Справа № 1519/2а-1053/11
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1519/2а-1053/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мазун І.А.

Одеський апеляційний
адміністративного суд у складі
колегії:

Доповідача, судді - Димерлія О.О.

судді - Єщенка О.В.

судді - Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.Одеси
на ухвалу Малиновського районного суду
м.Одеси від 28 січня 2014 року про
встановлення або заміну способу та
порядку виконання судового рішення по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2013 року відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області звернувся
до суду із заявою про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
постанови Малиновського районного
суду м.Одеси від 30 березня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якій
просив змінити спосіб виконання
рішення суду із зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
перерахувати та виплатити ОСОБА_1
пенсію в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, спричинену здоров'ю в розмірі
75-ти відсотків мінімальної пенсії за
віком у відповідності до ст.ст. 50, ч.4 ст.
54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» з 21.08.2010р. з
урахуванням отриманих ним сум на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси на користь ОСОБА_1 нарахованої,
але не виплаченої суми боргу у розмірі
11188 грн.

За результатами розгляду заяви, 28 січня
2014 року Малиновським районним судом м.
Одеси постановлено ухвалу про
задоволення вимог відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області. Змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Малиновського районного суду м. Одеси
від 30 березня 2011 року на підставі
виконавчого листа №1519/2а-1053/11, виданого
30 березня 2013 року судом першої
інстанції, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси на
користь ОСОБА_1 суми коштів у розмірі
11188 (одинадцять тисяч сто вісімдесят
вісім) грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, УПФУ звернулось до суду з
апеляційною скаргою, в якій ставить
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
є незаконним та необгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що Постановою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 30.03.2011 року УПФУ зобов'язано
здійснити відповідні дії по
нарахуванню підвищення до пенсії на
користь ОСОБА_1 за період з 21.08.2010 року.

Як було встановлено, УПФУ в м. Херсоні
вищевказане судове рішення не
виконано, оскільки боржником було лише
формально здійснено нарахування, однак
фактична виплата заборгованості
ОСОБА_1 здійснена не була з посиланням
на припинення державного бюджетного
фінансування.

Згідно до положень ч.1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку
тощо), державний виконавець може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил
зазначеної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Виходячи з правил цієї норми
вбачається, що відсутність коштів у
УПФУ для виконання постанови суду
можливо віднести до тієї обставини, на
підставі якої боржнику надається право
на розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання чи
право на вимогу про зміну способу і
порядку виконання - обставини, які
роблять виконання неможливим.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційної скарги
обґрунтованими та звертає увагу на те,
що виконання постанови суду першої
інстанції щодо виплати відповідних
нарахувань фактично можливе, хоча й за
певних умов, тобто за наявності
фінансування з Державного бюджету.

Апеляційний суд погоджується також з
доводами апеляційної скарги стосовно
того, що оскаржуваною ухвалою фактично
змінено судове рішення по суті
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Пунктом 2 частини 2 статті 162 КАС України
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, аналізуючи зміст вимог
подання вбачається, що державною
виконавчою службою ставиться питання
фактично змінити по суті судове
рішення та вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття постанови Малиновського
районного суду м. Одеси від 30.03.2011 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції не мав на це процесуальних
повноважень, оскільки в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанції,
відповідно до вимог ст. ст. 198, 223 КАС
України.

Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України:
«Підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання…».

Підсумовуючи все вище зазначене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про необхідність скасування ухвали
Малиновського районного суду м.Одеси
від 28 січня 2014 року та прийняття нового
рішення.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 199, 202, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси -
задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду
м.Одеси від 28 січня 2014 року скасувати та
прийняти нову ухвалу суду.

У задоволенні заяви відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
зміну способу та порядку виконання
рішення суду - відмовити повністю.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її підписання,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
моменту отримання копії рішення
сторонами.

Доповідач-суддя:

Судді: