Справа № 825/2238/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/800/45785/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернігові на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
(далі - Управління ПФУ) до Головного
Управління юстиції у Чернігівській
області (далі - Управління юстиції),
третя особа - ОСОБА_2, про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року Управління ПФУ
звернулося до суду з позовом, в
подальшому уточненим, в якому просило:
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Курилець В.І.
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Управління юстиції щодо
винесення постанови про накладення
штрафу від 31 травня 2013 року у розмірі 680
грн у ВП №37372064 про зобов'язання
Управління ПФУ вчинити певні дії на
користь ОСОБА_2 згідно виконавчого
листа, виданого Київським апеляційним
адміністративним судом від 28 березня
2013 року №2а/2506/1424/2012; скасувати
постанову про накладення штрафу,
винесену старшим державним виконавцем
Курилець В.І. відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Управління юстиції
від 31 травня 2013 року у розмірі 680 грн у
ВП №37372064 про зобов'язання Управління
ПФУ вчинити певні дії на користь ОСОБА_2
згідно виконавчого листа, виданого
Київським апеляційним
адміністративним судом від 28 березня
2013 року №2а/2506/1424/2012.

Позов обґрунтовано тим, що постанова
про накладення штрафу за невиконання
рішення суду є незаконною та прийнята з
порушенням норм законодавства,
оскільки рішення суду по виконавчому
листу №2а/2506/1424/2012 виконано повністю - 20
травня 2013 року, на виконання постанови
суду, Управління ПФУ проведено
перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно
до статті 37 Закону України «Про
державну службу». Позивач вважає, що
державний виконавець виходить за межі
своїх повноважень та вимагає в
Управління ПФУ знову виконати судове
рішення, при цьому надаючи власне
тлумачення, яким чином та у
відповідності до яких
нормативно-правових актів.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Управління
ПФУ, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2013 року визнано
незаконною відмову Управління ПФУ щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_2, яка
виплачується на умовах, передбачених
статтею 37 Закону України «Про державну
службу». Зобов`язано Управління ПФУ
здійснити перерахунок пенсії судді у
відставці за період з 1 січня 2012 року,
згідно довідки про заробітну плату
працюючого судді, і виплачувати пенсію
щомісячно в установленому
законодавством розмірі.

3 квітня 2013 року на підставі
виконавчого листа №2-а/2570/1424/2012,
виданого 28 березня 2013 року Київським
апеляційним адміністративним судом,
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Управління юстиції Курилець В.І.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 37372064.

Копія вказаної постанови була
направлена позивачу для відома і
виконання та отримана ним 5 квітня 2013
року.

Оскільки станом на 11 квітня 2013 року
рішення суду боржник не виконав та не
надав підтверджуючих документів,
державним виконавцем відповідно до
статей 5, 11, 75, 89, 90 Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 2 квітня 2012 року
№5115 до Управління ПФУ в м. Чернігові
направлено вимогу щодо виконання
рішення суду в повному обсязі та
надання копії підтверджуючих
документів.

Позивач листом від 22 квітня 2013 року
№6724/06 повідомив відповідача, що
рішення суду виконано та нарахована
різниця в пенсії в сумі 67618 грн 91 коп. та
буде виплачена в травні 2013 року.

В свою чергу, державний виконавець,
проаналізувавши вказаний лист та
встановивши, що Управління здійснило
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», а не Закону України
«Про державну службу», що суперечило
резолютивній частині постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року, направив 19 травня 2013 року
позивачу вимогу щодо виконання рішення
суду в повному обсязі та надання
підтверджуючих документів.

Разом з тим, під час розгляду даної
справи в суді першої інстанції,
представник позивача зазначив, що
Управлінням ПФУ було помилково
проведено перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до Закону України
«Про судоустрій і статус суддів». У
зв'язку з цим, 20 травня 2013 року
позивачем було виправлено помилку та
проведено перерахунок пенсії
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу». Різниця між
нарахованою та фактично отриманою
пенсією склала 5864 грн 58 коп., яка була
включена в основні списки червня 2013
року.

Про вказане виправлення та виконання
рішення Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року Управління ПФУ повідомило
відповідача листом від 23 травня 2013
року.

Проте, з відповіді Управління ПФУ від 23
травня 2013 року державний виконавець
прийшов до висновку, що рішення суду
боржником не виконано, оскільки
позивач обмежив пенсію ОСОБА_2
розміром 80% заробітної плати
працюючого судді та 10 мінімальними
прожитковими мінімумами відповідно до
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року.

Враховуючи невиконання рішення суду
без поважних причин, 31 травня 2013 року
старшим державним виконавцем винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача у розмірі 680 грн.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV)
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 25
Закону №606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Положеннями частини першої статті 27
Закону №606-XIV визначено, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Отже, після спливу строку,
встановленого для добровільного
виконання рішення суду державний
виконавець невідкладно розпочинає
вчиняти дії щодо примусового його
виконання.

Згідно з абзацом першим частини другої
статті 75 Закону №606-XIV у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89
Закону, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що
Управління не виконало постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року в строк для добровільного
виконання, установлений державним
виконавцем в постанові від 3 квітня 2013
року про відкриття виконавчого
провадження. Отже, правильними є
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій, що приймаючи постанову про
накладення штрафу, відповідач діяв
відповідно до вимог Закону №606-XIV.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 червня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й.
Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

М.М. Олексієнко