Справа № 806/6939/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2014 р.
Справа № 806/6939/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Сидорук Р.М. ,

за участю представника відповідача
Сергійчук С.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Ідеал-Центр"
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" березня
2014 р. у справі за позовом Приватного
підприємства "Ідеал-Центр" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області про визнання
дій протиправними, визнання
незаконними та скасування постанови і
припису ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року приватне підприємство
"Ідеал-Центр" звернулося до суду з
позовом, частину вимог за яким залишено
без розгляду на підставі ухвали суду
від 04.02.2014 року, та просило визнати
незаконними та скасувати припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 25.09.2013 року
№77 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
постанову від 07.10.2013 року №97/6-Ю про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в сумі
103230,00 грн..

Також, позивач просив визнати
незаконними вимоги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області про
отримання містобудівних умов та
обмежень на об"єкті "Реконструкція
частини житлового будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог ПП
"Ідеал-Центр" посилався на те, що
відповідно до експертного висновку від
11.01.2013 року, будинок АДРЕСА_1
відноситься до переліку об"єктів,
будівництво яких здійснюється після
подання повідомлення про початок
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011
року № 466, оскільки є індивідуальним
(садибним) житловим будинком, а
квартира АДРЕСА_1 є його частиною, а
тому містобудівні умови та обмеження
не вимагаються. Окрім того, позивач
посилався на те, що перевірку проведено
з порушенням вимог чинного
законодавства.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ПП "Ідеал-Центр",
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову - про задоволення
позовних вимог. Зокрема, апелянт
посилається на те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи та судом
першої інстанції не надано належної
оцінки доказам, наданим позивачем під
час розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи убачається, що
на замовлення ОСОБА_5 - власниці
квартири АДРЕСА_1 ПП "Ідеал Центр"
розроблено ескізний проект 1-3 черги та
робочий проект першої черги
реконструкції частини житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с. 47-57, а.с. 193-202).

На підставі звернення ОСОБА_6 щодо
законності проведення будівельних
робіт по АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_5.)
Інспекцією в період з 24.09.2013 - 25.09.2012 року
була проведена позапланова перевірка
виконання будівельних робіт з
реконструкції житлового будинку з
надбудовою за вищевказаною адресою
(а.с. 82-83) про що складено відповідний
акт.

Перевіряючи доводи позивача про те, що
позапланову перевірку проведено з
порушення вимог законодавства, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що такі
твердження, є безпідставними.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі -
Закон № 3038-VI), Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України № 553 від
23.05.2011 (далі - Порядок №553) та іншими
нормативно - правовими актами.

Статтею 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
№ 3038-VI, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
№553 встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Відповідно до статті 5 Порядку №553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Відповідно до пункту 7 Порядку №553
однією із підстав проведення
позапланової перевірки є звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Так, на підставі звернення ОСОБА_6 щодо
законності проведення будівельних
робіт по АДРЕСА_1 в період з 24.09.2013 року
по 25.09.2012 року була проведена
позапланова перевірка виконання
будівельних робіт з реконструкції
житлового будинку з надбудовою за
вищевказаною адресою.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року
та визначає процедуру здійснення
заходів спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єктів архітектури, які
за складністю
архітектурно-будівельного рішення або
інженерного обладнання належать до ІV
або V категорій складності.

Здійснення заходів державного
архітектурно-будівельного контролю в
рамках Порядку на об'єктах V або ІV
категорії складності стосується лише
перевірки дотримання ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
так як створення об'єктів архітектури V
або ІV категорій складності підлягає
ліцензуванню. В усіх інших випадках
Порядок застосовується в ході
процедури здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
незалежно від категорії складності
об'єктів будівництва.

Окрім того, пунктом 1 частини 4 статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та пунктом 11
Порядку встановлено, що посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право безперешкодного
доступу до місць будівництва об'єктів.

Вказаними законодавчими актами не
обмежено право Інспекції в доступі до
об'єктів будівництва залежно від
категорії їх складності.

З матеріалів справи убачається, що про
проведення позапланової перевірки
директор ПП "Ідеал-Центр" Борис Т.О.
ознайомлений особисто, про що свідчить
його підпис у направленні на
здійснення позапланової перевірки №
300/13 від 24.09.2013 та перевірка проводилася
за участю директора ПП "Ідеал Центра"
(а.с. 84).

Під час проведення перевірки Борис Т.О.
25.09.2013 надавав пояснення щодо
виготовлення проектної документації
(а.с. 90), а тому посилання позивача на те,
що його не було повідомлено про
проведення перевірки та перевірку
проведено у його відсутності, є
безпідставними.

Так само, не знайшли свого
підтвердження і посилання позивача на
те, що його не ознайомлено з актом
перевірки, приписом та протоколами, а
також, і те, що справу про притягнення
до відповідальності розглянуто за його
відсутності.

Відповідно до п.п.16,17 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. У разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

На виконання зазначених вимог,
посадовими особами інспекції 25.09.2013 за
результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

Зі змістом протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, припису та акту перевірки
позивач ознайомлений особисто, проте,
від підпису та отримання вказаних
матеріалів перевірки відмовився (а.с.
27-30).

У зв"язку з тим, що позивач відмовився
від одержання протоколу, припису, акту
перевірки та на підставі пункту 21
Порядку вказані документи 26.09.2013 вих. №
6-17/3960/13 надісланні на адресу позивача (
АДРЕСА_2) поштою, рекомендованим листом
з повідомленням (а.с. 94).

Зазначена помилково в протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 25.09.2013 дата та час
розгляду справи - об 11 год. 30 хв. 05
жовтня 2013 року виправлена Інспекція
листом № 6-17/4060/13 від 03.10.2013, в якому
повідомлено ПП "Ідеал Центр" про те, що
розгляд справи відбудеться 07.10.2013 об 11
год. 30 хв. в приміщенні Інспекції.
Вказаний лист отримала головний
бухгалтер ПП "Ідеал Центр" Танська К.І.
(а.с. 91).

Окрім того, в оскаржуваній постанові
відображено, що позивач був присутній
на розгляді справи особисто, та
ознайомлений зі змістом постанови,
однак відмовився від підпису.
Вищевказана постанова надіслана
позивачу поштою 07.10.2013 рекомендованим
листом з повідомленням відповідно до
пункту 22 Порядку.

З огляду на викладене, відповідачем
проведено перевірку відповідно до
вимог Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та з
дотриманням Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Щодо порушень встановлених перевіркою
та прийняття відповідно припису та
постанови, слід зазначити наступне.

Так, з матеріалів справи убачається, що
ПП "Ідеал-Центр" на підставі договору №
101-1.П/12 від 18.12.2012 розроблено робочий
проект шифр 101-1.П/12 "Реконструкція
частини житлового будинку з надбудовою
по АДРЕСА_1 та відповідно до акту
здачі-прийняття робіт № ОУ-0000024 від
22.04.2013 передано замовнику ОСОБА_5 з
порушенням вимог законодавства, а саме:
за відсутності містобудівних умов та
обмежень.

За результатами проведення перевірки,
25.09.2013 року Інспекцією складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у якому
встановлено строк позивачу до 24.10.2013
року для усунення порушень (а.с. 25-30).

Враховуючи наведені документи,
винесені відповідачем, першим
заступником начальника інспекції ДАБК
на підставі матеріалів перевірки та
керуючись абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" винесена спірна постанова
№ 97/6-Ю від 07.10.2013 року про накладення
штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності на ПП
"Ідеал-Центр" у розмірі 103230 грн. (а.с. 22-23).

Надаючи правову оцінку зазначеним
обставинам суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
відповідач при прийнятті спірних
рішень діяв в межах повноважень, в
спосіб та в порядку, що передбачено
Конституцією та Законами України.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки -
це документ, що містить комплекс
планувальних та архітектурних вимог до
проектування і будівництва щодо
поверховості та щільності забудови
земельної ділянки, відступів будинків
і споруд від червоних ліній, меж
земельної ділянки, її благоустрою та
озеленення, інші вимоги до об'єктів
будівництва, встановлені
законодавством та містобудівною
документацією.

Вказаною статтею встановлено, що
проектна документація - це затверджені
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні, технологічні
вирішення, а також кошториси об'єктів
будівництва.

Відповідно до статті 31 зазначеного
Закону, пункту 9 наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 45 від 16.05.2011 "Про затвердження
Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об'єктів",
проектна документація на будівництво
об'єктів розробляється з урахуванням
вимог містобудівної документації та
вихідних даних і дотриманням вимог
законодавства, державних будівельних
норм, стандартів і правил та
затверджується замовником.

Пунктом 4.2, 4.3 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст
проектної документації на будівництво"
передбачено, що проектна документація
для будівництва має відповідати
положенням законодавства, вимогам
будівельних норм та нормативних
документів. Проектувальники при
розробленні проектної документації
повинні забезпечувати відповідність
проектних рішень:

- архітектурним і містобудівним
вимогам, визначеним у містобудівних
умовах і обмеженнях забудови земельної
ділянки;

- вихідним даним;

- вимогам чинних будівельних норм
та нормативних документів;

- основним вимогам до об'єктів щодо
забезпечення механічного опору та
стійкості; дотримання вимог пожежної
безпеки; забезпечення безпеки життя і
здоров'я людини та захисту
навколишнього природного середовища;
забезпечення безпеки експлуатації,
забезпечення захисту від шуму,
економії енергії;

- вимогам з охорони праці та
експлуатаційної надійності.

До складу вихідних даних належать:

- містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки;

- завдання на проектування (
додаток Б);

- інші вихідні дані ( додаток А).

Також, статтею 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та пунктом 4 наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 45 від 16.05.2011 "Про затвердження
Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об'єктів"
встановлено, що основними складовими
вихідних даних є: містобудівні умови та
обмеження; завдання на проектування, що
визначають обґрунтовані вимоги
замовника до планувальних,
архітектурних, інженерних і
технологічних рішень та властивостей
об'єкта містобудування, його основних
параметрів, вартості та організації
його будівництва і складаються з
урахуванням містобудівних умов та
обмежень, технічних умов.

Окрім того, завдання на проектування
об'єктів будівництва затверджується
замовником та погоджується з
проектантом. (ДБН А.2.2-3-2012, п.4 наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 45 від 16.05.2011).

Разом з цим, пунктом 8.1 ДБН А.2.2-3-2012
"Склад та зміст проектної документації
на будівництво" встановлено, що робочий
проект розробляється для визначення
містобудівних, архітектурних,
художніх, екологічних, технічних,
технологічних, інженерних рішень
об'єкта, кошторисної вартості
будівництва і виконання будівельних
робіт.

Також, частиною 2 статті 26 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що суб'єкти
містобудування зобов'язані
додержуватися містобудівних умов та
обмежень під час проектування і
будівництва об'єктів, а тому посилання
апелянта на те, що обов"язок надати
містобудівні умови та обмеження
покладено на замовнику, є
безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відхилив доводи позивача про те, що
розроблення проекту на виконання
будівельних робіт на вищевказаному
об'єкті не потребує отримання
містобудівних умов та обмежень,
відповідно до п.27 Переліку об'єктів
будівництва, для проектування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 109 від 07.07.2011 (у
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин).

Так, за змістом п. 27 вказаного Переліку,
містобудівні умови та обмеження не
надаються на реставрацію, капітальний
ремонт будівель та споруд та
перепланування приміщень. Проте, як
встановлено судом першої інстанції та
не заперечується позивачем,
вищезазначеним проектом передбачено
виконання будівельних робіт з
реконструкції об'єкту будівництва.

Зокрема, назва об'єкта будівництва за
проектною документацією має
відповідати завданню на проектування,
не змінюватися на всіх стадіях
проектування та відображати вид
будівництва (нове будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення
діючих підприємств, реставрація,
капітальний ремонт) та його місце
розташування (п. 8 наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 45 від 16.05.2011).

Твердження позивача про те, що ним
розроблявся проект не на об»єкт
будівництва, а на об»єкт реконструкції,
а містобудівні умови та обмеження є
вихідними даними, які надаються
замовнику, а не проектувальником
обґрунтовано відхилено судом першої
інстанції.

Так, статтею 9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" визначено, що
будівництво - це роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

У Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об»єктів,
який затверджено наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 45 від 16.05.2011, термін
будівництво, вживається у такому
значенні - нове будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення
діючих підприємств, реставрація та
капітальний ремонт об»єктів
будівництва.

Норми ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст
проектної документації на будівництва"
встановлюють склад та зміст проектної
документації на нове будівництво,
реконструкцію, капітальний ремонт та
технічне переоснащення будинків,
будівель, споруд будь-якого
призначення, їх комплексів, лінійних
об'єктів інженерно-транспортної
інфраструктури.

З огляду на викладене, розроблення
проектної документації на виконання
будівельних робіт з реконструкції
об'єкта будівництва необхідно
здійснювати на підставі вихідних
даних, а саме: містобудівних умов та
обмежень.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що твердження позивача з приводу
того, що йому як проектанту для
розроблення проекту: "Реконструкція
частини житлового будинку (квартири
АДРЕСА_1" містобудівні умови і
обмеження не потрібні, згідно пункту 24
Переліку об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 109 від 07.07.2011, є
безпідставними

Так, відповідно до пункту 24 вказаного
Переліку, містобудівні умови і
обмеження не видаються для будівництва
садибних (котеджних) житлових будинків,
дачних та садових будинків загальною
площею до 300 кв.м. з числом надземних
поверхів не більше двох, в тому числі з
господарськими будівлями та спорудами,
індивідуальними гаражами в межах
відведення земельних ділянок без зміни
цільового та функціонального
призначення, що визначається
будівельним паспортом земельної
ділянки, крім проектної документації
на будівництво групи будинків ( два і
більше).

В свою чергу, визначення поняття
"індивідуальний (садибний) житловий
будинок" міститься в Порядку прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків
та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
-II категорії складності, які збудовані
без дозволу на виконання будівельних
робіт, і проведення технічного
обстеження їх будівельних конструкцій
та інженерних мереж, затверджений
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013 № 95.( втратив чинність
31.12.2013).

Зокрема, зазначено, що індивідуальний
(садибний) житловий будинок - будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативними актами,
поверховість якої не повинна
перевищувати чотирьох поверхів
призначена для постійного у ній
проживання та яка складається із
житлових та допоміжних (нежитлових)
приміщень.

Так само, в Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об»єктів нерухового майна,
затвердженої наказом Держбуду України
24.05.2001 N 127 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 10 липня
2001 за N 582/5773 надано визначення як
багатоквартирним житловим будинкам
так і одноквартирним (садибним)
житловим будинкам.

За змістом п.2.2 даної Інструкції
характерними ознаками одноквартирного
(садибного) будинку є те, що він
складається із житлових та допоміжних
(нежитлових) приміщень.

Характерними допоміжними приміщеннями
будинків є: передпокій, кухня, коридор,
веранда, вбиральня, комора,
приміщення для автономної системи
опалення, пральня тощо.

На присадибних ділянках, крім
житлових будинків, розміщуються
господарські будівлі (сараї (хліви),
літні кухні, гаражі, майстерні, навіси,
вбиральні тощо) та господарські
споруди (колодязі, вигрібні ями,
огорожі, ворота, хвіртки, замощення
тощо).

Зокрема, даною Інструкцією визначено,
що багатоквартирним житловим будинком
є житловий будинок, до складу якого
входить більше ніж одна квартира.

Відповідно до підпункту 14.1.129 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу Україні,
житлові будинки поділяються на житлові
будинки садибного типу та житлові
будинки квартирного типу різної
поверховості.

Житловий будинок садибного типу -
житловий будинок, розташований на
окремій земельній ділянці, який
складається із житлових та допоміжних
(нежитлових) приміщень.

Введеними у дію з 1 січня 2006 року ДБН
В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення",
затвердженим наказом Держбуду України
від 18.05.2005 № 80, житлові будинки
класифіковано на одноквартирні та
багатоквартирні (Додаток Б).

Одноквартирним житловим будинком є
індивідуальний житловий будинок, що
має прибудинкову ділянку.

Проте, з матеріалів справи убачається,
що позивачем виготовлено проект щодо
реконструкції АДРЕСА_1

Згідно повідомлення КП ВЖРЕП -16 від
25.09.2013 року за вих. 990, житловий будинок
АДРЕСА_1 до 1917 року забудови,
одноповерховий, п»ятиквартирний,
загальною площею 328,37 кв.м, житловою -179,7
кв.м та перебуває на балансі КП ВЖРЕП -16
(а.с.93 т.1).

На підтвердження того, що даний будинок
не є садибним (котеджним) житловим
будинком, а квартира 2 його частиною,
свідчить і дані технічного паспорту на
вказану квартиру в якому зазначено, що
згадана квартира розміщена на першому
поверсі одноповерхового будинку і
являє собою окрему квартиру, що
складається із 2-х жилих кімнат, кухні,
коридора та кладочки (а.с.32-35 т.1).

Так само, зі змісту судового рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 22.07.2013 року, на яке
посилався позивач, убачається, що
будинок, в якому розташована квартира
АДРЕСА_1 є багатоквартирним (а.с.36,37 т.1).

Окрім того, характерною ознакою
садибного (котеджного) житлового
будинку є те, що він повинен бути
розміщений на земельній ділянці, яка
відведена для його будівництва. Проте,
доказів на підтвердження того, що
власники квартири мають в користуванні
чи іншому володінні земельну ділянку
не надано та не встановлено судом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що позивач мав розробляти
проект проведення реконструкції
квартири АДРЕСА_1 на підставі та з
дотриманням вихідних даних, а саме:
містобудівних умов і обмежень.

Отже, постанова № 97/6-Ю від 07.10.2013 року
про накладення штрафу на ПП "Ідеал
Центр" у розмірі 103230 грн. та припис № 77
від 25.09.2013 винесені з дотриманням вимог
чинного законодавства, тобто в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При вирішенні вказаної справи, суд
першої інстанції обґрунтовано не
прийняв до уваги висновок
Житомирського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №676/749/13-25 від 13.12.2013 року та
висновок від 11.01.2013 року, з приводу того,
що будинок АДРЕСА_1 за конструктивною
схемою, поверховістю та функціональним
призначенням приміщень, задовольняє
визначенню індивідуальний (садибний)
житловий будинок, а квартира АДРЕСА_1 є
його частиною.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також, достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.5 ст.82 КАС України,
висновок експерта для суду не є
обов»язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові.

Проте, як убачається з матеріалів
справи, судом першої інстанції при
розгляді справи судова експертиза не
призначалася та питання про її
призначення не виносилося, а тому
надані до матеріалів справи експертні
висновки та звіти не є висновками
судової експертизи в розумінні ст. 82
КАС України та не є належними та
допустимими доказами по вказаній
справі.

Окрім того, як встановлено судом першої
інстанції, ПП "Ідеал-Центр" на
замовлення ОСОБА_5 було виготовлено
декілька робочих проектів
реконструкції частини житлового
будинку (квартира АДРЕСА_1 Однак, з
наданих висновків незрозуміло який із
цих проектів був предметом
дослідження. Окрім того, звіт № 18.08.3173.13
та експертні висновки Житомирської
товарної аграрно-промислової біржі не
містять інформації, яка стосується
предмету доказування в даній справі та
не спростовують наявність
встановлених порушень.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо безпідставності
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Ідеал-Центр" залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Приватне підприємство
"Ідеал-Центр"
вул.Котовського,16,м.Житомир,10014

3- відповідачу Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

- ,