Справа № К/9991/25896/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/25896/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Головного управління
Держкомзему у м. Севастополі на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 29.08.2011р. та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012р. у
справі № 2а-2081/11/2770 за позовом
Приватного підприємства "220 М" до
Головного управління Держкомзему у м.
Севастополі, третя особа Ленінська
районна у місті Севастополі рада про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство « 220М»
звернулось до з позовом до Головного
управління Держкомзему у м.
Севастополі про визнання протиправною
відмови Головного управління
Держкомзему у м. Севастополі в
проведенні державної реєстрації
речового права на користування
земельними ділянками.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що між приватним
підприємством « 220М» та Ленінською
районною у м. Севастополі радою
укладено договори земельного
сервітуту. Право земельного сервітуту
виникає лише після державної
реєстрації цього договору, однак у
реєстрації вказаних договорів
відповідачем відмовлено у зв'язку з
тим, що внесення відповідних
відомостей до Поземельної книги
неможливо, оскільки земельна ділянка
як об'єкт реєстрації у встановленому
порядку не створена.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 29.08.2011р., залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012р., позовні вимоги задоволені.

Визнано протиправною відмову
Головного управління Держкомзему в
м. Севастополі: в
проведенні державної реєстрації
договорів про встановлення особистого
термінового сервітуту від 26.01.2011,
укладених між Приватним підприємством
« 220М» та Ленінською районною в м.
Севастополі Радою на користування
земельними ділянками (сервітут), які
розташовані за адресою: м. Севастополь,
в районі вул. Хрустальова, 137
(кадастрові № № :02:009:0083, :02:009:0084, :02:009:0087, :02:009:0086 та
: 02: 009:0085) та в проведенні
державної реєстрації договорів про
встановлення особистого термінового
сервітуту від 03.06.2011, укладених між
Приватним підприємством « 220М» і
Ленінською районною в м. Севастополі
Радою на користування земельною
ділянкою (сервітут), які розташовані за
адресою: м. Севастополь, в районі вул.
Хрустальова, 139 (кадастрові № № 85 366 000
00:02:009:0092, 85366 000 00:02:009:0088, 85 366 000 00:02:009:0089, 85
366 000 00:02:009:0090 і 85 366 000 00: 02:009:0091).

Зобов'язано відповідача провести
державну реєстрацію договорів про
встановлення особистого термінового
сервітуту від 26.01.2011 на користування
земельними ділянками для установки
торгових павільйонів № 1, 2, 3, 4, 5
(кадастрові № № :02:009:0083, :02:009:0084, :02:009:0087, :02:009:0086 і
:02:009:0085), які розташовані за
адресою: м. Севастополь в районі вул.
Хрустальова, 137, угоджених між
Приватним підприємством « 220М» і
Ленінською районною в м. Севастополі
Радою на підставі рішень № 1513, 1514, 1515,
1516, 1517 від 30.07.2010 Ленінської районної в
м. Севастополі Ради.

Зобов'язано відповідача провести
державну реєстрацію договорів про
встановлення особистого термінового
сервітуту від 03.06.2011 на користування
земельними ділянками для установки
торгових павільйонів № 1, 2, 3, 4, 5
(кадастрові № № 85 366 000 00:02:009:0092, 85 366 000
00:02:009:0088, 85 366 000 00:02:009:0089, 85 366 000 00:02:009:0090
та 85 366 000 00:02:009:0091), які розташовані за
адресою: м. Севастополь в районі
Хрустальова, 139, угоджених між
Приватним підприємством « 220М»та
Ленінською районною в м. Севастополі
Радою на підставі рішень № 54, 55, 56, 57. 58
від 24.12.2010 Ленінської районної в м.
Севастополі Ради.

На постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 29.08.2011р.
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012р. надійшла касаційна
скарга Головного управління
Держкомзему у м. Севастополі, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 30.07.2010р. та 24.12.2010р.
Ленінською районною у м. Севастополі
Радою були прийняти рішення № 1513, 1514,
1515, 1516, 1517 та № 54, 55, 56, 57, 58 про розміщення
на земельних ділянках площею 0,0019 га в
районі вул. Хрустальова, 137 та
Хрустальова, 139 м. Севастополя у
об'єктів малої архітектурної форми -
торгівельних павільйонів № 1, 2, 3, 4, 5
відповідно, для здійснення
підприємницької діяльності без права
капітальної забудови після укладення з
ПП "220м" строком на 5 років договорів
особистого строкового сервітуту на
зазначену земельну ділянку.

Як вбачається з вказаних рішень,
пунктами 2.1 та 2.2 пункту 2, ПП "220М"
зобов'язано протягом трьох місяців з
дня прийняття цього рішення, надати до
Ленінської районної у м. Севастополі
Ради, для підготовки договорів
особистого строкового сервітуту землі,
акт розмежування границь особистого
сервітуту у натурі (на місцевості) у 3-х
примірниках, план меж особистого
сервітуту у 3-х примірниках,
кадастровий план у 3-х примірниках та
довідку про грошову оцінку земельної
ділянки; на протязі чотирьох місяців з
дня прийняття даного рішення укласти з
Ленінською районною у м. Севастополі
Радою договір особистого строкового
сервітуту.

Відповідно пункту 3 зазначених Рішень,
Ленінською районною у м. Севастополі
Радою на Головне управління
Держкомзему у м. Севастополі
покладений обов'язок по забезпеченню
державної реєстрації договорів
особистого строкового сервітуту у
встановленому законом порядку.

На виконання рішень, ПП "220М" з
Ленінською районною у м. Севастополі
Радою від 26.01.2011р., 03.06.2011р. укладені
договори про встановлення особистого
строкового сервітуту стосовно
земельних ділянок площею 0,0019 га кожна,
розташованих у м. Севастополі у районі
вул. Хрустальова, 137 та Хрустальова, 139 м.
Севастополя кадастрові № № :02:009:0083, :02:009:0084, :02:009:0087,
:02:009:0086, :02:009:0085, 85 366 000
00:02:009:0092, 85 366 000 00:02:009:0088, 85 366 000 00:02:009:0089, 85
366 000 00:02:009:0090 та 85 366 000 00:02:009:0091.

Пунктом 12.2. Договорів, зазначено, що
невід'ємною частиною договорів є: план
або схема земельної ділянки;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обтяжень щодо його
використання та нанесенням меж
земельного сервітуту; акт встановлення
меж земельної ділянки у натурі (на
місцевості); акт прийому-передачі
земельної ділянки; витяг з технічної
документації щодо нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки.

Позивач звертався до Головного
управління Держкомзему у м.
Севастополі із письмовими заявами про
проведення державної реєстрації
договорів сервітуту, про що 19.04.2011р. та
28.07.2011р. отримав відповіді про відмову в
проведенні реєстрації відповідного
речового права на підставі того, що
земельні ділянки як об'єкти реєстрації
у відповідному порядку не створені, а
тому внесення відповідних відомостей
органами Держкомзему до Поземельної
книги не є можливим.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що позивач надав відповідачу усі
необхідні документи для проведення
державної реєстрації договорів про
встановлення особистого строкового
земельного сервітуту. Однак дії
відповідача щодо відмови у проведенні
державної реєстрації договорів не
відповідають вимогам Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 09 вересня 2009 року №1021 "Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі", які встановлюють вичерпаний
перелік підстав.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаною позицією судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Спеціальним Законом, який визначає
правові засади державної реєстрації є
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень".

Відповідно до підпункту "б" пункту 2
частини першої статті 4 цього Закону
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців га осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав. Зокрема
- право користування (сервітут).

Механізм реєстрації земельних ділянок
та прав на них передбачений
Постановами Кабінету Міністрів
України від 17 липня 2003 року № 1088 "Про
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного кадастру"
та від 09 вересня 2009 року № 1021 "Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі", а також Тимчасовим порядком
ведення державного реєстру земель,
затвердженим наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02 липня 2003 року №174 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 25 липня 2003 року за № 641/7962.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 17 липня 2003 року № 1088 "Про
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного кадастру"
встановлено, що адміністратором
Державного реєстру прав на землю та
нерухоме майно є державне підприємство
"Центр державного земельного
кадастру", яке здійснює його
формування, ведення, збереження і
забезпечує доступ органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування - до зазначеного
реєстру з підстав і на умовах,
передбачених Законом; проводить
реєстрацію земельних ділянок та прав
на них шляхом внесення записів про
реєстрацію земельних ділянок та прав
на них до бази даних державного реєстру
земель.

Відповідно до Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02 липня 2003 року №2174, реєстратором
державного реєстру земель є структурні
підрозділи Центру Державного
земельного кадастру, які мають доступ
та вносять відомості до бази даних
автоматизованої системи державного
земельного кадастру, ведуть поземельну
книгу, здійснюють видачу та реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди (суборенди)
землі, а також ведуть книгу реєстрації.
Реєстраційна картка земельної ділянки
- це документ, який є складовою частиною
Поземельної книги і містить відомості,
що вносяться до бази даних
автоматизованої системи державного
земельного кадастру.

Згідно з пунктами 16-19 Порядку ведення
Поземельної книги, затвердженого,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 вересня 2009 року № 1021 відомості
про обмеження використання земельної
ділянки, земельний сервітут,
емфітевзис і суперфіцію вносяться до
Поземельної книги на підставі
відповідної документації із
землеустрою, охоронного зобов'язання,
передбаченого законом, договору,
заповіту чи рішення суду.

Для державної реєстрації обмежень
використання земельної ділянки,
земельного сервітуту, емфітевзису і
суперфіцію власник чи набувач права
або уповноважені ними особи особисто
подають до відповідного
територіального органу Держкомзему
заяву про державну реєстрацію
обмежень використання земельної
ділянки та з урахуванням конкретної
ситуації, що склалася, такі документи:
документацію із землеустрою, яка
включає план земельної ділянки та
перелік обмежень використання
земельної ділянки і наявні земельні
сервітути або охоронне зобов'язання;
копії документів, що посвідчують особу
відповідно до о законодавства, а у разі
подання заяви уповноваженою особою -
також нотаріально посвідчену
довіреність (для представника фізичної
особи) або нотаріально засвідчену
копію довіреності, що підтверджує
повноваження представника юридичної
особи; договір, кількість примірників
якого становить на один більше, ніж
кількість сторін договору - у разі
внесення відомостей до Поземельної
книги на підставі такого договору;
нотаріально засвідчену копію заповіту
- у разі внесення відомостей до
Поземельної книги на підставі
заповіту; рішення суду - у разі внесення
відомостей до Поземельної книги на
підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 20 Постанови у
державній реєстрації обмежень
використання земельної ділянки,
земельного сервітуту, емфітевзису
суперфіцію може бути відмовлено, якщо:
1) документація із землеустрою не
містить плану земельної ділянки
переліку обмежень використання
земельної ділянки і наявних земельних
сервітутів, не відповідає вимогам
діючих нормативно-правових актів; 2) в
охоронному зобов'язанні відсутні
відомості про межі земельної ділянки
чи перелік обмежень використання
земельної ділянки; 3) довіреність
або копія довіреності, що підтверджує
повноваження представника, не
посвідчена (засвідчена) нотаріально; 4)
кількість примірників договору не
відповідає необхідній кількості
примірників; 5) копія заповіту не
засвідчена нотаріально.

У разі відмови у державній реєстрації
за результатами перевірки поданих
документів територіальний орган
Держкомзему протягом трьох робочих
днів готує обґрунтований висновок про
відмову в такій реєстрації та повертає
подані документи сторонам або
уповноваженим ними особам для
доопрацювання за актом
приймання-передачі.

Відповідно до пункту 21 Постанови
державна реєстрація обмежень
використання земельної ділянки,
земельного сервітуту, емфітевзису і
суперфіцію в разі відсутності підстав
для відмови в такій реєстрації
здійснюється одночасно з державною
реєстрацією земельної ділянки.

На підставі аналізу зазначених норм
права суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про те, що
відмова відповідача у проведенні
державної реєстрації сервітутів не
відповідає вимогам цих норм. Те, що
спірні земельні ділянки не були
самостійними об'єктами реєстрації не
може бути підставою для відмови у
реєстрації сервітутів, оскільки вони
можуть бути проведені одночасно.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління
Держкомзему у м. Севастополі відхилити,
а постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 29.08.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: