Справа № 809/39/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
Справа № 809/39/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю представника
відповідача Кушніра О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: публічного
акціонерного товариства
"Івано-Франківський завод "Промприлад"

до відповідача: управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
(далі - позивач) звернулося в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську (далі - відповідач)
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до розрахунку фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, складеному до відшкодування
позивачу, включена пільгова пенсія, яка
призначена громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "а" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Позивач вважає, що
пільговий стаж пенсіонерів підлягає
зарахуванню за статтею 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", а
не за статтею 13 вказаного Закону, а
тому, витрати на виплату і доставку
пільгової пенсії не підлягають
відшкодуванню позивачем.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте направив
на адресу суду клопотання про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти
адміністративного позову заперечив з
підстав, наведених в письмовому
запереченні (а.с. 42-43). Крім того,
пояснив, що пільгова пенсія правомірно
призначена громадянам відповідно до
вимог статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення". Так, ОСОБА_2
працював з 14.11.1983 року по 31.12.2006 року,
ОСОБА_3 працював з 10.05.1984 року по 30.07.1992
року, ОСОБА_4 з 09.02.1983 року по 27.10.1992 року,
виконуючи роботу з шкідливими та
важкими умовами праці за Списком №1,
тобто, як до введення в дію вказаного
Закону, так і після набрання ним
чинності. При цьому, документи,
відповідно до яких пенсіонерам
призначена пільгова пенсія, видані на
підставі законодавства чинного після
01.01.1992 року. У зв'язку з чим, на позивача
правомірно покладений обов'язок
відшкодовувати Пенсійному фонду
України витрати на виплату та доставку
пенсії зазначеним громадянам. Вважає
вимоги позивача безпідставними та
просить у їх задоволенні відмовити
повністю.

Розглянувши адміністративний позов,
заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши подані докази,
судом встановлено наступне.

Розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників) з вересня 2013 року надісланий
позивачу 18.11.2013 року та отриманий ПАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
25.11.2013 року вх. № 988 (а.с. 11-12).

Публічне акціонерне товариство
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
є юридичною особою та платником збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Судом встановлено, що громадянин
ОСОБА_2 працював повний робочий день на
ВАТ Івано-Франківський завод
"Промприлад", здобув пільговий стаж,
передбачений Списком №1 з 14.11.1983 року по
31.12.2006 року, виконував роботи з особливо
тяжкими умовами праці. Після
досягнення 55-ти річного віку, 17.01.2007
року звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

На підтвердження зазначеного вище
пільгового стажу ОСОБА_2 подано до
управління пенсійного фонду довідку
№1/36 від 15.01.2007 року, видану позивачем
(а.с. 47). Відповідно до протоколу №1420 від
31.01.2007 року пенсіонеру ОСОБА_2
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську призначена пенсія
за віком на пільгових умовах (а.с. 45).

Пенсіонер ОСОБА_3 працював повний
робочий день на ВАТ Івано-Франківський
завод "Промприлад", здобув пільговий
стаж з 10.05.1984 року по 30.07.1992 року,
виконував роботи з особливо тяжкими
умовами праці. Після досягнення 55-ти
річного віку, 16.11.2007 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

На підтвердження зазначеного вище
пільгового стажу ОСОБА_3 подав до
управління пенсійного фонду довідку
№27/36 від 14.09.2007 року, видану позивачем
(а.с. 51). Відповідно до протоколу №8380 від
05.02.2008 року громадянину ОСОБА_3
відповідачем призначена пенсія за
віком на пільгових умовах (а.с. 49).

ОСОБА_4 з 09.02.1983 року по 27.10.1992 року
працював повний робочий день на ВАТ
Івано-Франківський завод "Промприлад"
та здобув пільговий стаж, передбачений
списком №1, виконував роботу з особливо
тяжкими умовами праці. На
підтвердження пільгового стажу ОСОБА_4
подано до управніння пенсійного фонду
довідку №02/36 від 03.02.2009 року, видану ВАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
(а.с. 56). Відповідно до протоколу №3478 від
05.01.2010 року ОСОБА_4 призначена пенсія за
віком на пільгових умовах (а.с. 54).

Таким чином, ОСОБА_2 здобув пільговий
стаж, передбачений Списком №1 - 23 роки 1
місяць 17 днів на ВАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
за період з 14.11.1983 року по 31.12.2006 року.

ОСОБА_3 - здобув пільговий стаж,
передбачений Списком №1 - 10 років 14
днів, зокрема на ВАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад" -
8 років 2 місяці 21 день за період з 10.05.1984
року по 30.07.1992 року.

ОСОБА_4 здобув пільговий стаж,
передбачений Списком №1 - 10 років 10
місяців 8 днів, зокрема на ВАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад" -
9 років 8 місяців 19 днів за період з
09.02.1983 року по 27.10.1992 року.

Вказане вище підтверджується
розрахунками пільгового стажу
пенсіонерів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
відомостями про розподіл пільгового
стажу (а.с. 46, 50, 55). Крім того,
відповідачем проводились відповідні
перевірки документів про стаж роботи,
який дає право на пільгову пенсію, в
ході проведення яких порушень не
виявлено (а.с. 48, 53, 58-59).

Таким чином, встановлено, що вказані
громадяни працювали на посадах, робота
на яких передбачає право на пільгове
пенсійне забезпечення в періоди як до
так і після введення в дію Законом
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 за №1788-XII.

Отже, відповідно до пункту "а" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з
них не менше 10 років на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 45
років і при стажі роботи не менше 15
років, з них не менше 7 років 6 місяців на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Так, статтею 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "а", "б" та "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Статею 4
вказаного Закону встановлено ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 відсотків від
даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 вищезгаданої
Інструкції розміри сум відшкодування
на поточний рік визначаються відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Перехідних положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та ч.6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що особам, які
працювали до введення в дію Закону на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Право на призначення пенсії на
пільгових умовах до введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлювалось
положеннями статті 9 Закону СРСР "Про
державні пенсії", згідно яких таке
право виникало у чоловіків по
досягнення 50 (пункт "а") і 55 років (пункти
"б"-"д") та жінок 45 (пункт "а") і 50 років
(пункти "б"-"д") за умови наявності 20, 25
років та 15, 20 років трудового стажу,
відповідно, на роботах з шкідливими та
важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 8 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за №1451/11731, при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
застосовуються Списки, затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від
22.08.1956 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що право на пенсію відповідно
до статті 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" має особа, яка
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах до 01.01.1992
року, і після цієї дати не працювала на
цих роботах. При цьому наявності
атестації робочих місць не
вимагається.

Стаття 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" є нормою, яка регулює
пенсійне забезпечення для осіб, які не
мають права на пільгове пенсійне
забезпечення за статтею 13 цього Закону,
проте мали б право за нормами
законодавства, чинного до 01.01.1992 року.
Назва статті 100 "Порядок призначення
пільгових пенсій особам, які мали право
на пенсію на пільгових умовах до
введення в дію цього Закону", свідчить
про те, що законодавець, приймаючи таку
норму, чітко визначив її зміст стосовно
вже набутого права на пенсію.

Таким чином, особі, яка до і після 01.01.1992
року працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Вказане також підтверджується
положеннями постанов Кабінету
Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року
та за №36 від 16.01.2003 року, якими
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
затверджено Список №1 і Список №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими та з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Враховуючи наведені вище фактичні
обставини даної адміністративної
справи та норми закону, що регулюють
спірні правовідносини, суд вважає
правомірним призначення управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську пенсій працівникам
Публічного акціонерного товариства
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
за нормами пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
включення їх до складу розрахунку
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, що підлягають відшкодуванню.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги про
визнання дій управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
при складанні Розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників) з вересня 2013 року, та
зобов'язання виключити з даного
розрахунку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, є
безпідставними, а тому, в задоволенні
позову слід відмовити.

Згідно приписів частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Грицюк П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 19.05.2014 року.