Справа № 740/679/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 740/679/14
Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П.
Суддя-доповідач: Степанюк
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції у Чернігівській області на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції у Чернігівській області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області з адміністративним позовом до
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції у Чернігівській області (далі -
Відповідач, відділ ДВС Ніжинського МУЮ)
про: визнання незаконною бездіяльності
Відповідача; зобов'язання відділу ДВС
Ніжинського МУЮ розглянути подану
23.01.2014 року Позивачем скаргу на
бездіяльність державного виконавця
вищезазначеного відділу та винесення
постанови про її відмову чи
задоволення; зобов'язання Відповідача
вчинити дії, визначені ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме накласти штраф на боржника та
звернутись до правоохоронних органів
для притягнення боржника для
відповідальності.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20.02.2014
року адміністративний позов
задоволено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
судове рішення, на виконання якого було
відкрито виконавче провадження, не
було виконано у повному обсязі.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. При цьому посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції, постановою Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18.04.2013 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов'язано
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради виконати
роботи по благоустрою, шляхом
відновлення зовнішнього освітлення
вулиці АДРЕСА_1.

На виконання вищевказаної постанови
Ніжинським міськрайонним судом
Чернігівської області 05.11.2013 року було
видано виконавчий лист по справі №
740/1221/13-а (далі - виконавчий лист), на
підставі якого 05.11.2013 року державним
виконавцем відділу ДВС Ніжинського МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа.

Державним виконавцем 21.11.2013 року було
складено акт, в якому встановлено, що
станом на 21.11.2013 року Відповідачем
рішення суду не виконано, так як не
проведено конкурсних торгів. Боржника
попереджено про застосування штрафних
санкцій та зобов'язано виконати
рішення суду у найближчий час.

Крім того, 15.01.2014 було складено
аналогічний акт, в якому встановлено,
що рішення суду не виконано у зв'язку з
непроведенням конкурсних торгів.

Поряд з цим, на виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради (далі - Боржник)
направило заяву від 29.11.2013 року № 1-4/1486,
якою повідомило Відповідача про те, що
Боржник мав право добровільно виконати
рішення суду до 21.08.2013 року, проте
зазначив, що виконати постанову
державного виконавця від 05.11.2013 року
неможливо, оскільки для виконання
робіт з відновлення освітлення вулиці
у 2013 році повинні були бути проведені
конкурсні торги, які неодноразово
відмінялися. Крім того, зауважив, що на
виконання зазначених робіт у
Відповідача немає коштів. Аналогічний
лист був направлений також 14.01.2014 року
№1-4/39.

У зв'язку з невиконанням Боржником
рішення від 18.04.2013 року, Відповідачем
винесено постанови від 28.11.2013 року та
від 20.01.2014 року про накладення штрафних
санкцій за невиконання та повторне
невиконання рішення суду у розмірі 340,00
грн. та 680,00 грн. відповідно.

Враховуючи встановлені вище обставини,
виходячи з системного аналізу приписів
ст. ст. 11, 25, 27, 75, 82, 89 Закону України «Про
виконавче провадження», суд першої
інстанції дійшов висновку про
недобросовісне виконання відділом ДВС
Ніжинського МУЮ обов'язків щодо вжиття
заходів примусового виконання рішень,
оскільки, по-перше, Відповідачем не
подано доказів виконання своїх
обов'язків у строки, визначені
приписами ст. ст. 25, 27, 75 Закону України
«Про виконавче провадження», по-друге,
начальником відділу ДВС Ніжинського
МУЮ не виконано обов'язку щодо розгляду
скарги Позивача на дії державного
виконавця.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Приписами абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон) закріплено, що у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції та випливає зі змісту
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 05.11.2013 року (а.с. 18), в
останній Відповідачем не вказано на
можливість самостійного виконання
Боржником рішення суду у строк до семи
днів з моменту винесення постанови, а
тому висновок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області про прийняття державним
виконавцем постанови від 05.11.2013 року з
порушенням вимог ч. 2 ст. 25 Закону є
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження була винесена
05.11.2013 року, то останнім днем для
самостійного виконання рішення суду
Боржником є 12.11.2013 року. Проте, з наявних
у матеріалах справи документів
випливає, що Відповідач вперше
перевірив виконання рішення лише 21.11.2013
року, про що складено відповідний акт
(а.с. 21).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відділом ДВС Ніжинського МУЮ було
допущено порушення строку перевірки
виконання рішення Боржником.

Положеннями ч. 2 ст. 75 Закону визначено,
що у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Так, на виконання вимог ч. 2 ст. 75 Закону
державним виконавцем 28.11.2013 року було
винесено постанову про накладення
штрафу на Боржника за невиконання
рішення суду у розмірі 340,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
повторна перевірка стану виконання
рішення була здійснена відділом ДВС
Ніжинського МУЮ лише 15.01.2014 року (через 1
місяць і 25 днів), тобто з порушенням
встановленого Законом п'ятиденного
строку для проведення такої перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Закону у разі
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З наявних у матеріалах справи доказів
випливає, що Відповідачем на виконання
приписів ч. 2 ст. 89 було винесено
постанову від 20.01.2014 року про
накладення на Боржника штрафу за
повторне невиконання рішення суду.
Проте, із відповідним поданням до
правоохоронних органів не звертався,
посилаючись на те, що виконати рішення
без участі боржника не можливо, а вина
останнього у даному випадку відсутня.

Колегія суддів не може погодитись з
таким твердженням з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що майно, яке
повинно бути встановлене, є
комунальною власністю, а виконання
робіт по благоустрою належить до
виключної компетенції Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради.
Звертає увагу на те, що невиконання
рішення суду зумовлене відсутністю
відповідних бюджетних асигнувань, а
також відсутністю тендерів, а тому,
оскільки дані обставини існують не з
вини Боржника, то підстави для внесення
подання про притягнення останнього до
кримінальної відповідальності
відсутні.

Проте, згідно ч. 3 ст. 75 Закону у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Так, встановивши, що виконати рішення
без участі останнього неможливо,
державний виконавець повинен був крім
накладення штрафу внести подання
(повідомлення) правоохоронним органами
для притягнення Боржника до
відповідальності згідно із законом,
однак відділом ДВС Ніжинського МУЮ
відповідного обов'язку виконано не
було, чим останній допустив порушення
ч. 3 ст. 75 Закону.

При цьому, колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання Апелянта
на відсутність вини Боржника як на
підставу для бездіяльності щодо
внесення відповідного подання до
правоохоронних органів, оскільки
приписами ч. 3 ст. 75 Закону визначено
безумовний порядок дій державного
виконавця у випадку встановлення
неможливості виконання рішення суду
без участі боржника шляхом внесення
такого подання (повідомлення), тоді як
визначення вини Боржника не належить
до повноважень відділу ДВС Ніжинського
МУЮ.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції про невиконання
Відповідачем всіх обов'язків,
передбачених приписами ст. 75 Закону та
зобов'язання останнього вчинити дії,
визначені даною нормою.

Крім іншого, судова колегія вважає
обґрунтованим висновок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області щодо порушення Відповідачем
порядку та строків розгляду скарги
Позивача на бездіяльність державного
виконавця, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася до
начальника відділу ДВС Ніжинського МУЮ
із скаргою на бездіяльність державного
виконавця.

Згідно ч. 3 ст. 82 Закону скарга на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця подається
начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець.

Положеннями ч. 8 ст. 82 Закону закріплено,
що скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України «Про звернення
громадян».

Як вірно зауважив суд першої інстанції,
у матеріалах справи відсутні будь-які
докази, яким підтверджується факт
розгляду даної скарги уповноваженою
особою у порядку та строк, встановлений
Законом України «Про виконавче
провадження» або у порядку,
встановленому Законом України «Про
звернення громадян». Крім того,
Апелянтом не заперечується факт
вчинення вищезазначеного порушення.

Відповідно до ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Отже, враховуючи вищезазначене,
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області дійшов вірного
висновку про допущення Відповідачем
численних порушень обов'язку щодо
вжиття передбачених Законом заходів
примусового виконання рішень
своєчасно та в повному обсязі, а також
обов'язку щодо розгляду заяв сторін
виконавчого провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції - залишити без
задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції у Чернігівській області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.