Справа № 826/3808/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року № 826/3808/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Мазур
А.С., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва Управління з
координації та контролю за виплатою
пенсій Головного управління
Пенсійного фонду України в м.
Києвіпровизнання нечинним та
скасування рішення, стягнення суми,
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва (далі - УПФУ
в Печерському районі м. Києва,
Управління), Управління з координації
та контролю за виплатою пенсій
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі - Управління з
координації та контролю за виплатою
пенсій) про визнання нечинним та
скасування рішення комісії
відповідача 1 про утримання переплати в
розмірі 9676,41 грн.; стягнення з
відповідачів суми безпідставної
переплати в розмірі 2984,20 грн.
Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що рішення
комісії УПФУ в Печерському районі м.
Києва з розгляду питань, пов'язаних із
відшкодуванням коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями та
грошової допомоги не ґрунтується на
законі та порушує права та охоронювані
інтереси позивач щодо своєчасності
отримання пенсійних виплат.
Відповідачі в судові засідання не
з'явилися, про причини неявки суду не
повідомили, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце слухання
справи (що підтверджується поштовими
повідомлення про отримання ухвали про
відкриття провадження у справі, які
залучені до матеріалів справи),
правової позиції щодо поданого позову
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
письмовому провадженні.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, категорія 1 та
перебуває як пенсіонер на обліку в УПФУ
у Печерському районі м. Києва.
Так, на адресу позивача надійшов лист
від УПФУ в Печерському районі м. Києва,
датований 16 січня 2014 року, з якого
вбачається, що у зв'язку з несвоєчасним
повідомленням про працевлаштування у
позивача виникла переплата надбавки по
Постанові Кабінету Міністрів України
від 28.03.2002 № 374 у сумі 9675,41 грн. за період
з 01.04.2002 по 21.12.2011, також переплата
надбавки буде утримуватись за рішенням
комісії по 20% щомісячно до повного
За твердженням ОСОБА_1, рішення комісії
ним отримано не було, про необхідність
повідомлення Управління щодо
працевлаштування позивач не знав, у
зв'язку з чим, для з'ясування обставин,
які послугували виникненню переплати,
направив інформаційний запит від
Листом від 14.02.2014 № 13/4-6 УПФУ в
Печерському районі м. Києва повідомило
позивачу, що на виконання рішення
Печерського районного суду м. Києва від
19.05.2010 № 2-а-280/10 був проведений
перерахунок пенсії в порядку ст. 256 КАС
України в межах стягнення за один
місяць. Виплата донарахованої суми, яка
перевищує бюджетне призначення на
поточний рік буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. А з
врахуванням того, що позивач своєчасно
не повідомив Управління щодо свого
працевлаштування, УПФУ в Печерському
районі м. Києва перевело ОСОБА_1 до
списків працюючих та прийняло рішення
утримувати переплату по 20% щомісячно до
Ст. 46 Конституції України гарантовано
право громадян на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості.
Положенням про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року № 8-2,
визначено, що управління Пенсійного
фонду України у районах, містах і
районах у містах є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду, основним
завданням яких є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсії.
Умови призначення, розмір та гарантії
отримання пенсії за віком, а також
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел, визначені
Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про
пенсійне забезпечення»
(далі-Закон №1788-XII) та Законом України
від 09.07.2013 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі по тексті - Закон
№1058-IV).
Як вбачається з матеріалів справи,
право на призначення пільгових пенсій
позивачу виникло на підставі рішення
Печерського районного суду м. Києва.
Так, відповідно до постанови
Печерського районного суду м. Києва від
19.05.2010 було зобов'язано УПФУ в
Печерському районі м. Києва здійснити
перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1,
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи основної
пенсії згідно вимог ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з розрахунку не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 75% від мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 01.01.2010 року, із
урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України
не підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.
Відповідач у листі від 14.02.2014 за № 13/4-6
зазначив, що згідно матеріалів
пенсійної справи ОСОБА_1 значився як
непрацюючий та отримував підвищення до
пенсії, які встановлені лише цій
Так, постановою Кабінету Міністрів
України № 374 від 28.03.2002 «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також пенсій,
призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не
підвищувались» з 01.04.2002 непрацюючим
пенсіонерам збільшено на 12% пенсій
призначені відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Як вбачається з листа від 16.01.2014 №
803/06 відповідач 1 посилається на те, що
комісією УПФУ в Печерському районі м.
Києва з розгляду питань, пов'язаних із
відшкодуванням коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями та
грошової допомоги, винесено рішення по
пенсійній справі гр.ОСОБА_1, яким
визначено, що сума переплата у розмірі
9675,41 грн. утворилась за період з 01.04.2002
по 31.12.2011 саме у зв'язку із несвоєчасним
повідомлення про працевлаштування, що
не заперечується самим позивачем та
підтверджується безпосередньою копією
На підставі ст. 16 Закону №1058-IV,
визначений обов'язок застрахованої
особи повідомляти територіальні
органи Пенсійного фонду про зміну
даних, що вносяться до її персональної
облікової картки в системі
персоніфікованого обліку та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та про
обставини, що спричиняють зміну
статусу застрахованої особи, протягом
десяти днів з моменту їх виникнення, що
не було зроблено ОСОБА_1
Так, як вбачається із записів трудової
книги, позивач з 15.01.2004 по 28.09.2011
працював на посаді головного
спеціаліста та техніки безпеки та
безпеки дорожнього руху в відділі
лізингу, господарського і сервісного
забезпечення, у зв'язку з цим, позивач
порушив свій обов'язок, передбачений
Законом України № 1058-IV, не повідомивши
УПФУ про працевлаштування та починаючи
з 15.01.2004 по 28.09.2011 отримував пенсію, як
непрацюючий пенсіонер.
Відповідно ст.102 Закону №1788-XII,
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.
Відповідно до ст.103 Закону №1788-XII суми
пенсії, над міру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.
У відповідності до ч.1 Закону №1058-IV
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
Відповідно до ст. 50 Закону №1788-XII, суми
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Розмір відрахування з пенсії
обчислюється з суми, що належить
пенсіонеру до виплати, з якої може бути
відраховано не більш 50 % її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
сум заробітної плати у передбачених
законом випадках. З усіх інших видів
стягнень може бути відраховано не
більше як 20 % пенсії.
Таким чином відповідач повинен був
повідомити Управління про даний факт
для здійснення йому перерахунку
Щодо позовної вимоги, про стягнення з
відповідачів суму безпідставної
переплати в розмірі 2984,20 грн., суд
Як було повідомлено позивачем у
судовому засіданні, з нього на час
розгляду справи вже було стягнено іншу
суму, ніж було заявлено в прохальній
частині адміністративного позову, який
ним був поданий, але при цьому, позивач
не заявив про збільшення позовних
При цьому суду не було надано будь-яких
доказів зі сторони ні позивача, щодо
часткової сплати суми утримання, ні
відповідача, щодо підтвердження такої
сплати та розрахунку суми, яка
залишилась несплаченою станом на
момент розгляду даної справи.
З урахуванням наведеного позовні
вимоги є такими, що не підлягають
Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.
Відповідно до частини 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Враховуючи те, що позивачем не надано
доказів порушення відповідачем його
прав, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України,
адміністративний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.С. Мазур