Справа № 262/665/14-а
Суддя: Кирилюк Н. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
у складі

головуючої судді
Кирилюк Н.А.

при секретарі
Кузнецовій
Н.Г.

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, третя особа - Управління
Державної казначейської служби
України у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька
Донецької області «про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку»,

встановив:

10.02.2014 року позивачка звернулася до
суду з даним позовом, в якому
посилається на те, що має на утриманні
малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради, та отримує щомісячну державну
соціальну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130,00 грн. Вважає, що
розмір виплаченої їй допомоги не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки є меншим за
прожитковий мінімум для дитини віком
до 6 років. Позивач зверталась до
відповідача із заявою про перерахунок
допомоги в розмірі не менше розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, з урахуванням фактично
виплачених сум, однак отримала відмову
в перерахунку. Вважає, що виплата їй
допомоги на дитину у розмірі, що
виплачувалася є такою що не відповідає
вимогам ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Просила визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати здійснити
перерахунок і виплату щомісячної
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку починаючи з 02.02.2013 року
до досягнення дитиною трирічного віку,
з урахуванням фактично виплачених сум.
А також стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду позовні вимоги за період з
02.02.2013 по 09.08.2013 року залишені без
розгляду.

Позивач до судового засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, надала суду заяву з проханням
розглянути справу в її відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву з
проханням розглянути справу в його
відсутність.

Представник третьої особи - Головне
управління Державного казначейства
України в Донецькій області в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обгрунтовані з
огляду на наступне.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21
листопада 1992 року (далі - Закон № 2811-ХІІ)
відповідно до Конституції України
встановлює гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2, матір'ю
у свідоцтві про народження якої
записана позивачка (а.с. 10). Згідно
довідки № 57, виданої УПСЗН
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради ОСОБА_1 знаходиться на обліку як не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з 02.02.2013 року
по 02.10.2015 року та отримує допомогу по
догляду за однією дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130,00 грн. (а.с. 12).

Позивачка звернулась до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради стосовно перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. На вищевказану заяву
відповідач надав відповідь від 20.01.2014
року № К 01-5.1-6.2, в якій повідомив, що
позивачу призначена допомога по
догляду за дитиною у розмірі 130,00 грн.,
та виплачується саме у такому розмірі
(а.с. 11).

Як вбачається з письмових заперечень,
Згідно ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.
22 Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Позивач отримує допомогу у розмірі
130 грн. Згідно п. 17-24 Порядку для
призначення допомоги у розмірі, який
перевищує мінімальний, заявник надає в
установленому порядку довідку про
склад сім'ї і декларацію про доходи і
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи всіх
членів сім'ї). Форма заяви затверджена
Наказом Міністерства праці і
соціальної політики від 22.02.2012 року № 96.
Крім того Управління не є
розпорядником бюджетних коштів, а є
розпорядником субвенції з державного
бюджету, яка надходить безпосередньо в
обсязі потреби за відомостями на
виплату допомоги. Програмне
забезпечення на призначення і
перерахунки допомоги розробляється в
Міністерстві праці та соціальної
політики України. Управління праці та
соціального захисту населення не має
права і можливості змінити програмне
забезпечення для проведення
перерахунку будь-якого виду допомоги,
відомості на виплату допомоги друкують
автоматично в області, ручне
виправлення у відомостях до виплати не
допускається. Таким чином позивачка не
реалізувала своє право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
підвищеному розмірі, а тому просили у
задоволенні позову відмовити (а.с. 49).

Вказані дії суд вважає такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства з огляду на наступне.

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачці була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» та внесених
Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» змін до
ст.ст. 13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Так, до 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
року № 2811-ХІІ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (далі -
рішення № 10-рп/2008) визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Таким чином, суд вважає, що позивач, як
незастрахована особа в системі
соціального загальнообов'язкового
державного страхування, відповідно до
вимог статті

15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Крім того суд зазначає, що Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 визначено право Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри соціальних виплат, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України на основі і
на виконання Закону України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, однак, ні Законом
України «Про державний бюджет України
на 2012 рік», ні Законом України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» не
було встановлено, що положення статті
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідні роки. Так само і Кабінет
Міністрів України відповідних
постанов з цього питання на 2012 та 2013
роки не приймав.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»,
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

На підставі положень ч. 2 ст. 11 Кодексу
України про адміністративне
судочинство суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 9 Кодексу
України про адміністративне
судочинство суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції України та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» для
дітей віком до 6 років установлено
наступний прожитковий мінімум на
місяць: з 1 січня - 972 грн., з 1 грудня - 1032
грн.

На підставі ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» для
дітей віком до 6 років з 1 січня 2014 року
встановлено прожитковий мінімум на
місяць у розмірі 1032 грн.

На підставі зазначених положень
закону, позовні вимоги щодо визнання
дій неправомірними та перерахунку
позивачу державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 10.08.2013 року
по 02.10.2015 року підлягають задоволенню у
разі наявності права на вказану
допомогу, а саме дію Закону, що надає
таке право та знаходження позивачці у
відпустці до догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Позивачка при подачі
позовної заяви сплатила судовий збір у
розмірі 73 грн. 08 коп. (а.с. 1). Оскільки
відповідач відноситься до органів
місцевого самоврядування на підставі
положень ст.ст. 11, 34 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
тому з місцевого бюджету
Пролетарського району на користь
позивачки підлягають стягненню
понесені судові витрати по оплаті
судового збору у розмірі 73 грн. 08коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про допомогу сім'ям з
дітьми», Законами України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», «Про Державний бюджет України на
2013 рік», «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.08 року № 10-рп,
Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, ст. 9, 10, 11, 69, 94,
128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради щодо відмови у проведенні
перерахунку ОСОБА_1 державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради здійснити перерахунок і виплату
ОСОБА_1 щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 10.08.2013 року по 02.10.2015
року у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років з урахуванням
фактично виплачених сум за рахунок
коштів Державного бюджету України у
разі наявності права на вказану
допомогу.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Пролетарський районний суд міста
Донецька. Апеляційна скарга на
постанову суду подається у письмовій
формі протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цієї постанови.

Суддя

Н.А.Кирилюк