Справа № 9101/113840/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2013 рокусправа № 2а-0470/5159/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Рязанов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної особи
ОСОБА_1,

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 20 червня 2012 року

у справі № 2а-0470/5159/12

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної особи
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 49000;

до відповідача Управління
Державної казначейської служби

у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська

Дніпропетровської
області,

пл. Шевченка, 7, м.
Дніпропетровськ, 49027;

про визнання
протиправними та скасування рішень, -

встановив: Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 подано позов до
Управління Державної казначейської
служби у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області про

визнати неправомірними дій;

зобов'язання повернути 6.144,00 грн. витрат
на оплату вартості судово-економічної
експертизи по постанові
Господарського суду Дніпропетровської
області від 10.12.2009р. у справі № А27/261-09
(А23/247-08(А37/65-08);

зобов'язати повернути 2.697,72 грн. витрат
на оплату вартості судово-економічної
експертизи по постанові
Господарського суду Дніпропетровської
області від 10.09.2009р. у справі № А27/157-09
(А23/250-08(А38/90-08).

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Ільков В.В.)
своєю постановою від 20 червня 2012 року у
позові відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Суб'єкт підприємницької
діяльності, Позивач, вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в силу Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV,
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 серпня 2011 року N 845, рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства.

Виконання виконавчих документів щодо
стягнення судових витрат, зарахованих
до державного бюджету, здійснюється
органами Казначейства без звернення до
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, за відповідною
інформацією.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
прийняти нову постанову суду. Позов
задовольнити.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1, Позивач, процесуальним правом
на участь представника в судовому
засіданні не скористався. Про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлявся у встановленому порядку.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: Постановою
Господарського суду Дніпропетровської
області від 10.09.2009р. по справі № А27/157-09
(А23/250-08(А38/90-08) стягнуто з Державного
бюджету на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 3,40
грн. витрат по сплаті судового збору та
2.697,72 грн. витрат на оплату вартості
судово-економічної експертизи.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.08.2010р. постанову Господарського
суду Дніпропетровської області від
10.09.2009р. по справі № А27/157-09 (А23/250-08(А38/90-08)
залишено без змін.

Постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.12.2009р.
по справі № А27/261-09 (А23/247-08(А37/65-08)
стягнуто з Державного бюджету на
користь Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 3,40 грн. витрат по
сплаті судового збору та 6.144,00 грн.
витрат на оплату вартості
судово-економічної експертизи.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.05.2011р. постанову Господарського
суду Дніпропетровської області від
10.12.2009р. по справі № А27/261-09 (А23/247-08(А37/65-08)
залишено без змін.

На виконання постанов Господарського
суду Дніпропетровської області, що
набрали законної сили позивачу, видано
виконавчі листи, відповідно до яких
підлягають до стягнення з державного
бюджету на користь суб'єкта
підприємницької діяльності витрати на
оплату вартості судово-економічних
експертиз. (а. с. 6, 7).

24.02.2012р. ОСОБА_1 звернувся до Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області із заявами про стягнення
коштів.

До заяв були додані оригінали
виконавчих листів та копії судових
рішень.

Листом від 15.03.2012р. за № 02-08/372
позивачеві було зазначено про те, що
повернення витрат по сплаті судового
збору можливе після надання оригіналу
виконавчого листа та оригіналу або
копії (дублікату) розрахункового
документу (квитанції, платіжного
доручення, тощо), який підтверджує
перерахування коштів до бюджету, з
відміткою банка про оплату.

Щодо повернення витрат на оплату
вартості судово-економічної
експертизи слід звернутись до
Державної судової адміністрації. У
зв'язку із викладеним надані виконавчі
документи були повернені позивачу без
виконання.

Визнання неправомірними дій та
зобов'язання повернути витрати на
оплату вартості судово-економічних
експертизи стали предметом судового
позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

З огляду на приписи Закону N 606-XIV,
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року N 845, рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства.

В той же час, відповідно до підпункту 3
пункту 9 розділу VI Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України у разі безспірного
списання коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) Державна
казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Пунктом 19 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами у резолютивній
частині судового рішення мало бути
зазначено обов'язок органу Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунка суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Відповідно, у виконавчому листі за
таким судовим рішенням як боржника
слід вказувати Державний бюджет
України в особі суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Тоді виконання виконавчих документів
щодо стягнення судових витрат,
зарахованих до державного бюджету,
здійснюється органами Казначейства
без звернення до органу, що контролює
справляння надходжень бюджету, за
відповідною інформацією.

Виконавчі листи, напроти, такого
визначення не містять.

В силу пункту 9 Порядку орган
Казначейства повертає виконавчий
документ стягувачеві у разі, коли
виконавчий документ видано або
оформлено з порушенням установлених
вимог.

Окрім викладеного, в порядку статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України таку заяву могло бути подано
протягом десяти днів з дня, коли
позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів,

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
суду першої інстанції в іншій частині
відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2012 року у справі № 2а-0470/5159/12
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна