Справа № 819/1166/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа №
9250/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Борщівської районної
державної адміністрації, третя особа
начальник Управління соціального
захисту населення Борщівської
районної державної адміністрації про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому з врахуванням збільшення
позовних вимог, просить стягнути з
відповідача заробітну плату за час
вимушеного прогулу, починаючи з 25
листопада 2011 року та моральну шкоду в
сумі 20000грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її
звільнення з посади начальника відділу
державних соціальних інспекторів
УПСЗН Борщівської РДА проведено з
порушенням норм Кодексу законів про
працю України.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнути з управління соціального
захисту населення Борщівської
районної державної адміністрації в
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 26.11.2011 року по
27.05.2013 року в сумі 29775,01 грн. Постанову
суду в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
межах суми стягнення за один місяць,
відповідно до вимог ч.1 ст.256 КАС України
допустити до негайного виконання. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

ОСОБА_1 оскаржила постанову в частині
моральної шкоди, з підстав неповного
з'ясування обставин справи, порушення
норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд безпідставно
не врахував незаконних дій з сторони
відповідача щодо її незаконного
звільнення, душевного болю та
страждань яких зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї,
приниження її честі, гідності та
ділової репутації, яке виразилося в
подачі до Борщівського РВВС
неправдивих відомостей начальником
управління щодо неї, зведення на неї
брехливих вигадок, тощо.

Вважає, що понесла моральні страждання,
так як відповідач позбавив її більше як
на півтора року грошового
забезпечення, в сім'ї та з друзями
появилися непорозуміння, будучи без
грошових коштів не могла придбати
дітям необхідних продуктів та
предметів першої необхідності,
провести з ними повноцінне дозвілля та
розваги.

Разом з тим, при незаконному звільненні
та виклику в Борщівський РВВС по
неправдивих свідченнях начальника
управління ОСОБА_2 було принижено її
честь, гідність та ділову репутацію, як
в колективі так і за межами.

Просить скасувати постанову в частині
моральної шкоди та прийняти нову, якою
позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працювала з лютого 2000 року в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Борщівської
районної державної адміністрації,
зокрема 01.02.2004 року начальником відділу
соціальних інспекторів.

Згідно наказу Управління праці та
соціального захисту населення
Борщівської РДА №31к від 25.11.2011 року
ОСОБА_1 звільнено з посади начальника
відділу державних соціальних
інспекторів праці та соціального
захисту населення у зв'язку із
виявленою невідповідністю займаній
посаді, яка перешкоджає продовженню
роботи відповідно до п.2 ст.40 Кодексу
законів про працю України, через
відсутність вищої освіти,
представлення нею фіктивного диплому
спеціаліста «Правознавство», а також
враховуючи порушення в роботі,
зафіксовані належним чином, та не
можливістю переведення останньої на
іншу посаду, що не належить до посад
державної служби, у зв'язку із
відсутністю такої.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду по справі
№2-а-1970/4257/11 від 04 квітня 2012 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 про скасування наказу №31-к від
25.11.2011 року, поновлення на посаді
начальника відділу державних
соціальних інспекторів УПСЗН
Борщівської РДА, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди в сумі 10000
грн. відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 04.04.2012 року -
без змін.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 14.03.2013 року постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 04.04.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 року
скасовано. Визнано протиправним та
скасовано наказ Управління праці та
соціального захисту населення
Борщівської РДА №31-к від 25.11.2011 року та
поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державних соціальних
інспекторів Управління праці та
соціального захисту населення
Борщівської РДА. В частині позовних
вимог, щодо стягнення з відповідача на
користь позивача заробітної плати за
час вимушеного прогулу, починаючи з
25.11.2011 року по день поновлення на
роботі, та моральної шкоди в сумі 10000
грн. справу направлено до
Тернопільського окружного
адміністративного суду на новий
судовий розгляд.

Сторонами не оскаржується постанова
суду в частині стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем не доведено
спричинення такої: не представлено
доказів погіршення її стану здоров'я у
зв'язку з хвилюваннями; доказів
відсутності у її сім'ї належних коштів
для свого утримання за час вимушеного
прогулу та вчинення додаткових зусиль
для організації свого життя. Позивач та
її чоловік не вчиняла жодних дій для
отримання допомоги, як малозабезпечена
сім'я, а також ОСОБА_1 не стала на облік в
центр зайнятості для отримання
допомоги по безробіттю та пошуку нової
роботи.

Збільшуючи розмір моральної шкоди в
сумі 20000 грн., суд першої інстанції, з
чим погоджується колегія суддів,
підставно врахував те, що позивачка не
надала жодних доказів в обґрунтування
заявленої суми відшкодування
моральної шкоди.

Також сам факт поновлення позивачки на
роботі, суд розцінює як сатисфакцію
моральної шкоди.

Згідно ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року по справі №819/1166/13-а в частині
стягнення моральної шкоди - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
А.Р.Курилець

О.І.Мікула