Справа № 347/993/14-а
Суддя: Бельмега М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/993/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

при секретарі Лаюк Г.Д.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Косів справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ВДАІ Калуського МВ УМВС в
Івано-Франківській області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до ВДАІ
Калуського МВ УМВС в
Івано-Франківській області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення.

Позивач - ОСОБА_1, в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю та
просив позов задоволити.

Із позовної заяви ОСОБА_1, вбачається,
що 06.11.2013 року, позивач, рухаючись у
своєму автомобілі «Мерседес-Бенц»
д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю в межах 60
км./год. по вул. Івано-Франківській в м.
Калуш, був зупинений співробітником
ДАІ. Причиною зупинки було названо
перевищення швидкості. На цій підставі
стосовно позивача був складений
протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення, за порушення п. 12.4.
Правил дорожнього руху, за що
передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122
КУпАП. Вважає, що зазначена постанова є
незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду без поважних
причин розгляд справи може судове
засідання не відкладатись і справу
можу бути вирішено на підставі наявних
в ній доказів.

Суд вивчивши матеріали справи вважає
позов підставним та таким, що підлягає
до задоволення із наступних підстав.

Із протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 415243,
складеного 06.11.2013 року о 15 год. 35 хв. на 73
км. Автодороги М-10 Стрий-Чернівці у м.
Калуш, суд встановив, що ІДПС третього
взводу роти ДПС при УДАІ старший
сержант міліції Максимович Роман
Михайлович, склав протокол про те, що
06.11.2013 р. о 15 год. 29 хв. в м. Калуш по вул.
Івано-Франківській, ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Mercedes д.н.з. НОМЕР_1,
перевищив встановлену швидкість руху,
більш як на 20 км., а саме рухався зі
швидкістю 86 км./год., чим порушив вимоги
п. 12.4. Правил дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122
КУпАП. Швидкість руху вимірювалася
приладом Візир 0812377.

Із постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 584737 від 06.11.2013 року, яку виніс у м.
Калуш, ІДПС третього взводу роти ДПС
при УДАІ старший сержант міліції
Максимович Роман Михайлович, суд
встановив, що розглянувши матеріали
про адміністративне правопорушення,
відповідач установив, що 06.11.2013 р. о 15
год. 29 хв. в м. Калуш по вул.
Івано-Франківській, ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Mercedes д.н.з. НОМЕР_1,
перевищив встановлену швидкість руху
більш як на 20 км., а саме рухався зі
швидкістю 86 км./год. чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та
постановив притягнути ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Підставою складання постанови про
адміністративне правопорушення та
накладення адміністративного
стягнення стало порушення позивачем
вимог ПДР.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин справи з
дотриманням процесуальної форми її
розгляду та вирішення її у точній
відповідності із законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 71 КАС України
- кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь в справі, не
може самостійно надати докази, то вона
повинна визначити причини, через які ці
докази не будуть надані, та повідомити,
де вони знаходяться чи можуть
знаходитись. Суд сприяє в реалізації
цього обов'язку і витребовує необхідні
докази.

Як вбачається з матеріалів справи,
докази, які б засвідчували вину
позивача, окрім постанови про
адміністративне правопорушення,
відсутні.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами
в справі про адміністративне
порушення,є будь які фактичні данні, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення,винність даної особи в
його вчинені та інші обставини,що мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці данні встановлюються
протоколом про порушення, поясненнями
особи, яка притягається до
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю. Доказів, на підставі
яких працівник ДАІ скористався
внутрішнім переконанням та зробив
висновок про правопорушення, суду не
надано. Тільки внутрішнього
переконання для складання постанови не
достатньо, необхідні докази
передбачені ст. 251 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП.

В постанові і протоколі зазначено,
що зйомка велася приладом «Візир».

«Візир», яким проводився нагляд за
дорожнім рухом з метою фіксацій
порушень ПДР України, не є автоматичним
засобом фото - чи відео фіксації,
оскільки він знаходиться у
співробітника ДАІ, керується ним
безпосередньо або через комп'ютер
(визначаються ті параметри, які
фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режиму кут огляду приладу, тощо).

Між тим, ст. 14-1 КУпАП передбачає, що для
її застосування необхідно, щоб
фіксація велася саме засобами фото -
кіно - або відео зйомки, які працюють у
автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до п.12.7.1
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС
(затвердженої наказом МВС № 11 від 27.03.2009
року) під спостереженням за дорожнім
рухом слід розуміти візуальний або за
допомогою працюючих в автоматичному
режимі спеціальних технічних засобів,
які мають функції фото, кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, контроль за
дотриманням учасниками дорожнього
руху встановлених правил, норм та
стандартів у сфері безпеки дорожнього
руху, доцільністю та ефективністю
організації дорожнього руху на посту,
маршруті.

За таких умов, вимірювач швидкості
«Візир «не може бути використаний як
доказ по справі, тому що така фіксація
не відповідає вимогам закону.

З досліджених у судовому засіданні
матеріалах не вбачається будь-яких
належних та допустимих доказів,
сукупність яких свідчила б про
безумовне порушення позивачем Правил
дорожнього руху України, зазначеного у
постанові АА2 №584737 від 06.11.2013 року. Сама
постанова АА2 №584737 від 06.11.2013 року не є
безумовним доказом скоєння позивачем
06.11.2013 р. адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Доказів, які б спростовували
твердження позивача про
неправомірність дій інспектора ДАІ,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, який відповідно до вимог
КАС України зобов'язаний доводити
правомірність власних дій, суду надано
не було. Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, свідків по справі
відсутні, що робить неможливим зробити
висновок про те, що 06.11.2013 р. позивач
порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП,
внаслідок чого суд вважає, що постанова
АА2 №584737 від 06.11.2013 року, складена ІДПС
третього взводу роти ДПС при УДАІ
старший сержант міліції Максимович
Роман Михайлович, стосовно притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП
підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст.ст. 247, 287, 288
КУпАП та керуючись ст.ст. 159 - 163, 171-2 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати
постанову серії АА2 № 584737 від 06
листопада 2013 року винесену ІДПС
третього взводу роти ДПС при УДАІ
старшим сержантом міліції Максимович
Романом Михайловичем в справі про
адміністративне правопорушення про
накладення щодо ОСОБА_1,
адміністративного стягнення за ч. 1 ст.
122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255
гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
М.В. Бельмега