.1955,
-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Стахановського міського управління
юстиції з вимогами зобов'язати
відповідача внести зміни до актового
запису про народження №1912 від 20.12.1955, а
саме змінити національність батька -
ОСОБА_2 з «українець» на «єврей».

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1
є ОСОБА_1. В актовому записі про
народження ОСОБА_1 №? 1912 від 20.12.1955
національність її батька - ОСОБА_2
зазначена як «українець». Від своєї
матері - ОСОБА_4 позивачу стало відомо,
що справжнє ім'я її батька було не
ОСОБА_2, а ОСОБА_2, а його національність
була не українець, як зазначено у
свідоцтві про народження ОСОБА_1 №? 1912
від 20.12.1955, а єврей.

У квітні 2013 року позивач звернулася до
відділу ДРАЦС реєстраційної служби
Стахановського МУЮ із заявою про
внесення змін до актового запису про її
народження, а саме змінити
національність батька - ОСОБА_2 з
«українець» на «єврей», з метою
відновлення національності (етнічного
походження), оскільки вважає себе
єврейкою.

Висновком Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Стахановського
міського управління юстиції від 07
грудня 2013 року позивачу відмовлено у
внесенні змін до актового запису про
народження ОСОБА_1 №1912 від 20.12.1955 в
частині зміни національності її батька
- ОСОБА_2 з «українець» на «єврей», у
зв'язку з відсутністю підтверджуючих
документів.

Вищезазначені дії відповідача позивач
вважав неправомірними та такими, що
суперечать діючому законодавству
України, порушують його права, свободи
та охоронювані законом інтереси.

У судове засідання позивач не прибула,
надіслала заяву про розгляд справи за
її відсутності.

Відповідач участь свого представника у
судовому засіданні не забезпечив,
надіслав заперечення проти позову та
заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128
КАС України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що
дошлюбне прізвище ОСОБА_1 є ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження №? 1912 від 20.12.1955 (а.с.8)

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища, 19.10.1974 за № 1140
ВДРАЦС реєстраційної служби
Стахановського управління юстиції
внесено актовий запис про укладення
шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, після
реєстрації шлюбу прізвища подружжю -
ОСОБА_7 (а.с.9).

Як вбачається зі свідоцтва про
народження ОСОБА_1 №? 1912 від 20.12.1955 в
графі батьки зазначено: ОСОБА_2,
національність - українець; мати -
ОСОБА_4, національність - українка.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 03.09.1999 та серії НОМЕР_3 від
18.12.2002 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
у книзі реєстрації актів про смерть
14.06.1985 зроблено запис № 43; а ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що у книзі
реєстрації актів про смерть 20.11.1999
зроблено запис № 1671, відповідно
(а.с.10,11).

Висновком від 07.12.2013 начальника відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Стахановського міського
управління юстиції у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про внесення змін до актового
запису про народження ОСОБА_1 №? 1912 від
20.12.1955 щодо зміни національності її
батька - ОСОБА_2 з «українець» на
«єврей» відмовлено (а.с.12).

Відмовляючи позивачу у внесенні змін
до актового запису про народження
ОСОБА_1 №? 1912 від 20.12.1955 щодо зміни
національності її батька - ОСОБА_2 з
«українець» на «єврей» відповідач
посилався на те, що аналіз документів,
представлених ОСОБА_1, свідчить, що в
жодному документі, наданому заявником
та зібраних відділом не зазначена
національність батька ОСОБА_1 «єврей»,
що підтверджується актовим записом про
народження заявниці №? 1912, складеного
20.12.1955 відділом ДРАЦС РС Стахановського
МУЮ, де національність батька
зазначена як "українець", в актовому
запису про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 №
148, складеного 14.12.1950 відділом ДРАЦС РС
Краснодонського міськрайонного
управління юстиції, національність
наречених не зазначена, в актовому
запису «про смерть № 43, складеного
14.06.1985 відділом ДРАЦС Чорноморського
РУЮ АР Крим, національність померлого
зазначена "українець", актовий запис
про народження батька заявниці - ОСОБА_2
не зберігся (а.с.12).

З наданих відповідачем документів
вбачається, що під час розгляду заяви
ОСОБА_1 про внесення змін до актового
запису про народження ОСОБА_1 №? 1912 від
20.12.1955 щодо зміни національності її
батька - ОСОБА_2 відповідачем
встановлювались лише обставини щодо
національності ОСОБА_2 та залишились
поза увагою твердження позивача
стосовно того, що ОСОБА_2 фактично є
ОСОБА_2. (а.с. 31-52)

Разом з цим, судом встановлено, що з
червня 1961 року по жовтень 1976 року
ОСОБА_2 мешкав і працював у м. Стаханові
радіомеханіком у радіотелеательє № 2 м.
Кадіївка (нині - Стаханов) та був членом
КПРС (Комуністичної Партії Радянського
Союзу) з грудня 1968 року.

При розгляді персональної справи
ОСОБА_2, спочатку в первинній
парторганізації радіотелеателье № 2 м.
Кадіївка, а потім у бюро Кадіївского
міськкома Компартії України, було
встановлено, що справжнє ім'я ОСОБА_2 -
ОСОБА_2, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3,
місце народження - м. Одеса,
національність - єврей, що
підтверджується протоколом № 2
закритих партійних зборів
парторганізації радіотелеателье № 2 м.
Кадіївки від 08.10.1976 та Постановою бюро
Кадіївского міськкома Компартії
України (а.с.13-17).

Згідно протоколу № 2 від 08.10.1976 закритих
партійних зборів парторганізації
радіотелеателье № 2 м. Кадіївки рідна
сестра й дружина брата матері, які на
той час мешкали у м. Одесі, повідомили в
парторганізацію радіотелеателье № 2 м.
Кадіївка відомості про те, що батько
ОСОБА_2 носив прізвище - ОСОБА_2, а мати
носила прізвище - ОСОБА_12.

Як вбачається з довідки до
персональної справи члена КПРС ОСОБА_2,
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, по
національності - єврей, носив прізвище -
ОСОБА_2, його батьками були ОСОБА_10 і
ОСОБА_12. До початку війни мешкав з
батьками в м. Одесі . Батьки загинули
під час війни. Залишившись сиротою,
став безпритульним. У 1945 році
повернувся в м. Одесу, де влаштувався
учнем на тютюнову фабрику. У 1948 році
втік із приятелями, які дали йому
свідоцтво про народження на ім'я
ОСОБА_2. В 1948 році прибув у м. Краснодон,
де використовуючи дане свідоцтво
поступив вчитися у ремісне училище,
знову втік і був засуджений. Відбував
покарання до жовтня 1950 року на
будівництві Сажевого заводу (
м.Кадіївки) (а.с.18,19).

Окрім того, той факт, що ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
був за національністю євреєм
підтверджується копією заяви про
прийняття на роботу та відомостями з
Картки обліку особового складу 1945 року
Одеської тютюнової фабрики, де є
вказівка на його національність -
"єврей" у спеціальній графі (а.с.20,21).

З огляду на викладене, враховуючи
непрямі докази того, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_2 є фактично однією й тією ж
особою, суд дійшов висновку, що за
сукупності вищезазначених обставин і
представлених доказів, ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
за національністю був євреєм.

Відомості про народження ОСОБА_2 та
актовий запис про його народження,
відображені у книгах за довоєнні роки
не збереглися у зв'язку з війною, що
підтверджено довідкою Державного
архіву Одеської області та копією
довідки відділу ДРАЦС Управління
юстиції Одеської області (а.с.22).

Частиною 2 ст. 300 Цивільного кодексу
України встановлено, що фізична особа
має право на збереження своєї
національної, культурної, релігійної,
мовною самобутності.

Статтею 11 Закону України "Про
національні меншості в Україні"
передбачено, що громадяни України
мають право вільно обирати та
відновлювати свою національність.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану" , державна реєстрація актів
цивільного стану проводиться з метою
забезпечення реалізації прав фізичної
особи та офіційного визнання та
підтвердження державою факту
народження особи та її походження.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України "Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану", внесення змін до актового
запису цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних
документів орган державної реєстрації
актів цивільного стану складає
висновок про внесення змін до актового
запису цивільного стану або про
відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до
актового запису цивільного стану, у
висновку вказуються причини відмови і
вказується на можливість його
оскарження в судовому порядку.

Приписами п. 1.1 Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
Наказом Міністерства юстиції України
12.01.2011 № 96/5 визначено, що внесення змін
до актових записів які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
підпорядкування) , міськрайонних
управлінь юстиції, у випадках ,
передбачених чинним законодавством.

Зі змісту підпункту 2.13.2. Правил
вбачається, що підставою для внесення
змін в актові записи цивільного стану є
постанова адміністративного суду.

Згідно п.п.2.16.7 вищезазначених правил
зміни, доповнення, виправлення
вносяться в паперові носії актових
записів цивільного стану та одночасно
до Державного реєстру актів цивільного
стану громадян на підставі рішення
суду про внесення змін, доповнень або
виправлень в актові записи цивільного
стану вносяться відповідні зміни, які
зазначені в рішенні суду.

За приписами п.п.1.7, 1.16 та 2.18 Правил
зміни до актового запису вносяться
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
відповідного актового запису.

Пунктами 2.21, 2.22, 2.23 Правил визначено, що
у разі внесення змін на підставі
рішення суду, постанови
адміністративного суду, органу опіки
та піклування, оформленого
розпорядженням районної державної
адміністрації чи рішенням виконавчого
комітету відповідних рад, за потреби,
до них додаються відповідні заява про
внесення змін та інші необхідні для
виконання документи, які надсилаються
до відділу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
актового запису цивільного стану, до
якого вносяться зміни. Після внесення
змін до актового запису цивільного
стану заявнику повторно видається або
надсилається для вручення до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем його проживання
свідоцтво про державну реєстрацію акту
цивільного стану. На свідоцтві
проставляється штамп "Повторно".
Свідоцтво про державну реєстрацію,
подане заявником для внесення змін,
анулюється та знищується у
встановленому порядку. Про зміни та
відмітки, внесені до актових записів
цивільного стану, надсилається
повідомлення за формами, наведеними в
додатках 6-8, до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, який робить
відповідну відмітку у другому
примірнику актового запису цивільного
стану. В обох примірниках актового
запису цивільного стану, до яких
внесено зміни або зроблено відмітки,
зазначаються серія, номер свідоцтва
про державну реєстрацію акту
цивільного стану, яке повторно видано у
зв'язку з внесенням змін, та
зазначається дата його видачі

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд дійшов до висновку, що
в позовній заяві наведені обставини
підтверджуються достатніми доказами,
які свідчать про обґрунтованість
позовних вимог. Докази, подані
позивачем підтверджують обставини, на
які позивач посилається та їх
обґрунтування.

Відповідно ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Позивач у позові просила покласти
судові витрати на неї, у зв'язку з чим
питання про розподіл судового збору
судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ,
ст.ст. 11, 14, 70, 71, 89, 105, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Стахановського
міського управління юстиції внести
зміни до актового запису про
народження ОСОБА_1 №? 1912 від 20.12.1955, а
саме змінити національність батька
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 з «українець» на
«єврей».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.В. Смішлива