Справа № 826/8055/13-а
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/4185/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А.,розглянувши у
прядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 липня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 листопада 2013 року

у справі № 826/8055/13-а

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Смарт-Лайн"

до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва

Державної
податкової служби

про визнання нечинними
та скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Смарт-Лайн» (надалі
також - позивач, ТОВ «Смарт лайн»)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва Державної податкової служби
(надалі також - відповідач, ДПІ) про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 18
травня 2013 року № та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 липня 2013 року адміністративний позов
ТОВ «Смарт-Лайн» задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 18 травня 2013 року № та №
.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва залишено без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 липня 2013 року - без змін.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 липня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Фактичною підставою прийняття
податкових повідомлень-рішень від 18
травня 2013 року № , яким збільшено
ТОВ «Смарт-Лайн» суму грошового
зобов'язання в розмірі 278 188 грн., з якої:
за основним платежем - 222 550 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 55 638,
00 грн. за платежем: податок на додану
вартість, код платежу: 14010100 та № ,
яким збільшено ТОВ «Смарт-Лайн» суму
грошового зобов'язання в розмірі 75 128, 00
грн., з якої: за основним платежем - 60 102,
00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 15 026, 00 грн. за платежем:
податок на прибуток, код платежу: 11021000,
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки відповідача,
викладені в акті перевірки від 25 квітня
2013 року № 405/22.9/34770267, про порушення
позивачем вимог частини першої статті
203, статей 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного
кодексу України в частині недодержання
вимог зазначених статей в момент
вчинення правочинів, які не спрямовані
на реальне настання наслідків, що
обумовлені ними при придбанні товарів
(робіт, послуг) у підприємств та в
порушення вимог підпункту 14.1.27,
підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14,
статті 134, статті 135, пункту 138.2 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139,
пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту
198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4,
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України (надалі також - ПК
України, тут і надалі - в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) Товариством з обмеженою
відповідальністю «Смарт-Лайн»
занижено позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за період
листопад - грудень 2011 року та січень -
квітень 2012 року на 222 550 грн. та занижено
суму податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за період листопад - грудень 2011
року та січень - квітень 2012 року на 222 550
грн.; занижено суму об'єкту
оподаткування від усіх видів
діяльності товариства в податковому
періоді - перше півріччя 2012 року на суму
286 200 грн., що призвело до заниження
податку на прибуток, що підлягає сплаті
до бюджету в сумі 60 102 грн.

Вказані висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що позивачем
безпідставно віднесено до складу
витрат та до складу податкового
кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Онікс Компані Лтд»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційна фірма
«Горизонталь».

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовою виникнення у
платника права на включення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість сплачених в ціні
товару (послуги) та отримання права на
зменшення оподатковуваного доходу на
суму понесених витрат для цілей є
оподаткування податком на прибуток
підприємств є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), а також оформлення зазначених
операцій необхідними документами
первинного обліку, що містять
достовірні відомості про обсяг та
зміст господарської операції.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 27 жовтня 2011 року між ТОВ
«Онікс Компані ЛТД», як виконавцем, та
ТОВ «Смарт-Лайн», як замовником,
укладено договір про надання послуг з
проведення рекламно-маркетингових
компаній, згідно з умовами якого
виконавець за дорученням замовника
зобов'язується надати комплексні
послуги з рекламного та маркетингового
просування торгівельних марок та
продукції (товарів, робіт, послуг)
замовника шляхом проведення окремих
рекламних компаній, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
послуги. Пунктом 1.3 вказаного договору
визначено, що конкретні умови
проведення кожної окремої рекламної
кампанії: її обсяги, строки проведення,
вартість, порядок та строки оплати, а
також істотні умови в кожному
конкретному випадку визначаються
сторонами у окремому додатку до даного
договору, який є його невід'ємною
частиною.

3 листопада 2011 року між ТОВ «Онікс
Компані ЛТД» та ТОВ «Смарт-Лайн»
підписаний додаток № 1 до договору,
згідно якого у відповідності з пунктом
1.3 договору замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надати
наступні послуги з рекламного та
маркетингового просування
торгівельних марок та продукції
(товарів, робіт, послуг) замовника в
мережі Інтернет: - інформаційна
підтримка в розробці медіа-стратегії
рекламної діяльності замовника, -
рекламні послуги: пошукова оптимізація
веб-сайту замовника, направлена на
покращення взаємодії веб-сайту з
пошуковими системами, в тому числі
аналіз структури веб-сайту, коду,
текстів; надання звіту з загальними
рекомендаціями, необхідними для
результативного та економічного
просування веб-сайту в пошукових
системах.

3 листопада 2011 року між ТОВ «Онікс
Компані ЛТД» та ТОВ «Смарт-Лайн»
підписаний додаток № 2 до договору,
згідно якого у відповідності з пунктом
1.3 договору замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надати
наступні послуги з рекламного та
маркетингового просування
торгівельних марок та продукції
(товарів, робіт, послуг) замовника в
мережі Інтернет: -
інформаційно-організаційні послуги:
пошук та залучення клієнтів для
оформлення платіжної картки MasterCard Standard
з футбольним дизайном, -
інформаційно-організаційні послуги:
інформування клієнтів про умови
отримання банківських продуктів.

29 грудня 2011 року між ТОВ «Онікс Компані
ЛТД» та ТОВ «Смарт-Лайн» підписаний
додаток № 3 до договору, згідно якого у
відповідності з пунктом 1.3 договору
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується надати наступні послуги
з рекламного та маркетингового
просування торгівельних марок та
продукції (товарів, робіт, послуг)
замовника в мережі Інтернет: -
рекламно-маркетингові послуги з
пошукової оптимізації та просуванню
веб-сайту smart-line.com.ua в мережі Інтернет
не нижче 10-ої позиції в пошуковій
системі Google; контента підтримка
веб-сайту.

16 січня 2012 року між ТОВ «Онікс Компані
ЛТД» та ТОВ «Смарт-Лайн» підписаний
додаток № 4 до договору, згідно якого у
відповідності з пунктом 1.3 договору
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується надати наступні послуги
з рекламного та маркетингового
просування торгівельних марок та
продукції (товарів, робіт, послуг)
замовника в мережі Інтернет:
рекламно-маркетингові послуги:
розробка медіа-стратегії рекламної
діяльності замовника;
рекламно-маркетингові послуги:
пошукова оптимізація веб-сайту
замовника, направлена на покращення
взаємодії веб-сайту з пошуковими
системами, в тому числі аналіз
структури веб-сайту, коду, текстів;
рекламно-маркетингові послуги:
розробка банерів (9 звичайних
анімованих та 4 інтерактивних);
настройка та коригування веб-аналітики
на веб-сайті; рекламно-маркетингові
послуги: програмування інтерактивних
функцій для інфографічних зображень.

1 листопада 2011 року між ТОВ
«Смарт-Лайн», як замовником, та ТОВ
«Онікс Компані ЛТД», як виконавцем,
укладено договір про надання послуг, за
умовами якого виконавець
зобов'язується за завданням замовника
протягом визначеного в договорі строку
надати за плату послуги, а замовник
зобов'язується оплатити надані
послуги. Пунктом 1.2 договору визначено,
що детальна інформація щодо послуг, які
надаються за цим договором, міститься у
додатках до цього договору.

1 листопада 2011 року ТОВ «Смарт-Лайн» та
ТОВ «Онікс Компані ЛТД» підписана
додаткова угода № 1, згідно якої
виконавець за період з 1 листопада по 30
листопада 2011 року здійснює рекламні
послуги клієнтам за допомогою контенту
замовника (контент-послуги). Вартість
наданих послуг становить 60 260, 00 грн.

19 грудня 2011 року між ТОВ «Смарт-Лайн» та
ТОВ «Онікс Компані ЛТД» підписана
додаткова угода № 2, згідно якої
виконавець за період з 1 січня по 16
січня 2012 року здійснює послуги
телемаркетингу. Вартість наданих
послуг становить 43 200, 00 грн.

19 грудня 2011 року між ТОВ «Смарт-Лайн» та
ТОВ «Онікс Компані ЛТД» підписана
додаткова угода № 3, згідно якої
виконавець за період з 01 січня по 30
січня 2012 року здійснює рекламні
послуги клієнтам за допомогою контенту
замовника (контент-послуги). Вартість
наданих послуг становить 30 202, 00 грн.

27 січня 2012 року між ТОВ «Онікс Компані
ЛТД» та ТОВ «Смарт-Лайн» підписана
додаткова угода № 4, згідно якої
виконавець за період з 1 лютого по 29
лютого 2012 року здійснює рекламні
послуги клієнтам за допомогою контенту
замовника (контент-послуги). Вартість
наданих послуг становить 58 900, 00 грн.

Також, 1 березня 2012 року між ТОВ
«Комерційна фірма «Горизонталь», як
виконавцем, та ТОВ «Смарт-Лайн», як
замовником, укладено договір про
надання рекламно-маркетингових послуг
№ 01/03-12, за умовами якого виконавець
зобов'язується надати
рекламно-маркетингові послуги, а саме:
послуги пошукового просування сайту
замовника, а саме: оптимізація,
просування і підтримка результатів по
просуванню сайту, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
послуги, надані належним чином. Надання
послуг згідно даного договору є
оптимізація, пошукове просування і
підтримка результатів по просуванню
сайту замовника, при якому URL-адреса, по
якій знаходиться головна сторінка
сайту замовника, або інша URL-адреса
сторінки сайту замовника
відобразиться під час запиту пошукової
системи по любим пріоритетним ключовим
запитам, у відповідності до технічного
замовлення. Згідно додатку № 1 до
договору, метою роботи є підтримка
результатів просування сайту
замовника smart-line.com.ua на позиціях не
нижче 10-ої на першій сторінці
результатів пошуку в пошуковій системі
Google.com.ua.

На підставі доказів, які містяться в
матеріалах справи (договори та додатки
до них, рахунки-фактури, податкові
накладні, платіжні доручення, акти
здачі-прийняття робіт, звіти з надання
контент-послуг та
рекламно-маркетингової компанії,
письмові пояснення директора ТОв
«Смарт-лайн»), що були досліджені
судами попередніх інстанцій та оцінка
яким надана з дотриманням положень
статті 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди зробили
правильний висновок про документальне
підтвердження факту реального
здійснення господарських операцій з
надання рекламно-маркетингових послуг
між позивачем та його контрагентами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що чинне законодавство не
ставить умову виникнення податкових
зобов'язань платника у залежність від
стану податкового обліку його
контрагента, фактичного знаходження
його за місцем реєстрації та наявності
чи відсутності основних фондів у
останнього. За умови не встановлення
податковим органом наявності
замкнутої схеми руху коштів, яка б
могла свідчити про узгодженість дій
позивача та його постачальників для
одержання товариством незаконної
податкової вигоди, останнє не може
зазнавати негативних наслідків
внаслідок діянь інших осіб, що
перебувають поза межами його впливу.

Вищий адміністративний суд України
акцентує увагу на тому, що відповідно
до частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

В той же час, відповідачем під час
розгляду адміністративної справи не
наведено об'єктивних доводів щодо
наявності в діях позивача ознак
неправомірності, як і не доведено
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційні скарзі позиція
не знаходить свого підтвердження за
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій слід залишити
без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 липня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко