Справа № 820/14141/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 820/14141/13-а

Головуючий 1 інстанції:
Бездітко Д.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

при секретарі Зарицька Т.В.

за участю:

представника відповідача - Фатій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.03.2014р. по
справі № 820/14141/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області Мирошниченко Де
Гуардо Ольги Олексіївни, Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції Харківської
області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_2, звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
після уточнення позовних вимог просила
визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області Мирошниченко Де
Гуардо Ольги Олексіївни № 9273372 від 19.12.13
р.; зобов'язати державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області Мирошниченко Де
Гуардо Ольгу Олексіївну здійснити
державну реєстрацію прав власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2;
зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області здійснити
державну реєстрацію прав власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2
на підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 07.08.13 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.03.14 р. по
справі № 820/14141/13-а у задоволенні
позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.03.14 р. по
справі № 820/14141/13-а та прийняти нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в апеляційній
скарзі.

Відповідачі подали письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просили залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення суду
першої інстанції без змін, посилаючись
на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї
та пояснення представника відповідача,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.12.13 р. уповноважений представник
ОСОБА_2, ОСОБА_5, звернувся із заявою №
4343950 про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 07.08.13 р. по справі №2-4792/11, ухвали
Московського районного суду м. Харкова
від 06.09.2013 року по справі № 2-4792/11,
додаткового рішення Московського
районного суду м. Харкова від 08.10.13 р. по
справі №2-4792/11 та ухвали Апеляційного
суду Харківської області від 07.11.13 р. по
справі № 22ц/790/6035/13.

Рішенням Державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області № 9273372 від 19.12.13 р.
відмовлено у державній реєстрації на
зазначену вище квартиру, що
розташована АДРЕСА_1. Підставою для
прийняття рішення державний
реєстратор визначив п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», п. 16 та п. 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
№ 703 від 22.06.11 р., оскільки подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Також в рішенні суду першої інстанції
вказано, що державним реєстратором
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області в оскаржуваному
рішенні № 9273372 від 19.12.13 р. зазначено, що
відповідно наданих судових рішень
судом встановлена недійсність
договору дарування, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 01.04.08
р. за № 1595, та визнано право власності
за ОСОБА_2 на кв. 28, розташовану по вул.
Уборевіча, 18-А у м. Харкові. В процедурі
розгляду заяви встановлена наявність
активного запису про право власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_6 22.07.08 р. № 3675 та зазначено,
що заявником не надані документи, з
яких вбачається припинення дії
вказаного договору купівлі-продажу,
визнання його недійсним, припинення
права власності за ОСОБА_7 та
скасування запису, проведеного на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_6 22.07.08 р. № 3675.

Не погоджуючись з прийнятим державним
реєстратором Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області рішенням,
позивачка звернулася до суду першої
інстанції із вищенаведеними позовними
вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов до
висновку, що державний реєстратор
правомірно прийняв рішення про відмову
у державній реєстрації, оскільки
заявлене позивачем право власності на
квартиру, розташовану АДРЕСА_1, і подані
документи не відповідають вимогам
законодавства, та за відсутності
доказів припинення дії вказаного
договору купівлі-продажу, визнання
його недійсним, припинення права
власності за ОСОБА_7, суд не вбачає
підстав для зобов'язання державного
реєстратора Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області
Мирошниченко Де Гуардо Ольги
Олексіївни та Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області здійснити
державну реєстрацію прав власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2
на підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 07.08.13 р.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як свідчать письмові докази, що
містяться в матеріалах справи, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був укладений договір
дарування квартири від 01.04.08 р.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 1595. Право
власності за ОСОБА_8 на зазначену
квартиру було зареєстровано в КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 17.04.08 р. В подальшому,
між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був укладений
договір купівлі-продажу квартири від
22.07.08 р., розташованої АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстр. № 3675. Право
власності за ОСОБА_7 на зазначену
квартиру було зареєстровано в КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 11.08.08 р.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 07.08.13 р. по справі № 2-4792/11,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 07.11.13 р., визнаний недійсним договір
дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 01.04.08 р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 1595.
Додатковим рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 08.10.13 р. по
справі № 2-4792/11 в частині позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, розташованої
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 22.08.08 р., було відмовлено.

Наведені обставини стали підставою для
висновку суду першої інстанції щодо
того, що заявником до Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції не надані
документи, з яких вбачається
припинення дії вказаного вище договору
купівлі-продажу, визнання його
недійсним, припинення права власності
за ОСОБА_7 та скасування запису,
проведеного на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 22.07.08 р.
за № 3675 приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_6

Колегія суддів зазначає, що відповідно
ч. 1 ст. 328 ЦК України за загальним
правилом право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Разом з тим,
згідно ч. 2 ст. 658 ЦК України якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має права
вимагати його повернення.

В силу приписів ст. 330 ЦК України якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно ст. 388 цього Кодексу майно не
може бути витребуване у нього. Якщо
майно за відплатним договором придбане
у особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно: 1)
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння; 2)
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння; 3)
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, за змістом ст. 330, ст. 388, ст.
658 ЦК України право власності на майно,
передане за договором купівлі-продажу
всупереч волі власника цього майна, не
набувається у тому числі і
добросовісним набувачем, оскільки це
майно може бути витребувано власником
на підставі ст. 388 ЦК України, в т.ч. і від
добросовісного набувача. Згідно
вказаних норм цивільного
законодавства право позивача на
визнання за ним права власності на
спірне майно чи повернення майна
базується на визнанні права власності
абсолютним правом, яке не припиняється
із незаконною втратою цього майна
власником та втратою можливості
здійснювати права на це майно.

Спірне рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області № 9273372 від 19.12.13 р.
вмотивоване відсутністю доказів
припинення дії договору
купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8
та ОСОБА_7, визнання його недійсним,
припинення права власності за ОСОБА_7.

Колегія суддів зазначає, що в абз .5 п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06.11.09 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
визначено, що саме рішення суду про
витребування майна є підставою для
скасування реєстрації, а не реєстрація
права власності є перешкодою для
витребування майна, зазначивши при
цьому, що рішення суду про задоволення
позову про повернення майна,
переданого за недійсним правочином, чи
витребування майна із чужого
незаконного володіння є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає
державній реєстрації, за власником, а
також скасування попередньої
реєстрації (ст. 19, ст. 27 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»).

В ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» визначено, що у
державній реєстрації права може бути
відмовлено в разі, якщо заявлене право
власності або інше речове право вже
зареєстроване. З аналізу вказаних
положень можливо зробити висновок, що
саме рішення суду про задоволення
позову про повернення майна,
переданого за недійсним правочином, чи
витребування майна із чужого
незаконного володіння є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає
державній реєстрації.

Оскільки рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 07.08.13 р. по
справі № 2-4792/11, яке набрало законної
сили, не лише визнано недійсним договір
дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 01.04.08 р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 1595,
а і витребувано з володіння ОСОБА_7
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у
державного реєстратора не було
правових підстав для прийняття рішення
про відмову у державній реєстрації
прав власності на квартиру,
розташовану АДРЕСА_1.

При цьому колегія суддів вважає за
доцільне зауважити, що при наявності
чітко виписаного ст. 387 та ст. 388 ЦК
України переліку підстав для
витребування майна (все решта -
підстави для відмови), перешкодою у
державній реєстрації права власності
стала реєстрація договору
купівлі-продажу згідно ч. 3, ч. 4 ст. 334 ЦК
України. Разом з тим, в ст. 346 ЦК України
не передбачено припинення права
власності (в даному випадку позивача,
як власника) у зв'язку з реєстрацією
договору купівлі-продажу його майна за
іншими особами, оскільки така
реєстрація проведена з порушеннями та
продано майно особою, яка не мала права
розпоряджатися майном.

Крім того, майно може та повинно бути
витребуване з чужого незаконного
володіння, оскільки застосування
спеціальних способів захисту права
власності (віндикаційний позов) за п. 3
ч. 1 ст. 388 ЦК України, не ставиться у
залежність від: 1) наявності
(відсутності) реєстрації в БТІ за
іншими володільцями; 2) наявності
(відсутності) арештів на майно тощо; 3)
визнання недійсними договорів з
перепродажу цього майна. Єдиною
обов'язковою умовою для витребування є
вибуття майна від власника поза його
волею, факт якого встановлено рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 07.08.13 р. по справі № 2-4792/11, яке
набрало законної сили.

Таким чином колегія суддів дійшла до
висновку, що рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області
Мирошниченко Де Гуардо Ольги
Олексіївни № 9273372 від 19.12.13 р. прийняте
всупереч вимогам чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог про зобов'язання
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області провести державну
реєстрацію прав власності на квартиру
за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на
підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 07.08.13 р.,
колегія суддів зазначає, що така вимога
не може бути задоволена, оскільки
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначена певна
процедура реєстрації прав власності і
у суду відсутні повноваження
зобов'язувати суб'єкта владних
повноважень в примусовому порядку
проводити таку реєстрацію, всупереч
визначеної чинним законодавством
процедури.

Зважаючи на те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 24.03.14 р. по
справі № 820/1760/14 прийнята з порушенням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для її скасування з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.03.14 р. по
справі № 820/14141/13-а - задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.03.14 р. по
справі № 820/14141/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області
Мирошниченко Де Гуардо Ольги
Олексіївни № 9273372 від 19.12.13 р.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області здійснити
заходи по державній реєстрації прав
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 07.08.13 р.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 ? відмовити.

Постанова набирає законної сили
негайно з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів з моменту виготовлення
повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.