Справа № К-30274/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2014 р. м. Київ
К-30274/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31 серпня 2010 року в справі за його
позовом до територіального управління
Державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду по Полтавській
області про поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом, в
якому, з урахування заяви про зміну
позовних вимог, зазначав, що у
листопаді 2008 року на виконання
постанови Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2008
року його поновлено на посаді
заступника начальника територіального
управління Держгірпромнагляду по
Полтавській області, проте у грудні 2008
року звільнено на підставі статті 38
Кодексу законів про працю України (за
власним бажанням).

Вважаючи накази про поновлення та про
звільнення з посади недійсними,
оскільки вони були підписані
неповноважною особою, просив їх
скасувати й поновити на роботі.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31 серпня 2010
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач просив
суд скасувати судові рішення та
направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2008
року наказом начальника
територіального управління
Держгірпромнагляду по Полтавській
області від 13 листопада 2008 року №143-к
ОСОБА_4 поновлено на посаді заступника
начальника територіального управління
Держгірпромнагляду по Полтавській
області з 01 квітня 2007 року.

01 грудня 2008 року позивач звернувся із
заявою про звільнення за власним
бажанням без зазначення дати
звільнення й наказом начальника
територіального управління
Держгірпромнагляду по Полтавській
області від 01 грудня 2008 року № 152-к був
звільнений з займаної посади з 01 грудня
2008 року на підставі статті 38 Кодексу
законів про працю України (за власним
бажанням).

Відповідно до виписки з журналу обліку
руху трудових книжок і вкладишів до них
позивач 01 грудня 2008 року отримав
трудову книжку.

Ознайомлення ОСОБА_4 14 листопада 2008
року з наказом про поновлення на посаді
й 01 грудня 2008 року про звільнення з
посади сторонами не заперечується.
Разом з тим, до суду позивач звернувся 01
грудня 2009 року.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(редакції чинній на час розгляду справи
у судах попередніх інстанцій)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 233
Кодексу законів про працю України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У суді першої інстанції відповідач
надав свої заперечення на позов та
заявив клопотання про відмову у
задоволені позовних вимог у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин, таке ж клопотання було
заявлено і у запереченнях на
апеляційну скаргу.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з того, що до суду
позивач звернувся з пропуском
процесуального строку та відсутністю
підстав для його поновлення.

Посилання позивача на те, що при
вирішенні спору підлягає застосуванню
річний строк звернення до суду є
помилковими, оскільки до спірних
правовідносин застосовуються строки,
передбачені Кодексом законів про працю
України.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 04
червня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31 серпня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/