Справа № К/9991/50406/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року м. Київ
К/9991/50406/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за касаційною скаргою управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 2
квітня 2009 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є матір'ю малолітньої
дитини, тому відповідно до статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» має
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку як
застрахована особа у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Проте
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
проводило нарахування та виплату
вказаної допомоги в меншому розмірі.

Просила визнати протиправними дії
Міністерства фінансів України,
Міністерства праці та соціальної
політики України щодо неперерахування
місцевому органу праці та соціального
захисту населення для виплати позивачу
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» в розмірі, що
обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V (із
змінами та доповненнями) за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року;

визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради щодо ненарахування та
невиплати позивачу щомісячної
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» в розмірі, що
обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V (із
змінами та доповненнями) за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007
року;

зобов'язати Міністерство фінансів
України та Міністерство праці та
соціальної політики України
перерахувати місцевому органу праці та
соціального захисту населення, а
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
нарахувати та виплатити позивачу
недоплачену щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» в
розмірі 1982,60 грн, що обчислений з
урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до статті 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V (із
змінами та доповненнями) за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 2 квітня 2009
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Міністерства праці та соціальної
політики України щодо неперерахування
місцевому органу праці та соціального
захисту населення коштів для виплати
ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V (із
змінами та доповненнями) за період з 1
листопада 2007 року по 31 грудня 2007
року.

Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V
(із змінами та доповненнями) за період
з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007
року.

Зобов'язано Міністерство праці та
соціальної політики України
перерахувати місцевому органу праці та
соціального захисту населення, а
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» в
розмірі 655,85 грн, що обчислений з
урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до статті 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V (із
змінами та доповненнями) за період з 1
листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня
2011 року апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
задоволено частково. Постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 2 квітня 2009
року скасовано. Позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради щодо
недовиплати ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради,
судами неповне з'ясування обставин, які
мають значення у справі, та порушення
норм чинного матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
відповідач просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши у межах касаційної
скарги за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судом
першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини та
є застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому має
право на виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Відповідно до положень статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» від 18 січня 2001
року № 2240-III (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення у період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину.

Згідно зі статтею 43 Закону № 2240-III
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

При нарахуванні та виплаті позивачу
цього виду державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався статтею 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V,
якою передбачено, що у 2007 році допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для непрацездатних, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України, а також
пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію, зокрема,
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 зміни,
внесені пунктом 7 статті 71 «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову в задоволенні частини
позовних вимог до Міністерства праці
та соціальної політики України та
Міністерства фінансів України за
безпідставністю, оскільки до
повноважень цих міністерств не
належить нарахування та виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався річний строк.

Відповідно до положень частини першої
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України в тій же редакції
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач дізналася або повинна була
дізнатись про порушення свого права з
дати отримання допомоги у меншому
розмірі, ніж визначено законом, після
винесення Рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007, про що вона й зазначала у
позовній заяві. Позивач звернулася до
суду з позовом у листопаді 2008 року,
тобто з пропущенням річного строку
щодо частини позовних вимог,
клопотання про поновлення строку
звернення до суду не заявляла.
Міністерство фінансів України у
запереченнях на позов наполягало на
застосуванні статей 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(а.с.16).

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
частини позовних вимог за період з 9
липня 2007 року по 31 жовтня 2007 року
в зв'язку з пропущенням позивачем
строку звернення до суду, оскільки на
цьому наполягав відповідач.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції помилково ухвалив
рішення, у якому обчислив та визначив
конкретний розмір допомоги, належної
до виплати позивачу, чим фактично
виконав повноваження, покладені на
відповідача, чого робити був не вправі.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

При зміні судового рішення суду першої
інстанції за приписами пункту 4 частини
першої статті 223 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року скасувати.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 2 квітня 2009
року змінити.

Абзаци другий, третій, четвертий
резолютивної частини постанови
замінити двома абзацами в такій
редакції:

«Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради щодо невиплати в повному
обсязі ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в період з 1 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 1
листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року
згідно з вимогами статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року №
2240-III, виходячи з розміру прожиткового
мінімуму на одну особу в розрахунку на
місяць, встановленому статтею 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V з
урахуванням проведених виплат.»

Абзаци п'ятий, шостий, сьомий
резолютивної частини постанови
вважати абзацами четвертим, п'ятим,
шостим відповідно.

В решті постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 2
квітня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.