Справа № 2а-2150/12/0770
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
Справа № 9104/147892/12

ьвівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Хобор Р. Б., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Закритого акціонерного
товариства «Ужгородрембуд» на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року по справі №2а - 2150/12/0770 за
адміністративним позовом Закритого
акціонерного товариства
«Ужгородрембуд» до Міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» про визнання
дій щодо призначення та проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого майна на 22 квітня 2011 року
протиправними, -

УСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
«Ужгородрембуд» звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до міського
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, із залученням
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» і просило
визнати дії міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області та приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» щодо
призначення та проведення прилюдних
торгів по реалізації арештованого
майна на 22 квітня 2011 року
протиправними.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року позовну заяву залишено без
розгляду.

Позивач не погодився із такою ухвалою
суду першої інстанції і оскаржив її в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу,
а справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що про судове засідання, яке
повинно було відбутися 20 липня 2012 року,
позивач був повідомлений належним
чином, оскільки керівник підприємства
особисто отримав повідомлення про
призначення справи до судового
розгляду. Проте, висновки суду першої
інстанції, що позивач не направив
представника в судове засідання на 06
липня 2012 року без поважних причин, є
безпідставними, так як про це судове
засідання суд першої інстанції
позивача не повідомляв. У матеріалах
справи відсутні докази, які б
підтверджували належне повідомлення
позивача про судове засідання 06 липня
2012 року.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач по справі), відповідач та третя
особа в судове засідання представників
не направили, хоча були належним чином
та у встановленому законом порядку
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання. При цьому, від осіб,
які беруть участь у справі, відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

Тому, відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подану апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач, незважаючи на завчасні
повідомлення про час та місце судового
розгляду справи, повторно не направив
представника в судове засідання, не
повідомивши про причини неприбуття.
Також, заяви про розгляд справи за
відсутності представника позивача до
суду не надходила. Вказані обставини,
на думку суду першої інстанції, є
достатніми підставами, передбаченими
ст. ст. 128, 155 Кодексу адміністративного
судочинства України для залишення
позовної заяви без розгляду.

Проте колегія суддів апеляційного суду
не погоджується з висновками суду
першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 155 ч. 1 п. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позивач повторно не прибув (не направив
представника) у судове засідання без
поважних причин і якщо від нього не
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено
наслідки неприбуття в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі.
Зокрема, суд відкладає розгляд справи у
разі неприбуття в судове засідання
позивача (представника позивача),
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового засідання, а у
випадку повторного неприбуття в судове
засідання позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
і також якщо від нього не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності, суд залишає позовну заяву
без розгляду.

Тобто, повторне неприбуття позивача
(представника позивача) в судове
засідання без поважних причин, як
підстава залишення його позовної заяви
без розгляду відповідно до ст. 155
Кодексу адміністративного судочинства
України, пов'язана з належним
повідомленням позивача про дату, час і
місце судового розгляду.

Як убачається з матеріалів справи,
ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
справу призначено до судового розгляду
на 11 годину 30 хвилин 06 липня 2012 року. Про
направлення особам, які беруть участь у
справі, копії ухвали у матеріалах
справи є супровідні листи, проте дані
про отримання особами поштової
кореспонденції відсутні.

Згідно довідки, складеної секретарем
судового засідання, в судове засідання
06 липня 2012 року особи, які беруть участь
у справі не з'явилися, розгляд справи
відкладено на 09 годину 40 хвилин 20 липня
2012 року. Також у зв'язку із неявкою в
судове засідання представників осіб,
які беруть участь у справі, та у
відповідності до ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
технічними засобами не проводилося.

07 липня 2012 року повістка про виклик до
суду на 09 годину 40 хвилин 20 липня 2012
року керівника підприємства (позивача)
Поповича Ю. Ю. була відправлена
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення на
його адресу і 12 липня 2012 року до суду
повернулося повідомлення про вручення
повістки 07 липня 2012 року особисто
Поповичу Ю. Ю..

Відправлену позивачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення повістку про
виклик представника позивача до суду
на 20 липня 2012 року не вручено і до суду
повернулося поштове відправлення з
відміткою на конверті «За закінченням
терміну зберігання».

Згідно із ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються юридичним особам - за
адресою місцезнаходження, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців та
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за такою адресою. Якщо особа, яка бере
участь у справі, відсутня за такою
адресою, слід вважати, що судовий
виклик або судове повідомлення
вручено їй належним чином. Не вручення
з поважних причин протягом п'яти
календарних днів після надходження до
об'єкта поштового зв'язку призначення
рекомендований лист повертається до
суду із зазначенням причин невручення.

Стаття 35 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає
порядок вручення повістки. Зокрема,
повістка вручається під розписку, а
особа, яка вручає повістку, зобов'язана
повернути до адміністративного суду
розписку адресата про одержання
повістки, яка приєднується до справи.
Вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником і це
підтверджується підписом відповідної
службової особи. Тобто, вказаною нормою
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено випадок, коли факт
вручення повістки презюмується,
незалежно від фактичного ознайомлення
з повісткою.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
відсутня за адресою, не повідомила про
зміну адреси вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручено
їй належним чином.

Таким чином, презумпція належного
повідомлення у разі, якщо повернулося
поштове повідомлення із повісткою, яка
не вручена адресату з незалежних від
суду причин має місце у випадках: якщо
особа, яка бере участь у справі, не
повідомила суд про зімну адреси; була
відсутньою за цією адресою або
відмовилася прийняти повістку;
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресаті з
незалежних від суду інших причин.

В контексті положень ст. ст. 33, 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів також зазначає,
що в матеріалах справи відсутні дані,
що судова повістка про виклик в судове
засідання 06 липня 2012 року надсилалася і
доставлялася за адресою
місцезнаходження позивача, у тому
числі відсутні і повернуті суду
поштові відправлення з певними
відмітками про причини невручення.

Крім цього, у відповідності до ст. ст. 41,
42 Кодексу адміністративного
судочинства України суд під час
судового розгляду справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. Одночасно з
технічним записом судового засідання,
секретарем судового засідання
ведеться журнал судового засідання. У
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
пристрою не здійснюється. Статтею 124
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що у призначений час
головуючий відкриває судове засідання,
а секретар в свою чергу доповідає
судові, хто з викликаних та
повідомлених осіб прибув у судове
засідання, чи вручено судові повістки
та повідомлення, а також хто в судове
засідання не прибув.

Відповідно до змісту оскаржуваної
ухвали суду першої інстанції, вона
постановлена у відкритому судовому
засіданні 20 липня 2012 року за участі
секретаря судового засідання, проте
згідно довідки секретаря судового
засідання, фіксування судового
засідання за допомогою технічного
засобу 20 липня 2012 року не
здійснювалося.

Статтею 6 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено право
кожної особи на судовий захист в
порядку, передбаченому цим Кодексом і
ніхто не може бути позбавлений права
на розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена. Тобто, залишення
адміністративного позову без розгляду,
як обмеження права особи на розгляд її
справи в порядку адміністративного
судочинства, повинно бути
обґрунтованим і належним чином
мотивованим.

При таких обставинах висновок суду
першої інстанції про повторну неявку
належним чином повідомленого позивача
в судове засідання без поважних причин,
на думку колегії суддів, не
підтверджений матеріалами справи.

Тобто, наявні у справі матеріали не
підтверджують обставин, на які
посилається суд першої інстанції, як на
підставу прийняття оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи. Згідно ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства України
у мотивувальній частині ухвали
зазначаються мотиви, з яких суд дійшов
до певних висновків, і закон, яким
керувався суд при постановленні
ухвали.

При таких обставинах висновок суду
першої інстанції про повторну неявку
належним чином повідомленого позивача
в судове засідання без поважних причин,
на думку колегії суддів, не
підтверджений матеріалами справи.

Порушення норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання та невідповідність
висновків суду обставинам справи
згідно ст. 204 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвалу з
наведених вище мотивів слід скасувати,
а матеріали справи за вказаним
адміністративним позовом - направити
до Закарпатського окружного
адміністративного суду для
продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства
«Ужгородрембуд» задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року по справі №2а - 2150/12/0770 скасувати.

Матеріали справи за адміністративним
позовом Закритого акціонерного
товариства «Ужгородрембуд» до
Міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» про визнання
дій щодо призначення та проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого майна на 22 квітня 2011 року
протиправними направити до
Закарпатського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. Б. Хобор

І. О. Яворський