Справа № 732/2113/13-а
Суддя: Лиманська М. В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/2113/13-а
провадження № 2-а/732/20/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.
м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді Лиманської М.В.,

секретаря Дударенко Ю.П.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Самота В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Городня справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області, начальника
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області майора міліції
Салоїда Володимира Андрійовича про
оскарження правового акту
індивідуальної дії - постанови від
29.10.2013р. -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області та начальника
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області майора міліції
Самоти Володимира Андрійовича про
оскарження правового акту
індивідуальної дії - постанови від
29.10.2013р. у справі про адміністративне
правопорушення. Листом від 19.05.2014
року позивач уточнив особу
відповідача, просив замінити
відповідача2 на начальника Ічнянського
РВ УМВС України в Чернігівській
області майора міліції Салоїда
Володимира Андрійовича

Позовні вимоги мотивуються тим, що
постановою АА2 №337086 від 29.10.2013р.
начальника Ічнянського РВ УМВС України
в Чернігівській області майора міліції
Салоїда В.А. на позивача накладено
штраф в сумі 680 грн. 00 коп. Підставою
винесення постанови було накладення на
нього /позивача/ адміністративного
стягнення за порушення правил
дорожнього руху України, а саме
перевезення пасажирів під час
керування автобусом, в якого не
працював спидометр. Цю постанову
позивач вважає незаконною, оскільки
він не вчиняв порушення правил
дорожнього руху, за яке його притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Городнянського районного суду
від 09 грудня 2013 року вказаний
адміністративний позов ОСОБА_1
залишено без розгляду в зв'язку з
повторною неявкою позивача в судове
засідання.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
р. ухвалу Городнянського районного
суду від 09.12.2013 р. скасовано, а справа
направлена до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

В судове засідання позивач не
з'явився. Письмовою заявою на адресу
суду просив справу розглянути в його
відсутність, оскаржувану постанову
скасувати, як безпідставну та
необґрунтовану.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду справи належним чином
повідомлений, письмовою заявою на
адресу суду просив справу розглянути в
його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, неявка в судове засідання
відповідача відповідно до приписів ч. 4
ст. 128 КАС України не є перешкодою для
розгляду справи, і справа підлягає
вирішенню на підставі наявних у ній
доказів.

З'ясувавши позицію учасників процесу,
викладену письмово, дослідивши докази
та вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 6 КАС України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Стаття 18 КАС України передбачає, що
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КпАП України
керування водієм транспортним засобом,
який використовується для надання
послуг з перевезення пасажирів, що має
несправності, з якими відповідно до
встановлених правил експлуатація його
забороняється, тягне за собою
накладення штрафу від сорока до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що 29.10.2013 року начальником
ВДАІ Ічнянського РВ УМВС в
Чернігівській області майором міліції
Салоїдом В.А. було складено протокол
серії АБ2 № 699778 про адміністративне
правопорушення. З протоколу виходить,
що 29.10.2013 року, о 08 годині 00 хвилин, в м.
Чернігові по вул. Незалежності ОСОБА_1,
керував автобусом БАЗ д.н.з. НОМЕР_1, та
перевозив пасажирів по маршруту
„Незалежності-Вокзал", в якого не
працював спідометр, чим порушив п. 31.4.7 г
Правил дорожнього руху, за що
передбачена відповідальність згідно ч.
2 ст. 121 КпАП України. ОСОБА_1 у протоколі
власноручно зазначив, що він керував
автобусом та перевозив пасажирів по
маршруту „Незалежності-Вокзал", в
якого не працював спідометр .

У ч. 1 ст. 222 КпАП України передбачено, що
справи про адміністративні
правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122
КпАП України розглядають органи
внутрішніх справ ( міліція ). Пункт 3 ч. 2
ст. 222 КпАП України передбачає, що від
імені органів внутрішніх справ (
міліції ) розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати стягнення за
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 2 ст. 121 КпАП України,
мають право - працівники
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України, які мають
спеціальні звання.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач2 Салоїд В.А. являється
працівником Державтоінспекції
Міністерства внутрішніх справ України
та має спеціальне звання - майор
міліції, а тому він мав право
розглядати справу про адміністративне
правопорушення вчинене позивачем і
накладати на останнього стягнення за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

З копії постанови серії АА2№ 337086 від
29.10.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення
встановлено, що начальник ВДАІ
Ічнянського РВ УМВС в Чернігівській
області майор міліції Салоїд В.А.,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення,
встановив, що ОСОБА_1,. працюючий в
„Чернігівавтосервіс" водієм, керував
автобусом БАЗ д.н.з. НОМЕР_1, та
перевозив пасажирів по маршруту
„Незалежності-Вокзал", в якого не
працював спідометр, за що передбачена
відповідальність згідно ч. 2 ст. 121 КпАП
України; відповідач постановив
притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 680 грн. Також
відповідач постановив, що на підставі
ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати
ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою
примусового виконання цієї постанови
органами ДВС стягнути з правопорушника
подвійний розмір штрафу 1360 грн. У
постанові мається відмітка про її
отримання позивачем 29.10.2013 року. ( а.с. 3 ).

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

В ухвалі про відкриття провадження у
справі від 12.11.2013 року, яка була
надіслана відповідачам, суд зобов'язав
останніх у разі заперечення проти
позову у визначені строки надати
письмові заперечення проти позову та
всі матеріали, що були або мали бути
взяті до уваги при прийнятті рішення
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладенні адміністративного
стягнення.

Письмові заперечення на вимогу суду
надійшли від відповідача Салоїда В.А.
Як на докази, підтверджуючі факт
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, які були взяті
відповідачем до уваги при прийнятті
рішення про притягнення позивача
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності та накладенні
адміністративного стягнення,
відповідач послався на акт перевірки
технічного стану колісного
транспортного засобу, в якому
містяться дані про несправність
спідометру та який підписаний
позивачем без зауважень, а також на
протокол АБ2 №699778, в якому містяться
пояснення позивача про те, що він
керував

автобусом та перевозив пасажирів по
маршруту Незалежності-Вокзал, у якого
не працював спідометр.

Статтею 251 КпАП України визначено, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначено
законом порядку орган ( посадова особа )
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно положень ч.2 ст.283 КУпАП,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

В письмовій заяві на адресу суду
позивач зазначив,
що керував 29.10.2013 року автобусом БАЗ
А079.14 д.н.з. НОМЕР_1, пасажирських
перевезень не виконував, так як
знаходився на періодичному технічному
огляді і рухався в порядку
передбаченому п.п.31.5; 31.6 ПДР. Крім того
позивач надав суду документи: витяг з
наказу №153 від 25.10.2013 р., довідку від
01.04.2014 р., дорожній лист від 29.10.2013 р. ( а.с.
43-45 ), в яких містяться дані про те, що
позивач рухався до місця проведення
технічного обслуговування в
автобусний парк підприємства.

Проте посилання позивача на те, що він
не здійснював перевезення пасажирів,
спростовуються письмовими доказами
справи, а саме актом перевірки
технічного стану транспортного засобу
від 29.10.2013 року, протоколом АБ2№699778 від
29.10.2013р та постановою АА2№337086 від
29.10.2013р., в яких стоять підписи позивача
без зауважень щодо змісту цих
документів, та його письмовими
поясненнями в протоколі АБ2№699778 від
29.10.2013р про те, що він здійснював
перевезення пасажирів в автобусі, у
якого не працював спідометр.
Справжність у вказаних документах
підписів особи, що притягується до
адміністративної відповідальності,
позивачем не оспорюється.

За вказаних доказів справи зазначені
посилання позивача не підтверджують
законність його позовних вимог.

Таким чином постанова АА2№337086
від 29.10.2013р., складена начальник ВДАІ
Ічнянського РВ УМВС в Чернігівській
області майор міліції Салоїдом В.А про
накладення адміністративного
стягнення на позивача у вигляді штрафу
в розмірі 680 грн. є законною та
скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Ічнянського РВ УМВС
України в Чернігівській області,
начальника Ічнянського РВ УМВС України
в Чернігівській області майора міліції
Салоїда Володимира Андрійовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Рішення суду є остаточним і постанова
оскарженню не підлягає.

Суддя

М.В. Лиманська