Справа № 2-а-6545/09/1470
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-6545/09/1470

Категорія: 5.6 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний
адміністративного суд у складі
колегії:

Доповідача, судді - Димерлія О.О.

судді - Єщенка О.В.

судді - Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2010 року у справі за позовом
управління у справах захисту прав
споживачів у Хмельницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2009 року управління у
справах захисту прав споживачів у
Хмельницькій області звернулося до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом до
приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення штрафу у сумі 675, 00 грн. в
дохід державного бюджету на рахунок
ГУДК у м. Хмельницькому, код 23565225, р/р
0002 банк ГУДК у Хмельницькій
області.

Позов обґрунтовано тим, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 порушив
вимоги Закону України «Про рекламу», у
зв'язку з чим на нього було накладено
штраф у розмірі 650,00 гривень. Однак
відповідач у добровільному порядку
штраф не сплатив.

За результатами розгляду справи, 16
березня 2010 року Миколаївським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про задоволення позову
управління у справах захисту прав
споживачів у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржену постанову та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог управління
у справах захисту прав споживачів у
Хмельницькій області.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія суду апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
лютого 2009 року посадовими особами
Управління у справах захисту прав
споживачів у Хмельницькій області
виявлено рекламу про знижки цін на
продукцію без зазначення початку і
закінчення періоду знижок, а також про
співвідношення розміру знижок до
попередньої ціни реалізації товару, у
зв'язку з чим було складено протокол №
000019 про порушення законодавства про
рекламу приватним підприємцем ОСОБА_1 в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» в торговому
центрі «Оазіс» (вул.. Рибалка, 2 а в м.
Хмельницькому).

На підставі протоколу 17 березня 2009 року
начальником Управління було прийнято
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу №
15 в сумі 675,00 грн. Однак відповідачем в
добровільному порядку штраф не
сплачено.

Задовольняючи позов управління у
справах захисту прав споживачів у
Хмельницькій області про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі
675 гривень, суд першої інстанції дійшов
висновку, що рішення № 45 від 17.03.2009 року
винесено в межах компетенції позивача
та у відповідності до чинного
законодавства та вважає
обґрунтованими позовні вимоги
позивача щодо стягнення штрафу.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на таке.

За результатом встановлених обставин
суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про
законність рішення про застосування
штрафних санкцій виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про рекламу» контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу
здійснює у межах своїх повноважень
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Частиною другою статті 26 Закону
України «Про рекламу» визначено, що на
вимогу органів державної влади, на які
покладено контроль за дотриманням
законодавства про рекламу,
рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні чи письмові
пояснення, відео та звукозаписи, а
також іншу інформацію, необхідну для
здійснення ними повноважень щодо
контролю.

Згідно до ч. 5 ст. 8 зазначеного Закону
реклама про знижку цін на продукцію,
про розпродаж повинна містити
відомості про місце, дату початку і
закінчення знижки цін на продукцію,
розпродаж, а також про співвідношення
розміру знижки до попередньої ціни
реалізації товару.

В ході перевірки посадовою особою
позивача зафіксовано факт розміщення
та розповсюдження підприємством
реклами знижок цін на продукцію без
зазначення початку і закінчення
періоду знижок, а також співвідношення
розміру знижок до попередньої ціни
реалізації товару.

Для визначення суми штрафу за
порушення законодавства про рекламу
управлінням надіслано приватному
підприємцю ОСОБА_1 лист-запит № 02/04/11-0493
з вимогою надати відомості про
вартість виготовлення та
розповсюдження реклами без врахування
ПДВ з попередженням про
відповідальність за ненадання
інформації.

Отримавши необхідні для визначення
згідно протоколу № 000019 від 23.02.2009 року
суми штрафу відомості, 17.03.2009 року на
засіданні комісії стосовно розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу протоколом № 00016 зафіксоване
рішення про накладення стягнення на
ОСОБА_1

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» рекламодавці, винні у
недотриманні встановлених законом
вимог щодо змісту реклами несуть
відповідальність за порушення
законодавства про рекламу.

17.03.2009 року начальником Управління було
прийнято рішення № 15 про накладення
штрафу на ОСОБА_1 за порушення
законодавства про рекламу.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що твердження ФОП ОСОБА_1
щодо неправомірності дій позивача є
безпідставними, оскільки судом не
встановлено порушення посадовими
особами управління у справах захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
вимог вказаних нормативних актів.

Заявляючи вимоги апеляційної скарги
ОСОБА_1 зазначив, що його було
позбавлено права приймати участь при
розгляді зазначеної справи, що є
порушенням норм права судом першої
інстанції. Так, апелянт звертає увагу,
на те, що процесуальні документи по
справі направлялись відповідачу за
адресою: АДРЕСА_1. Дана адреса була
взята судом із Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (Серія НОМЕР_1), яке було видано
15.07.2008 року і на той момент він дійсно
проживав за зазначеною адресою.

Відповідач вважає, що в даному випадку,
адреса зазначена в Свідоцтві про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця не є належним доказом по
справі, та суд першої інстанції мав
змогу звернутися до адресного бюро м.
Миколаєва та встановити, що станом на
дату розгляду зазначеної справи,
відповідач фактично проживав за
адресою: АДРЕСА_2.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що на момент розгляду
справи відносно належного
місцезнаходження ОСОБА_1 не було
внесено змін до запису в Свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця.

Відповідно до ст.. 45 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» № 755-IV від
15.05.2003 для проведення державної
реєстрації змін до відомостей про
фізичну особу - підприємця, фізична
особа - підприємець подає державному
реєстратору особисто (надсилає
поштовим відправленням з описом
вкладення) всі необхідні для цього
документи.

Як вбачається з матеріалів справи та з
пояснень заявника апеляційної скарги,
фактично місцезнаходження відповідача
не було уточнене і на дату винесення
судом першої інстанції судового
рішення у справі в Єдиному державному
реєстрі не був вчинений запис на
підтвердження місцезнаходження
відповідача.

Будь-яких дій щодо повідомлення суду
про зміну місцезнаходження
відповідачем здійснено не було.

З огляду на зазначене суд апеляційної
інстанції доходить до висновку про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
підписання, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з моменту
отримання копії рішення сторонами.

Доповідач, суддя:

Судді: