Справа № 826/2567/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2014 року 16:09 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Чистий Світ - Трейд»
доДержавної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 10.02.2014р., ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чистий Світ - Трейд»
(далі по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані податкові
повідомлення - рішення прийняті
відповідачем протиправно, а тому
підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржувані рішення прийняті
В судовому засіданні 23.04.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Чистий Світ - Трейд» за результатами
якої 23.01.2014р. складено акт
№48/26-54-22-01-10/37738933 про результати
документальної виїзної планової
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства за періоди з
10.06.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 10.06.2011р. по
31.12.2012р. (далі по тексту - Акт перевірки).
Актом перевірки встановлено порушення
позивачем п.п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1 статті 14, п.
44.1, 44.6, п.п. 14.1.27, 14.1.36 статті 44, п.п. 138.10.3 п.
138.10 статті 138, п. 138.4, 138.2 статті 138, п.п.
139.1.9 статті 139, п. 140.1.4 статті 140 ПК
України, статті 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.5, 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, п. 3, 5, 7 Порядку
обліку покупців, що отримали
гарантійну заміну товарів або послуг з
гарантійного ремонту
(обслуговування)», в результаті чого
позивачем занижено податок на прибуток
на суму 301 969грн., в тому числі: 1 квартал
2012 року - 90 208грн., 2 квартал 2012 року - 2
671грн., 3 квартал 2012 року - 13 894грн., 4
квартал 2012 року - 195 196грн.; п. 44.1, 44.6
статті 44. п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188,
п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2
статті 200, п. 201.1, 201.2, 201.8 статті 201 ПК
України, статті 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.15, 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, що призвело до
заниження суми ПДВ, що підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет на суму
229 280грн., в тому числі: лютий 2012 року - 31
346грн., квітень 2012 року - 68 325грн., червень
2012 року - 37 380грн., серпень 2012 року - 8
712грн., листопад 2012 року - 83 217грн. та
завищення суми від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду з ПДВ у розмірі 11
860грн., в тому числі за грудень 2012 року -
На підставі встановлених порушень
відповідачем 10.02.2014р. прийняті
податкові повідомлення - рішення
статті 44. п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188,
п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2
статті 200, п. 201.1, 201.2, 201.8 статті 201 ПК
України, статті 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.15, 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ в розмірі 286 600грн., в тому числі
основний платіж - 229 280грн. та штрафні
порушення п.п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1 статті 14, п.
44.1, 44.6, п.п. 14.1.27, 14.1.36 статті 44, п.п. 138.10.3 п.
138.10 статті 138, п. 138.4, 138.2 статті 138, п.п.
139.1.9 статті 139, п. 140.1.4 статті 140 ПК
України, статті 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.5, 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, п. 3, 5, 7 Порядку
обліку покупців, що отримали
гарантійну заміну товарів або послуг з
гарантійного ремонту (обслуговування)»
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 377 461грн., в тому числі основний
платіж - 301 969грн. та штрафні санкції - 75
44.1, 44.6 статті 44. п. 185.1 статті 185, п. 188.1
статті 188, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, п.
200.1, 200.2 статті 200, п. 201.1, 201.2, 201.8 статті 201
ПК України, статті 1, 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, 2.4, 2.15, 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ у розмірі 111 860грн. за грудень
Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що між
позивачем (Виконавець) та ТОВ «Керхер»
(«Замовник») укладено Договір №С 12/43
про надання послуг з гарантійного
ремонту обладнання ТМ «Karcher» від
01.09.2012р. Згідно Додатку №1 від 01.09.2012р. до
Договору №С 12/43 про надання послуг з
гарантійного ремонту обладнання ТМ
«Karcher» від 01.09.2012р. - Гарантійний строк
обладнання складає 12 (дванадцять)
місяців з моменту продажу. Гарантійний
ремонт виконується тільки при
наявності правильно оформленого
гарантійного талону й наявності
печатки продавця в талоні.

Відповідно до Додатку №2 від
01.09.2012р. до Договору №С12/43 про надання
послуг з гарантійного ремонту
обладнання ТМ «Karcher» від 01.09.2012р. в якому
зазначено:

Звіт - документ, що подається
Виконавцем Замовнику, який містить
інформацію про проведення гарантійних
ремонтів та включає наступні
документи: звіт про проведені
гарантійні ремонти копії гарантійних
талонів і корінці оригіналів
гарантійних талонів, ввійшли в даний
звіт.

На підставі звіту Виконавець передає
Замовникові акт про проведені роботи
встановленого зразка і виставляє
рахунок фактуру .

З метою проведення перевірки
правильності обчислення і сплати
податків та викладення об'єктивної
інформації в акті перевірки, головному
бухгалтеру ТОВ «Чистий Світ-Трейд»
Гарбар Н.Ю. було вручено запит
№577/10/26-54-22-01-20 від 15.01.2014р. щодо надання
обґрунтованих письмових пояснень та їх
документальних підтверджень щодо
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» операцій (послуг) з
гарантійного обслуговування (ремонту)
товарів реалізованих на адресу
покупцям та надання до перевірки книги
обліку покупців що отримали заміну
товару або послуги з ремонту
(обслуговування).

На запит ДПІ в Оболонському районі ТУ
Міндоходів у м. Києві ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» надало лист - відповідь (вх.
до ДПІ №1802/10 від 23.01.2014р.), в якому
зазначило, що послуг з гарантійного
обслуговування (ремонту) товарів
реалізованих на адресу покупцям не
виконував та не відображав в
бухгалтерському та податковому обліку
витрати за даними операціями.

Проте до пояснення інших
підтверджуючих документів щодо
відображення (не відображення) в
бухгалтерському та податковому обліку
підприємством під час перевірки не
надано.

В податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» вищезазначені операції
відображено у складі:

- рядка 04 «Витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
всього на суму 114 119,0 грн., а саме:

за 3 квартал 2012 року на суму 61 825грн.; за 4
квартал 2012 року на суму 52 294грн. В
ході перевірки встановлено:

- надання актів здачі - прийняття
робіт (надання послуг), які не
відповідають вимогам первинного
документа, а саме: відсутність посади і
прізвища особи, відповідальної за
здійснення господарської операції (хто
прийняв послуги); відсутність місця
складання документа; що є порушенням
вимог ст. 9 Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 p. № 996-XIV
із змінами та доповненнями, п. 2.4
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88.

- відсутність книги обліку
покупців, що отримали заміну товарів
або послуги з ремонту (обслуговування),
що є порушенням пп.140.1.4, п.140.1 ст.140
Податковою Кодексу України;

- відсутність, не надання до
перевірки акта здачі-прийняття робіт
(надання послуг) на суму - 17 202,85 з ПДВ
грн.

- відсутність гарантійних
талонів і корінців оригіналів
гарантійних талонів, що порушує
умови Додатку №2 від 01.09.2012р. до
Договору №С 12/43 про надання послуг з
гарантійного ремонту обладнання ТМ
«Karcher» від 01.09.2012р.

- порушення п 3, п.5, п.7 Порядку
обліку покупців, що отримали
гарантійну заміну товарів або послуги
з гарантійного ремонту
(обслуговування), затверджений наказом
Державної податкової адміністрації
України від 28 лютого 2011 року N112.

Під час судового розгляду справи,
позивачем були наданні документи, що
підтверджують відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
послуги з гарантійного ремонту
(обслуговування).

Згідно з даними декларації з податку на
прибуток підприємства за 4 кв. 2012р. Сума
рядка 05.1 «Собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг)» складає 14 321 328 грн.

В податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» вищезазначена операція
відображена у складі:

- рядка 04 «Витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
всього на суму 1 085 249,61 грн., а саме:

за 4 квартал 2012 року на суму 1 085 239,61грн.;

- рядка 01 «Доход що враховується при
визначенні об'єкта оподаткування» на
суму 583 048,0 грн., а саме: за 4 квартал 2012
року на суму 583 048грн.

На виконання умов Договору №28/09-12 на
господарське обслуговування від
03.12.2012р. укладеного в м. Києві між ТОВ
«Чистий Світ-Трейд», «Замовник», та ТОВ
«Чистий Світ Фасіліком» «Виконавець»,
Виконавець зобов'язується за завданням
Замовника проводити роботи із
прибирання та господарського
обслуговування об'єктів Замовника
(Додаток №1), а Замовник зобов'язується
приймати та оплачувати ці послуги.
Договір підписаний зі сторони
виконавця ТОВ «Чистий Світ Фасіліком» -
заступником директора Целіковою І.Є. та
зі сторони замовника ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» директором Макицьким В.Л.

З метою проведення перевірки
правильності обчислення і сплати
податків та викладення об'єктивної
інформації в акті перевірки, головному
бухгалтеру ТОВ «Чистий Світ-Трейд»
Гарбар Н.Ю. відповідачем вручено запит
№16238/10/26-54-22-01-20 від 23.12.2012р. щодо надання
обґрунтованих письмових пояснень та їх
документальних підтверджень щодо
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» операцій з отримання
послуг з проведення господарського та
технічного обслуговування приміщень
від ТОВ «Чистий Світ Фасіліком» () згідно договору №28/09-12 від
03.12.2012р.

На вказаний запит ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» надало лист - відповідь та
Додаток №1 до Договору №28/09/42 від
03.12.2012р., Додаток №2 до Договору №28/09/42
від 03.12.2012р. (перелік послуг),
Специфікація №1 до Договору №28/09-12 від
03.12.2012р. за грудень 2012р. (найменування
робіт, послуг).

В податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» вищезазначені документи
відображено у складі:

- рядка 04 «Витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
всього на суму 375013,00 грн., а саме: за 4
квартал 2012 року на суму 375 013грн.

Під час судового розгляду справи,
позивачем були наданні документи, що
підтверджують відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
послуги з гарантійного ремонту
(обслуговування).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Чистий Світ-Трейд» придбало у ТОВ
«Чистий Світ-Фасіліком» послуги з
прибирання, обслуговування офісних та
складських приміщень та прилеглої
території. Сума ПДВ у розмірі 75 002,55 грн.
віднесена ТОВ «Чистий Світ-Трейд» до
складу податкового кредиту грудня 2012р.
на підставі податкової накладної №11
від 29.12.2012р. на загальну суму 450 015,28грн. з
ПДВ, про що свідчить реєстр отриманих
податкових накладних та Додаток 5 до
Декларації по податок на додану
вартість.

Згідно п. 2.1.1 договору. Виконавець
зобов'язаний виконувати роботи з
належною якістю в обсязі і строки,
передбачені в даному договорі й
Специфікаціях до нього, і здавати їх
результат Замовникові, проте під час
перевірки результатів виконаних робіт
позивачем не надано.

- відповідно до наданої специфікації №1
до Договору №28/09-12 від 03.12.2012р. не
можливо встановити які послуги (
роботи) виконувались, з якою
періодичністю та на якому об'єкті.

- наданий на перевірку затверджений
директором ТОВ «Чистий Світ-Трейд»
штатний розпис на січень 2012р. у
кількості штатних одиниць - 214 чол.

- згідно додатку №2 Договору №28/09-12 від
03.12.2012р. Виконавець виконував роботи
(послуги) з пожежної безпеки, згідно ст.
11 Закону України «Про пожежну безпеку»
Господарська діяльність,
пов'язана з наданням послуг і
виконанням робіт протипожежного
призначення, провадиться на підставі
ліцензій, що видаються в порядку,
встановленому законодавством.

Під час судового розгляду справи,
позивачем були наданні документи, що
підтверджують відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
послуги з прибирання.

Відповідно до Договору суборенди
№0103/СА від 01.03.2012р. укладеного в м. Києві
між ТОВ «Чистий Світ-Трейд»,
«Суборендар» в особі директора
Макицького В.Л., що діє на підставі
статуту, з одного боку, та ТОВ «Чистий
Світ Лоджистік», іменована надалі
«Орендар», в особі директора Бабича
Андрія Олександровича, що діє на
підставі статуту, з іншого боку, уклали
договір суборенди, згідно якого
Орендар передає, а Суборендар приймає у
строкове платне користування, без
права викупу, частину нежитлового
приміщення, площею 30 кв.м., що
розташоване за адресою: м. Київ, пр-т.
Московський, 21.

Згідно п. 3.1 договору суборенди
Суборендар протягом строку дії цього
договору щомісячно сплачує Орендарю
орендну плату у сумі, що становить 2100,00
грн. у тому числі ПДВ 350,0 грн.

Відповідно п. 3.2 договору суборенди
Суборендар самостійно сплачує суму
комунальних послуг, інших супутніх
послуг, що випливають безпосередньо з
використанням майна Суборендарем.

Відповідно до Акту прийому передачі
від 01.03.2012р. до Договору суборенди
№0103/СА від 01.03.2012р. укладеного в м. Києві
між ТОВ «Чистий Світ-Трейд», надалі
іменований як «Суборендар» в особі
директора Макицького Валерія
Леонардовича, що діє на підставі
статуту, з одного боку, та ТОВ «Чистий
Світ Лоджистік», іменований надалі
«Орендар», в особі директора Бабича
Андрія Олександровича, що діє на
підставі статуту згідно якого Орендар
передав, а Суборендар прийняв у
користування: Частину нежитлового
приміщення розташованого за адресою м.
Київ, пр-т. Московський 21, площею 30,0 кв.м.

ТОВ «Чистий Світ-Трейд» надано також
акти здачі прийняття робіт всього на
суму 10 500,00 грн., з ПДВ про надання
приміщення в суборенду.

ТОВ «Чистий Світ-Трейд» надано акти
здачі прийняття робіт всього на суму 14
410,51,00 грн., з ПДВ про компенсацію за
використану електроенергію.

В податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» вищезазначені документи
відображено у складі:

- рядка 04 «Витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
всього на суму 20 759,0 гри., а саме:

за 1 квартал 2012 року на суму 3 698,0 грн.; за
2 квартал 2012 року на суму 12 721,0 грн.; за 3
квартал 2012 року на суму 4 340,0 грн.

В матеріалах справи наявні податкові
накладні виписані на адресу позивача
на суму 24910,51грн. з ПДВ.

Як встановлено судом ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» придбало у ТОВ «Чистий Світ
Лоджистік» послуги «з оренди
приміщення» у перевіряємому періоді
згідно договору №0103/СА від 01.03.2012р. Сума
ПДВ у розмірі 4151,75 грн. віднесена ТОВ
«Чистий Світ Трейд» до складу
податкового кредиту на підставі
податкових накладних зазначених в
таблиці №12 акту перевірки, про що
свідчать реєстри отриманих податкових
накладних та Додатки 5 до Декларацій по
податок на додану вартість.

Під час судового розгляду справи,
позивачем були наданні документи, що
підтверджують відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
послуги з суборенди нежитлового
приміщення.

Відповідно до Договору №242 від 31.10.2005р.
укладеного між ТОВ «Чистий
Світ-Лоджистик» (Орендатор) та ЗАТ КВО
«Медапаратура» (Орендодавець)
Орендодавець передав, а Орендатор
прийняв в оренду офісні, складські, та
виробничі приміщення розташовані за
адресою м. Київ, пр-т. Московський 21, та
вказані в додатку №1.

Відповідно до Додатку №1 до Договору
оренди №212 від 31.10.2005р. Генеральний
директор ЗАТ КВО «Медапаратура»
Марченко Ю.Г передав, а директор ТОВ
«Чистий Світ-Лоджистик» Бабич А.О.
прийняв офісне приміщення на 4 поверсі
АПК 17,4 кв. м.

Відповідно до Розділу 8 Договору №242
від 31.10.2005р., строк дії договору з
01.11.2005р. по 30.10.2006р., інших додатків або
додаткових умов до договору щодо
продовження терміну дії договору не
надано.

Відповідно умов Договору про надання
послуг №030112/1 від 03.01.2012р. укладеного в
м. Києві між ТОВ «Чистий Світ-Трейд»,
«Замовник» з одного боку та ТОВ «Чистий
Світ-К», «Виконавець» з другого боку,
уклали договір згідно якого Виконавець
зобов'язується за завданням Замовника
надати послуги визначені п.2.1 в порядку
та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1 договору Виконавець надає
Замовнику наступні послуги:

послуги пов'язані із просуванням
товарів, пошуку клієнтів (покупців); -
консультує клієнтів з приводу
асортименту, якості, а також інших
ознак наявних товарів; вирішує
конфліктні ситуації з клієнтами; надає
вантажно-розвантажувальні послуги;
зберігає товар па власних чи
орендованих складах.

ТОВ «Чистий Світ-Трейд» надано акти
здачі - приймання робіт (надання послуг)
всього на суму 511 033,97 грн. з ПДВ про
надання ТОВ «Чистий Світ-К» послуг щодо
просування товарів-пошуку покупців.

З метою проведення перевірки
правильності обчислення і сплати
податків та викладення об'єктивної
інформації в акті перевірки, головному
бухгалтеру ТОВ «Чистий Світ-Трейд»
Гарбар Н.Ю. вручено запит №16638/10/26-54-22-01-20
від 26.12.2013р. щодо надання обґрунтованих
письмових пояснень та їх
документальних підтверджень щодо
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ-Трейд» операцій з просування
товару та пошуку клієнтів (покупців)
від ТОВ «Чистий Світ -К» () згідно договору №030112 від 03.01.2012р.

Позивачем разом з додатками
надано відповідь з якої судом
встановлено виконання підприємством
послуг, пов'язаних із просуванням
товарів, пошуку клієнтів (покупців).

В податковому обліку ТОВ «Чистий
Світ Трейд» вищезазначені документи
відображено у складі:

- рядка 04 «Витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування» всього на суму 425 862,0
гри., а саме: за 1 квартал 2012 року на суму
425 862,0 грн.

Під час перевірки встановлено, що
відсутність документів які свідчать
про фактичне виконання послуг,
пов'язаних із просуванням товарів,
пошуку клієнтів (покупців).

Проте, під час судового розгляду
справи, позивачем були наданні
документи, що підтверджують виконання
послуг, пов'язаних із просуванням
товарів, пошуку клієнтів (покупців).

Позивачем включено до складу
податкового кредиту за квітень 2012 року
суму ПДВ у розмірі 14 878,74грн., за травень
2012 року - 26 716,36грн., вересень 2012 року - 58
644, 75грн., жовтень 2012 року - 3 428,39грн.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві складено акт №1084/26-59-22-01/38204618
від 01.10.2013р. про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Альта - Ком» () з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 16.08.2012р. по 31.05.2013р., яким
встановлено відсутність поставок
товарів та укладання угод з метою
настання реальних наслідків.
Підприємство має стан - триває
процедура припинення.

Відповідно до п. 201.8. ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованими як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 201.10. ст. 201
Податкового кодексу України, підставою
для нарахування податкового кредиту, є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Згідно з п.п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу;

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку; Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження таких сум
податковими накладними чи митними
деклараціями.

Зокрема згідно з п. 198.6. ст. 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1. ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; є) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК
України не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України" будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Також, слід зауважити, що вчинення
платником податків дій, що мають своїм
результатом одержання податкової
вигоди (звільнення від оподаткування,
зменшення бази або ставки
оподаткування, одержання права на
залік або відшкодування податку на
додану вартість тощо), саме по собі не
означає, що відповідні правочини були
вчинені з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства.

При цьому, з огляду на принцип
персональної відповідальності
платника податку право на податковий
кредит не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Тобто якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету або подання податкової
звітності, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи, а тому сама по собі несплата
податку контрагентом чи неподання ним
звітності (у тому числі внаслідок
ухилення) не може бути підставою для
відмови у праві платника податку на
податковий кредит за наявності факту
здійснення господарської операції.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливої недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

При цьому, слід враховувати вимоги
статті 18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", яка встановлює: якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін; якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними; якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій контрагенти
позивача зареєстровані як юридична
особа в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Таким чином, враховуючи викладені
законодавчі норми та обставини справи,
суд дійшов висновку, що
взаємовідносини позивача з
контрагентами, які на момент
здійснення господарських операцій
були належним чином зареєстровані як
платники податку на додану вартість,
оформлені договорами, які не були
визнані в судовому порядку недійсними,
а також підтверджені виданими
контрагентом первинними документами,
зокрема, податковими накладними, отже
позивачем були виконані передбачені
законодавством вимоги для
підтвердження права на податковий
кредит та включення відповідних витрат
до складу валових витрат підприємства.

На думку суду, позивач, не може нести
відповідальність ні за несплату
податків контрагентами, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, за умови
необізнаності щодо неї.

Крім того, суд зазначає, що чинне
законодавство не ставить умовою
дійсності правочинів, а також
виникнення податкових зобов'язань
платника у залежність від стану
податкового обліку контрагентів,
фактичного знаходження їх за місцем
реєстрації та наявності чи відсутності
основних фондів у останніх. Позивач не
може нести відповідальність за
виконання його контрагентами своїх
податкових зобов'язань, адже поняття
"добросовісний платник", яке вживається
у сфері податкових правовідносин, не
передбачає виникнення у платника
додаткового обов'язку з контролю за
дотриманням його постачальниками
правил оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань. А відтак за умови не
встановлення податковим органом
наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальника для одержання
товариством незаконної податкової
вигоди, останнє не може зазнавати
негативних наслідків внаслідок діянь
інших осіб, що перебувають поза межами
його впливу.

Судом також враховуються рішення
Європейського суду з прав людини у
справах Інтерсплав проти України (2007
рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти
Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес
Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік,
заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" підлягають
застосуванню судами як джерела права, у
яких визначено, що платника податку не
може бути позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати.

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагент, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з даним
підприємством було одержання
позивачем податкової вигоди.

З врахуванням того, що позивачем надано
первинні документи, що стосуються
господарських операцій за участю його
контрагентів, які фактично
підтверджують реальне здійснення
правочинів і досягнення позивачем
законної мети їх здійснення - придбання
товарів для здійснення господарської
статутної діяльності, направленої на
отримання прибутку, - висновки
відповідача про безтоварність
господарських операцій, вчинених за
участю його контрагентів з мотивів не
спрямованості правочину на реальне
настання наслідків, є надуманими та
такими, що ґрунтуються на припущеннях.
В судовому засіданні відповідачем не
надано допустимих та достатніх доказів
для підтвердження порушення позивачем
податкового законодавства.

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704,
господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Судом встановлено, що також
підтверджується матеріалами справи
позивачем під час судового розгляду
були наданні всі первинні документи, що
підтверджують відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
послуг з суборенди нежитлового
приміщення; послуг з прибирання та
гарантійного ремонту (обслуговування).

Відповідно до частини першої
статті 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесених ним
спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чистий Світ - Трейд»
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від
10.02.2014р. №; № та №.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 12.05.2014 р.

Суддя
В.В. Амельохін