Справа № 523/18451/13-а
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2013-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2013 р.

Суддя Суворовського районного
суду м. Одеси Малиновський О.М.
розглянувши в порядку скороченого
провадження, в м. Одеса,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Національного університету
харчових технологій - провизнання
протиправною бездіяльність,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовними вимогами в яких просить
визнати протиправною бездіяльність
відповідача, яка полягала у ненаданні
відповідей на запити ОСОБА_1 від
11.09.2013р., від 23.09.2013р., від 31.10.2013р. Просить
зобов'язати відповідача протягом п'яти
днів надати належні обґрунтовані
відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.09.2013р.,
від 23.09.2013р., від 31.10.2013р. відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_1 11.09.2013р., 23.09.2013р., 31.10.2013р.
звертався до Національного
університету харчових технологій (далі
за текстом НУХТ) із запитами щодо
надання йому публічної інформації. На
запит від 11.09.2013р. НУХТ надало позивачу
відповідь 16.09.2013р. Проте, позивач
вважає, що у наданої відповіді були
порушені його права, а саме: не було
надано завірену копію довіреності,
видану університетом на ім'я директора
закладу освіти «Одеській інститут
післядипломної освіти НУХТ»; не надано
копії нормативно-правових актів, які
прийняті МОН України, в частині
виконання Закону; не надано інформацію,
якою володіє НУХТ щодо гуртожитку
Державного закладу освіти «Одеський
інститут післядипломної освіти НУХТ».
Не погоджується позивач і з отриманими
відповідями від відповідача від
30.09.2013р., на його запити від 23.09.2013р. та
31.10.2013р. відповідно, посилаючись на те,
що відповідачем повторно не надано
копію довіреності, не наданий штатний
розпис гуртожитку, завірені копії
документів щодо надзвичайних ситуацій,
трудових конфліктів та інших
документів, завірені копії документів,
які містять інформаційні вимоги для
посад співробітників гуртожитку,
відмовлено у наданні документів та
інформації стосовно замовлення
відповідачем фінансових послуг. На
думку позивача зазначена вище відмова
є порушенням його прав на отримання
повної та достовірної інформації. Дані
обставини стали підставою для
звернення до суду.

Від відповідача до суду надійшли
письмові заперечення в яких
пред'явлені позовні вимоги не визнанні
в повному обсязі. Представником НУХТ
було зазначено, що позивачу на його
запити були надані повні та
обґрунтовані відповіді. Вважає, що
підстав для задоволення позовних вимог
не має. Посилаючись на зазначені
обставини, просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.183-2 КАС України справу
розглянуто в порядку скороченого
провадження.

При вирішенні даного спору, суддя
виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» №2939-VI
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується
шляхом: систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях, на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет, на
інформаційних стендах, будь-яким іншим
способом, а також надання інформації за
запитами на інформацію (ст. 5 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації»№2939-VI).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» №2939-VI розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються: 1) суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; 2) юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів; 3)
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; 4) суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них. Усі розпорядники інформації
незалежно від нормативно-правового
акта, на підставі якого вони діють, при
вирішенні питань щодо доступу до
інформації мають керуватися цим
Законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» №2939-VI суб'єктами відносин
у сфері доступу до публічної
інформації є, зокрема, запитувачі
інформації, до яких належать фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень.

Таким чином, ОСОБА_1 у даній справі
належить до суб'єктів, які мають право
запитувати інформацію в порядку,
встановленому вказаним Законом.

НУХТ є вищим навчальним закладом
державної форми власності. Стаття 1
Закону України «Про вищу освіту»
визначає вищий навчальний заклад
державної форми власності як вищий
навчальний заклад, заснований
державою, що фінансується з державного
бюджету і підпорядковується
відповідному центральному органу
виконавчої влади. Відтак, відповідач є
розпорядником інформації в розумінні
ст. 13 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_1 звернувся до відповідача з
інформаційним запитом від 11.09.2013р.

НУХТ 16.09.2013р. надало ОСОБА_1 відповідь
на його звернення від 11.09.2013р. У
відповіді відповідачем не було надано
копію довіреності виданою НУХТ на ім'я
директора Державного закладу освіти
«Одеський інститут післядипломної
освіти НУХТ» та з цього приводу у
відповіді відсутні будь-які
обґрунтування. Відсутність у відповіді
взагалі інформації про відповідь з
цього питання розцінюється як відмова
у наданні відповіді та є неправомірною
у розумінні ч.2 ст.22 Закону України
№2939-VI. В цій частині позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтовані.

У відповіді на запит від 11.09.2013р. також
не надані завірені копії документів,
які прийняті Державним закладом освіти
«Одеський інститут післядипломної
освіти Національного університету
харчових технологій» (далі за текстом
ДЗО «ОІПДО НУХТ»)на виконання Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», з посиланням на те, що такі
документи не приймалися. В зв'язку з чим
не вбачається підстав вважати, що
відповідачем було порушено право
позивача на отримання інформації. Не
надані документи, які містять
інформацію про гуртожиток ДЗО «ОІПДО
НУХТ» з посиланням на те, що така
інформацію міститься у значеної
кількості документів, було
рекомендовано ОСОБА_1 уточнити запит.

Посилання позивача про порушення його
права на отримання інформації по 2 та 3
питаннях у запиті від 11.09.2013р. є
безпідставними, оскільки з його боку
такі питання не були конкретизовані.

В запиті від 23.09.2013р. ОСОБА_1 просив
направити йому копії довіреності,
виданої НУХТ директору ДЗО «ОІПДО
НУХТ», дійсних у період з 01.01.2012р. по
день звернення.

НУХТ було відмовлено у наданні
довіреності з посилання на наявність
персональних даних директора у
довіреності, обробка яких, згідно ст.6
Закону України «Про захист
персональних даних» не допускається
без його згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту, якщо
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону (ст.22
Закону України Закону України №2939-VI).

При вирішенні вказаного спірного
питання, слід виходити з того, що
визначаючи режим інформації про особу
як конфіденційної, слід виходити з
базового закону в галузі
інформаційного законодавства, яким є
Закону України №2939-VI, зокрема ч.5 ст.6
Закону, визначає перелік персональних
даних фізичних осіб, які заборонено
відносини до інформації з обмеженим
доступом, а саме, не може бути обмежено
доступ до інформації про
розпорядження бюджетними коштами,
володіння, користування чи
розпорядження державним, комунальним
майном, у тому числі до копій
відповідних документів, умови
отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно.
Поняття конфіденційності визначено ст.
7 Закону України №2939-VI, яка визначає, що
не може бути віднесена до
конфіденційної інформація, зазначена в
частині 1 і 2 ст. 13 цього Закону. Зокрема
не відноситься до конфіденційної
інформація про особу, якщо вона виконує
делеговані повноваження суб'єктів
владних повноважень згідно із законом
чи договором, включаючи надання
освітніх, оздоровчих, соціальних або
інших державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків (п.3 ч.1 ст.13 Закону
України №2939-VІ).

Зважаючи на викладене слід визнати
неправомірною відмову відповідача у не
надані ОСОБА_1 копії довіреності
виданої НУХТ на ім'я директора ДЗО
«ОІПО НУХТ».

Відповідачем на запит ОСОБА_1 від
23.09.2013р. було відмовлено:

у наданні інформації щодо штатного
розпису гуртожитку ДЗО «ОІПО НУХТ» з
посиланням на те, що НУХТ не є
розпорядником запитаної інформації у
відповідність до п.п.2,3 ч.1 ст.13 Закону
України №2939-VI;

з тих же підстав було відмовлено у
наданні завірених копії документів
щодо інформації з надзвичайних
ситуацій, трудових конфліктів та інших
документів, а також документів, які
містять інформацію про факти будь-яких
перевірок та/або порушень гуртожитком
ДЗО «ОІПО НУХТ» норм чинного
законодавства України, які мали місце
протягом 2011-2013років.

ОСОБА_1 вважає, що така відмова є
порушенням ч.2 ст.22 Закону України
№2939-VI, так як п.2 ч.1 та п.3 ч.1 ст.13 цього
Закону визначено, що розпорядником
інформації є юридична особа, якою є
НУХТ. Такі твердження позивача слід
відхилити так як у відповідність до п.2
ч.1 та п.3 ч.1 ст.13 Закону України
№2939-VIрозпорядниками інформації
визнаються юридичні особи, що
фінансуються з державного бюджету - в
частині інформації щодо використання
бюджетних коштів, та інформації в
частині виконання їхніх обов'язків.
Така інформація позивачем від
відповідача не вимагалася, а
підстави,на які посилається ОСОБА_1 у
порушення своїх прав є безпідставні.
Разом з тим, слід визнати, що відповідач
відмовляючи у надані інформації, був
зобов'язаний у відповідність до ч.3 ст. 22
Закону України №2939-VI направити запит
ОСОБА_1 в цій частині належному
розпоряднику інформації з одночасним
повідомленням про це запитувача.
Відтак в цій частині відповіді на запит
ОСОБА_1 від 23.09.2013р. має місце порушення
прав позивача з боку НУХТ.

Додатково ОСОБА_1 в запиті від 23.09.2013р.
просив НУХТ надати завірені копії, які
містять інформацію з кваліфікаційними
вимогами для посад співробітників
гуртожитку ДЗО «ОІПО НУХТ».
Відмовляючи у надані інформації
відповідач послався на наявність у
документах, які запитуються,
відомостей про персональні дані
співробітників гуртожитку, обробка
яких, відповідно до ст. 6 Закону України
«Про захист персональних даних» не
допускається без їх згоди.

Частина 7 ст.6 Закону України №2939-VI
визначає, що обмеженню доступу
підлягає інформація, а не документ.
Якщо документ містить інформацію з
обмеженим доступом, для ознайомлення
надається інформація, доступ до якої
необмежений.

ОСОБА_1 у своєму запиті ставив питання
про надання інформації стосовно
кваліфікаційні вимоги до посад
співробітників гуртожитку, а не просив
надати йому відомості щодо осіб, які
обіймають такі посади, відомості про
яких можуть мати обмежений доступ. При
таких обставинах, відмова відповідача
у наданні такої інформації є
неправомірною. За таких обставин слід
погодитися з доводами ОСОБА_1 про
можливість відповідача надати копії
документів з кваліфікаційними
вимогами співробітників гуртожитку
без зазначення персональних даних,
оскільки як зазначено вище, якщо
документ містить інформацію з
обмеженим доступом, для ознайомлення
надається інформація, доступ до якої
необмежений.

В наступному, ОСОБА_1 звернувся до НУХТ
з черговим запитом від 31.10.2013р., в якому
просив надати завірену копію угоди та
фінансові документи щодо передбачення
витрат ДЗО «ОІПО НУХТ» на замовлення
юридичних послуг, документи, що містять
інформацію про здійснення оплати
згаданих послуг й мотивацію замовлення
послуг у конкретного контрагента.

У відповіді НУХТ від 05.11.2013р. ОСОБА_1
було відмовлено у надані інформації
на запит від 31.10.2013р. з посиланням на те,
що інформація яка запитується
позивачем не відноситься до освітніх
послуг, які пов'язані з діяльністю
університету, а відтак відповідач
визначив відсутність правових підстав
для її надання.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
інформацією з обмеженим доступом є: 1)
конфіденційна інформація; 2) таємна
інформація; 3) службова інформація.
Обмеженню доступу підлягає інформація,
а не документ. Якщо документ містить
інформацію з обмеженим доступом, для
ознайомлення надається інформація,
доступ до якої необмежений. Частина 5
той же статті визначає перелік
персональних даних фізичних осіб, які
заборонено відносини до інформації з
обмеженим доступом.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закон України
«Про доступ до публічної інформації»
встановлено вичерпний перелік
випадків коли розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту.

Інформацію яку просив надати ОСОБА_1
відноситься до фінансової діяльності
університету, який в свою чергу
фінансується з державного бюджету.
Отже, інформація, яка була предметом
інформаційного запиту позивача, може
вважатися такою, що створена в процесі
виконання суб'єктом владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством, що
в свою чергу дає позивачу право на
доступ до неї (інформації), в тому числі
у вигляді копій документів, які
зазначені в запиті.

Інформацію яку просив надати ОСОБА_1 у
своєму запиті від 31.10.2013р., не належить
до документів, які містять інформацію з
обмеженим доступом в розумінні статті 6
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», не належить до
конфіденційної інформації в розумінні
статті 7 даного Закону, а також до
таємної або службової в силу статей 8 та
9 зазначеного Закону.

З огляду на викладене, суддя дійшов
висновку, що позивач, реалізуючи своє
право доступу до інформації за
інформаційними запитами, мав право
отримати достовірну, точну та повну
інформацію або за наявності підстав
вмотивовану відмову, передбачену ст.22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», чого
відповідачем у повному обсязі при
наданні відповідей дотримано не було.

Неможливо погодитися з вимогою
позивача про визнання протиправною
бездіяльність відповідача, так як НУХТ
були наді ОСОБА_1 відповіді у строки
визначені законом, що вказує на
відсутність бездіяльності з боку
відповідача.

Зважаючи на викладене слід дійти
висновку про часткове задоволення
пред'явлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,122,160,161,163,183-2 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ

Визнати протиправними дії
Національного університету харчових
технологій у надані в повному обсязі
відповідей на інформаційні запити
ОСОБА_1 від 11.09.2013р., від 23.09.2013р., 31.10.2013р..

Зобов'язати Національний університет
харчових технологій у п'ятиденний
строк надати належні та обґрунтовані
відповіді на запити ОСОБА_1 на
інформаційні запити від 11.09.2013р. на
питання під №1, на інформаційний запит
від 23.09.2013р. на питання під №1, №4а, №4d,
№4е, на інформаційний запит від 31.10.2013р.,
відповідно до вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання копії постанови.

Суддя -