Справа № 804/4971/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 р. Справа № 804/4971/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Криворізької
центральної об'єднаної держаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, з
вимогою стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до бюджету загальну
суму податкового боргу по орендній
платі за землю у розмірі 36761 грн. 79 коп.

В обґрунтування позову Криворізькою
центральною об'єднаною держаною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області зазначено,
що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
знаходиться на обліку як платник
податків в податковому органі, проте не
виконує свої зобов'язання згідно з
законодавством України, внаслідок чого
має заборгованість з орендної плати,
яка виникла в результаті несплати
узгоджених сум податкових зобов'язань
в сумі 36761,79 грн.

Частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Позивач у судове засідання не з'явився,
але в позовній зазначив вимогу про
розгляд справи в письмовому
провадженні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, шляхом направлення копії
судової кореспонденції на адресу
відповідача, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.1. ч. 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові виклики і повідомлення
здійснюються повістками про виклик і
повістками-повідомленнями юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи із його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Відповідно до частин 4 та 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 16.06.2005 року та знаходиться
на обліку в Криворізькій центральній
об'єднаній держаній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з 21 червня 2005 року .

23 травня 2013 року Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 подано до
податкового органу звітну податкову
декларацію з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності за 2013 рік, згідно
якої підприємець задекларував
самостійно нарахованих грошових
зобов'язань за 2013 рік становить 104566,87
грн. , з яких за квітень - 6536,43 грн. та
кожен наступний місяць - по 12253,93 грн.

Відповідно до розрахунку суми
податкового боргу з орендної плати за
землю Фізичною особою - підприємця
ОСОБА_1 становм на 26.03.2014 року
відповідач не сплатив самостійно
задекларованих грошових зобов'язань за
жовтень, листопад, грудень 2013 року, що
складає 36761,79 грн.

Податковий орган направляв
відповідачу податкову вимогу форми «Ф»
від 06.09.2013 року за № 8214-17, згідно якої
загальна сума податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями станом на
05.09.2013 року за основним платежем
становить 15182,90 грн. Зазначена вимога
отримана відповідачем особисто, про що
свідчить особистий підпис на корінці
податкової вимоги.

На час подання адміністративного
позову кошти на погашення податкового
боргу Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 не сплачені, скасування
податкового боргу не відбулось.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, Конституцією України.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктами 36.1 та 36.2 статті 36 Податкового
кодексу України встановлюється
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та (або) сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Відповідно пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням та сплатою податків та
зборів, а також сплачувати податки та
збори в строки та розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом ХІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
плати за землю.

Відповідно до ст. 269 Податкового
кодексу України платниками податку
(плата за землю) є власники земельних
ділянок, земельних часток (паїв),
землекористувачі.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285-287 цього розділу (ст.
288 ПК України).

Згідно п.285.1 ст.285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.

Пунктом 286.1. статті 286 Податкового
кодексу України передбачено, що
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру. Центральні органи виконавчої
влади, що реалізують державну політику
у сфері земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно щомісяця, але не пізніше
10 числа наступного місяця, а також за
запитом відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі. (п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу
України)

Відповідно до п.п. 287.1, 287.3, 287.4 ст.287 ПК
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою, податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця. Податкове
зобов'язання з плати за землю,
визначене у новій звітній податковій
декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідно до частини 1 статті 126
Податкового кодексу України , у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу;при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Відповідно до вимог п.58.3. ст.58
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України ,у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 131.1. статті 131
Податкового кодексу України
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Суд зазначає, що приписи ст. 95
Податкового кодексу України
визначають, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пп. 20.1.18 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
зазначено, що органи державної
податкової служби мають право зокрема
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Положеннями пп. 20.1.19 та пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового Кодексу України
передбачено, що контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини, а також
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Частиною 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України встановлено, що
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Оскільки, Криворізькою центральною
об'єднаною державною податковою
інспекцією була винесена податкова
вимога, яка була отримана відповідачем,
та факту оскарження відповідачем
вищезазначених податкових вимог судом
на час розгляду справи не встановлено,
а тому вона вважається узгодженою.

Враховуючи зазначене та відсутність
добровільної сплати боргу, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізької
центральної об'єднаної держаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу-
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1; р/р НОМЕР_2 (українська гривня),
ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива», МФО 380054;
р/р № 196 (українська гривня), ПАТ КБ
«Фінансова Ініціатива», МФО 380054) до
бюджету (р/р 0024, код платежу 13050500,
одержувач ГУДКСУ у Дніпропетровській
області , , МФО 805012)
загальну суму податкового боргу по
орендній платі за землю у розмірі 36761
грн. 79 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська