Справа № 162/1468/13-а 2а/162/395/13
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 р.

Справа № 876/13368/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 30 вересня 2013
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2013 року позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до статті 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та статті
55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». При перерахунку їй пенсії,
збільшуючи її на 1%, відповідач
керувався тільки Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тобто порушив право
позивача на пільговий характер
розрахункової величини, визначений
частиною 2 статті 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з
наведеним просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі, зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з її збільшенням на 1 %
заробітку за кожен рік роботи понад
мінімальний стаж 15 років в межах
шестимісячного строку звернення до
суду.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 30 вересня
2013 року позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1 % заробітку за кожен
рік роботи понад мінімальний стаж 15
років відповідно до положень частини 2
статті 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, починаючи з 16 березня 2013 року,
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 %
заробітку за кожний рік роботи понад
стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.
Покликається на те, що позивачка
отримує пенсію по віку, призначену
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення» та «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Вважає, що оскільки
позивачці перераховано пенсію
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і перерахунки пенсії
проводилися згідно норм цього Закону,
то і вказані підвищення до пенсії за
понаднормовий стаж здійснювалися
відповідно до вимог ст. 28 Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачка обрала умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
тому дії відповідача при перерахунку
її пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього
Закону є протиправними.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх такими, що
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та обставинам
справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Як встановлено, позивачка є
громадянкою, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що підтверджується матеріалами справи.

З липня 1998 року позивачці було
призначено пенсію за віком із
зменшенням пенсійного віку,
передбаченим Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Обставини справи свідчать про те, що
позивачка обрала умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з пунктом 13 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до законів України «Про
Кабінет Міністрів України», «Про
державну службу», «Про Національний
банк України», «Про дипломатичну
службу», «Про службу в органах
місцевого самоврядування», «Про
прокуратуру», «Про статус народного
депутата України», «Про статус суддів»,
«Про судову експертизу», «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів»,
Митного кодексу України, Положення про
помічника-консультанта народного
депутата України та цього Закону,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором. При цьому різниця між розміром
пенсії, на який має право особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до положень частини 2 статті
56 зазначеного Закону, право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менш як: чоловіки - 20
років, жінки - 15 років, із збільшенням
пенсії на один процент заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж, але не вище 75
процентів заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком № 1, чоловіки -
10 років і більше, жінки - 7 років 6
місяців і більше - не вище 85 процентів
заробітку.

Таким чином, оскільки позивачка
отримує пенсію, призначену відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то її збільшення повинно
проводитися згідно норм цього ж Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 30 вересня
2013 року у адміністративній справі
№162/1468/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс