Справа № 2а-2337/11
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа № 106924/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Рогатинському районі Івано -
Франківської області на постанову
Рогатинського районного суду Івано -
Франківської області від 27 вересня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі Івано -
Франківської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі Івано -
Франківської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є інвалідом ІІІ групи в наслідок
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС,
потерпілою 1 категорії від аварії на
ЧАЕС. Відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
йому повинна виплачуватись державна
пенсія в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком. Просить
визнати дії протиправними та
зобов'язати вчинити дії з 01.08.2011 року по
31.08.2011 року.

Постановою Рогатинського районного
суду Івано - Франківської області від 27
вересня 2011 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі Івано -
Франківської області. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі Івано -
Франківської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 згідно ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» державну пенсію в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01.08.2011 року по
31.08.2011 року з врахуванням виплачених
сум.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Заслухавши суддю -доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо відмови позивачу у
проведенні перерахунку та виплати
пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з
01.08.2011 року по 31.08.2011 року відповідно до
чинного законодавства України
протиправними.

Судом встановлено, що позивач є особою
яка постраждала від наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, визнана інвалідом ІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що особам, віднесеним до 1 категорії,
інвалідам ІІ групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Крім того, судом першої інстанції не
враховано того, що Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011р., доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
При цьому, на виконання вимог вказаного
закону Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову №745, яка
набула чинності 23.07.2011р.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались, а тому нарахування та
виплата за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011
року позивачу державної та додаткової
пенсії та доплата до пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а починаючи з 23 липня 2011
року виплати, передбачені, зокрема,
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», повинні здійснюватися в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» №745 від
06.07.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог
позивача щодо нарахування та виплати
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю за період з
01.08.2011 року по 31.08.2011 року.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції
скасуванню та апеляційним судом
приймається нова постанова про відмову
в задоволені позовних вимог з
наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі Івано -
Франківської області - задовольнити.

Постанову Рогатинського районного
суду Івано - Франківської області від 27
вересня 2011 року у адміністративній
справі №2а-2337/11 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс