Справа № 501/5113/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

25 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 501/5113/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Максимович Г.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів -Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м.Іллічівськ Одеської області на
постанову Іллічівського міського суду
Одеської області від 20 січня 2014 року за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Іллічіськ
Одеської області, 3-тя особа: державне
підприємство «Іллічівський морський
торгівельний порт», про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2013 року позивач, ОСОБА_1,
звернулась до Іллічівського міського
суду Одеської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Іллічіськ Одеської області (надалі -
УПФУ) про визнання протиправною
відмови відповідача в зарахуванні
ОСОБА_1трудового стажу роботи медичної
сестри в період з 02 квітня 1984 року по
рік акредитації в
санаторії-профілакторії «Чайка»
Державного підприємства «Іллічівський
морський порт»; зобов'язання
відповідача зарахувати позивачу
трудовий стаж роботи медичної сестри
за період з 02 квітня 1984 року по 2000 рік
для призначення пенсії за вислугою
років.

За результатами розгляду справи, 20
січня 2014 року Іллічівським міським
судом Одеської області ухвалено
постанову про задоволення позову
ОСОБА_1. Визнано протиправною відмову
відповідача в зарахуванні ОСОБА_1
трудового стажу роботи медичної сестри
в період з 02 квітня 1984 року по рік
акредитації в санаторії-профілакторії
«Чайка» Державного підприємства
«Іллічівський морський порт»;
зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу трудовий стаж роботи медичної
сестри за період з 02 квітня 1984 року по
2000 рік в санаторії-профілакторії
«Чайка» Державного підприємства
«Іллічівський морський порт» для
призначення пенсії за вислугою років.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, та прийняти нове рішення по
справі, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що судове рішення прийнято з
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом встановлено, що на підставі
трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.10.1976
року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка:

- з 01.08.1977 року по 19.09.1977 року позивачка
працювала медсестрою
«Білгород-Дністровського роддому»;

- з 03.10.1977 року по 27.08.1982 року - на посаді
медсестри травмвідділу портової
лікарні моряків на водному транспорті
м.Іллічівськ;

- з 24.09.1982 року по 06.11.1983 року - на посаді
медсестри дорослої поліклініки
Іллічівської портової лікарні на
волному транспорті.

- з 02.04.1984 року позивачка працювала на
посаді медсестри
санаторія-профілакторія
«Іллічівського морського
торгівельного порту» та 17.08.1999 року
була звільнена по переводу в
Іллічівський морський торгівельний
порт.

- з 18.08.1999 року - на посаді медичної
сестри по ЛДК вищої категорії;

- 16 вересня 2010 року призначена на
посаду сестри медичної з ЛДК вищої
категорії санаторія-профілакторія
«Чайка». 02.10.2013 року звільнена з посади
за власним бажанням на пенсію за
вислугою років, відповідно до ст. 38 КЗпП
України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивака зверталась до відповідача із
заявою про призначення пенсії на
пільгових умовах за вислугу років.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Рішенням УПФУ № 16 від 09.10.2013 року ОСОБА_1
в призначенні пенсії на пільгових
умовах відмовлено в зв'язку з тим, що її
спеціальний стаж недостатній для
встановлення пенсії на пільгових
умовах. Відповідач зазначив, що
спеціальний стаж позивачки становить 19
років 9 місяців 13 днів (загальний стаж 37
років 11 місяців 1 день), а на призначення
пенсії за вислугою років мають особи,
які набули спеціальний стаж від 25
років.

Крім того, УПФУ зазначило, що ОСОБА_1 з
18.08.1999 року по 15.09.2010 року працювала у
санаторно-оздоровчому комплексі ДП
«Іллічівський морський торгівельний
порт» медсестрою по ЛДК, який не
включено до переліку закладів охорони
здоров'я, не мав відповідної
акредитації, а тому цей період роботи
не включено до спеціального стажу.

Суд апеля інстаец погоджується з судом
першої інст. Щодо неправомірності
відмови

Згідно Постанови КМУ від 15.07.1997 року №
765 «Про затвердження Порядку державної
акредитації закладу охорони здоров'я»,
Міністерству охорони здоров'я України,
Міністерству охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим, обласним,
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям було
доручено забезпечити державну
акредитацію всіх закладів охорони
здоровя до 2000 року.

З акредитаційного сертифікату Серії
МЗ № 000939 вбачається, що
санаторій-профілакторій «Чайка» ДП
«Іллічівського морського
торгівельного порту» є закладом
охорони здоров'я з офіційним визнанням
статусу закладу охорони здоров'я з 11
серпня 2000 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що на період роботи
позивачки до 2000 року законодавством не
була передбачена державна акредитація
закладів охорони здоров'я. Тому
твердження відповідача про те, що
санаторій-профілакторій «Чайка» ІМТП
не мав відповідної акредитації не
відповідає дійсності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років» (з подальшими змінами та
доповненнями) передбачено, що до
установ охорони здоров'я відносяться
лікарняні заклади,
лікувально-профілактичні заклади
особливого типу, лікувально-трудові
профілакторії,
амбулаторно-поліклінічні заклади,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги, заклади переливання
крові, заклади охорони материнства і
дитинства, санаторно-курортні заклади,
санітарно-епідеміологічні заклади,
діагностичні центри. До посад
відносяться - лікарі та середній
медичний персонал (незалежно від
найменування посад).

Робота за спеціальністю в закладах,
установах і на посадах, передбачених
цим переліком, дає право на пенсію за
вислугу років незалежно від форм
власності або відомчої належності
закладів і установ.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що ОСОБА_1 в період з 02 квітня
1984 року по 2000 рік працювала в закладах
та установах охорони здоров'я та
соціального захисту, робота в яких дає
право на пенсію за вислугу років, що не
враховано УПФУ при вирішенні питання
щодо призначення пенсії на пільгових
умовах.

Таким чином, спеціальний стаж роботи
позивачки на посадах охорони здоров'я,
підтверджений трудовою книжкою та
іншими доказами, перевищує 25 років.

Отже, на час звернення позивачки до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за вислугу років, позивачка мала
необхідний спеціальний стаж, який
надає право на пенсію за вислугу років,
встановлену п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Отже суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку про
неправомірність відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії на пільгових
умовах.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Іллічівськ Одеської області -
залишити без задоволення, а постанову
Іллічівського міського суду Одеської
області від 20 січня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Іллічіськ Одеської області,
3-тя особа: державне підприємство
«Іллічівський морський торгівельний
порт», про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
підписання та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після отримання
копії рішення сторонами.

Доповідач, суддя:

Судді: