Справа № 815/6939/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6939/13-а

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика,

при секретарі Н.В. Берекет,

за участю представника апелянта - Л.О.
Олійник

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 31 жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Публічного акціонерного товариства
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» про
стягнення заборгованості по
земельному податку, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до ПАТ
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів», в
якому просив стягнути з відповідача
податкову заборгованість по
земельному податку у сумі 267587,81грн. з
розрахункових рахунків відповідача. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно облікових карток
станом на 02.09.2013 року заборгованість
відповідача по земельному податку
становить 267587,81грн. (з врахуванням
нарахованої пені у розмірі 93099,37грн.),
яка виникла внаслідок самостійно
визначених податкових зобов'язань
відповідно до поданої декларації за 2013
рік, згідно якої відповідач визначив
податкові зобов'язання по земельному
податку у сумі 261732,68грн., по 21811,06 грн.
щомісячно. За період січень-серпень
вказана заборгованість склала
174488,48грн. (21811,06грн. х 8міс). Оскільки сума
узгодженого, але не сплаченого
грошового зобов'язання є податковим
боргом, позивач просить стягнути його.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що судом не
повно досліджено обставини справи, що
призвели до неправильного прийняття
рішення, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «ОЗРСС» зареєстроване 21.09.1996 року,
знаходиться на обліку в ДПІ у якості
платника податків, є платником
земельного податку. Відповідачем була
подана податкова декларація зі сплати
за землю за 2013 рік, згідно якої ним
визначені податкові зобов'язання по
земельному податку у сумі 261732,68грн., по
21811,06грн. щомісячно (а.с.8-11).

Згідно облікової картки відповідач не
сплачував узгоджену суму податкового
зобов'язання, у зв'язку з чим станом
02.09.2013 року у нього виникла податкова
заборгованість по сплаті за землю у
сумі 174488,48грн. (21811,06грн. х 8міс). Крім
того, згідно облікової картки у
відповідача станом на початок року
залишок несплаченої пені складав
93098,37грн. (а.с.6-7).

Таким чином, судом достовірно було
встановлено, що станом на 02.09.2013 року у
відповідача наявна заборгованість по
сплаті земельного податку у сумі
267587,81грн.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що на час
розгляду справи відсутні підстави для
задоволення позову, оскільки позивач
діяв не на підставі та не у спосіб,
передбачений законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платник податків зобов'язаний
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно до п.п. 20.1.18, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України;

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено,
що крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Згідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Згідно п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Пунктом 102.4 ст.102 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі якщо
грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3 ст. 287 ПК України
передбачено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач просить
стягнути з відповідача податковий борг
по земельному податку, якій виник у
нього за період січень-серпень 2013 року,
проте податкова вимога саме на
вказаний податковий борг не
формувалась та відповідачу не
направлялась. В позовній заяві позивач
взагалі не посилається на виконання
ним вимог ПК України щодо направлення
суб'єкту господарювання податкової
вимоги на виниклий у нього борг, що є
умовою звернення до суду про стягнення
боргу.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що з урахуванням ст. 102 ПК
України, якою встановлено строк
примусового стягнення податкового
боргу 1095 днів з дня виникнення
податкового боргу, борг, який виник у 2013
р. не може бути стягнуто за податковими
вимогами від 05.12.2005 року та 12.01.2006 року.

Виходячи з наведеного, судова колегія
повністю погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивачем перед
зверненням до суду з зазначеними
позовними вимогами не були виконані
вимоги податкового законодавства та
певна процедура, які передують такому
зверненню, у зв`язку з чим позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Одеського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 16.05.2014
року.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г. Федусик