Справа № 2а-455/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
Справа № 137372/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 січня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради про
зобов'язання нарахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення,
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ :

03.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради про
зобов'язання перерахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення за
2008-2010 роки, посилаючись на те, що вона як
особа, яка постраждала від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС інвалід І
групи, має право на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
відповідно до вимог статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 09 грудня 2010
року позовні вимоги в частині
зобов'язання здійснення виплати
недоотриманої допомоги на
оздоровлення відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період 2008-2009 років залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 січня 2011
року, прийнятою у скороченому
провадженні, вищевказаний позов
задоволено частково. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Рівненської міської ради
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 належну їй щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, яке покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є визнаний особою яка
постраждала від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.11.1992
року та визнана інвалідом І групи, має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частинами 5, 7 статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення та розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення, що
передбачена Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», необхідно
керуватися ст.48 вище вказаного Закону,
а не постановою Кабінету Міністрів
України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що була
чинною на час виплати даної допомоги у
2010 році. А відтак призначення і виплата
допомоги на оздоровлення повинна була
здійснюватися виходячи з її розміру, що
становить по Закону, зокрема для
інвалідів І групи - п'ять мінімальні
заробітні плати.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у
передбаченому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, 197, 198, ст. 200, ст. 205,
ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 січня 2011
року у справі № 2-455/11 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В. Ніколін