Справа № 2а/1503/192/12
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1503/192/12

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Вербицької Н.В.судді -Федусика А.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області на постанову
Балтського районного суду Одеської
області від 20 червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2012 року ОСОБА_4 (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
(надалі - відповідач, УПФ) про визнання
дій УПФ протиправними, зобов'язання
зробити перерахунок з 01.01.2007 року та
виплату підвищення до пенсії як
учаснику війни у вигляді надбавки до
пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ч.3 ст.14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 20.06.2012 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано неправомірною
відмову УПФ в перерахунку та виплаті
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання, як учаснику війни.
Зобов'язано УПФ провести перерахунок
та виплату позивачу раніше призначеної
пенсії на 50% мінімальної пенсії за
віком, як учаснику війни відповідно до
положень ч.3 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», починаючи з
01.01.2007 року по 18.06.2011 року.

В апеляційній скарзі УПФ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником війни, що
підтверджується посвідченням серії
В-ІІ №028051, виданого в травні 1997 року.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом
29.05.2012 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС України,
позивачем було порушено строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є
поважною причиною пропуску строку
звернення до суду.

За таких підстав судова колегія
доходить до висновку, що позовні вимоги
за період з 01.01.2007 року по 28.11.2011 року
підлягають залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог за період
з 29.11.2011 року, колегія суддів зазначає
наступне.

З 04.07.2002 року ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» було доповнено
новою частиною «третьою» згідно із
Законом України від 04.07.2002 року №52-IV, у
зв'язку з чим частини третю і четверту
требо вважати відповідно частинами
четвертою і п'ятою.

Частиною 4 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції, яка
діяла до 01.01.2007 року) було передбачено,
що учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75% мінімальної пенсії
за віком, іншим учасникам війни - на 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.4 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05.10.2005 року -
частину 4 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладено в
наступній редакції: «Учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону
«Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» - цей Закон
набирає чинності з 01.01.2006 року, крім
пунктів 2 і 5, які набирають чинності з
01.07.2006 року, та п.4, який набирає чинності
з 01.01.2007 року.

Отже, п.4 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» набрав чинності з
01.01.2007 року, відповідно, з цієї дати
учасники війни мають право на
підвищення пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, на 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вищевказані зміни, яки були внесені до
ч.4 ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»
неконституційними не визнавались.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що після 01.01.2007 року
позивач не має право на підвищення
пенсії, як учаснику війни у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів вважає, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушено норми
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, за таких обставин, судове
рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202
КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 20 червня 2012 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, за період з 01 січня
2007 року по 28 листопада 2011 року залишити
без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька А.Г. Федусик