Справа № 812/3136/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3136/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Білоконь Д.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
доплаті до мінімального страхового
внеску у сумі 1414,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по доплаті до
мінімального страхового внеску у сумі
1414,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Лисичанську Луганської області з
13.12.2007 року та працює за спрощеною
системою оподаткування (єдиний
податок) і відповідно з цим є платником
страхових внесків.

Відповідач, відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Законів
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
повинен був сплатити страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 1414,80 грн.
Але мінімальний страховий внесок
відповідачем в повному обсязі
сплачений не був і тому виникла
заборгованість у сумі 1414,80 грн., яка
залишається не сплаченою. Відповідачем
звіти за 2010 рік не надавались.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
судового засідання не прибув до суду,
розгляд справи просив провести без
участі представника позивача.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання не
прибув до суду, причини неявки суду не
повідомив. На адресу суду повернувся
конверт, в якому відповідачу було
надіслано ухвалу про відкриття
провадження та призначення справи до
розгляду у судовому засіданні, з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин,
вважається, що така повістка вручена
належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області з 13.12.2007
року та працює за спрощеною системою
оподаткування (єдиний податок) і
відповідно з цим є платником страхових
внесків (а.с.6).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним
фондом. У разі неподання, несвоєчасного
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку
управління виносить рішення про
застосування фінансових санкцій.

Згідно ст. ст. 14, 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, та інші
особи (виключаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок та
інші) є страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Згідно з приписами ст. 1 Закону № 1058
мінімальний страховий внесок - сума
коштів, що визначається розрахунково
як добуток мінімального розміру
заробітної плати на розмір страхового
внеску, встановлених законом на день
отримання заробітної плати (доходу).

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Законів України «Про
державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 2461 - VІ від
180.07.2010 року, який набрав чинності з
17.07.2010 року фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах, зобов'язані сплачувати
страхові внески у розмірі, який
визначається ними самостійно. При
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску за кожну
особу та не більше розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
оподатковуваного доходу, загального
оподатковуваного доходу, з якої
сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2010 році мінімальний
страховий внесок для зазначених осіб
становить: липень - 294,82 грн., серпень -
294,82 грн., вересень - 294,82 грн., жовтень -
301,12 грн., листопад - 301,12 грн., грудень -
306,10 грн.

Сплата страхових внесків здійснюється
у строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону, а
саме страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал.

При цьому в разі здійснення протягом
базового звітного періоду виплат
(виплати доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, страхувальники одночасно з
видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати авансові платежі у вигляді
сум страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід).

У разі несплати авансових платежів до
страхувальників застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Тобто, відповідач повинен був сплатити
страхові внески за період липень -
вересень 2010 року до 20 жовтня 2010 року, за
жовтень - грудень 2010 року - до 20 січня 2011
року.

Згідно з п.8.2. Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року № 64/8663, органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки якщо страхувальник має
на кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.

Згідно зі ст.106 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" управлінням Пенсійного
фонду України в м. Лисичанську
Луганської області відповідачу було
направлено вимогу про сплату боргу № Ф
5059 від 01.11.2013 року на суму 1414,80 грн. з
повідомленням - розрахунком, яка
повинна бути сплачена боржником
протягом 10 робочих днів з дня
отримання. Конверт з зазначеною
вимогою повернувся на адресу
управління з позначкою «за закінченням
терміну зберігання» (а.с.7-9).

Згідно з Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 року № 21 -1 вимога вважається
врученою (надісланою) фізичній особі
якщо її надіслано листом з
повідомленням про вручення на її
адресу за місцем проживання або
останнього відомого місця її
знаходження.

Наявність заборгованості по сплаті
страхових внесків у розмірі 1414,80 грн.
підтверджується карткою особового
рахунку (а.с.5).

Відповідачем сума боргу, зазначена у
вимозі, у встановлений законом строк не
оскаржена та у десятиденний термін в
повному обсязі не сплачена.

Таким чином, позовні вимоги є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а сума
заборгованості у розмірі 1414,80 грн.
підлягає стягненню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по доплаті до
мінімального страхового внеску у сумі
1414,80 грн., - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області суму
заборгованості по доплаті до
мінімального страхового внеску у
розмірі 1414,80 грн. (одна тисяча чотириста
чотирнадцять гривень 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Т.І. Ковальова