Справа № 805/3924/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 р.
Справа № 805/3924/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Волгіної Н.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області до Державного
підприємства «Макіїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Управління
по налагоджуванню випробуванню та
ремонту гірнично-шахтного обладнання»
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області, звернулось
до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
Державного підприємства
«Макіїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Управління
по налагоджуванню випробуванню та
ремонту гірнично-шахтного обладнання»
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 1 в
розмірі 398 019,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Згідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
працівникам, які були зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими й
важкими умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, який затверджено Кабінетом
міністрів України.

Позивачем була призначена пенсія
особам, які працюють/працювали на
Відокремленому підрозділі «Управління
по налагоджуванню випробуванню та
ремонту гірнично-шахтного обладнання»
Державного підприємства
«Макіїввугілля» та були зайняті на
роботах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах, відповідно
до п. "а" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідач не відшкодував своєчасно
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій зазначеним
працівникам та, відповідно, має
заборгованість на користь управління
за період з 25 січня 2014 року по 25 березня
2014 року в розмірі 398 019,41 грн (а.с. 2-4).

Представник позивача Михайлець К.І. до
суду з'явивилась, не заперечувала проти
розгляду справи в порядку письмового
провадження у зв'язку із неявкою
представника відповідача, про що
надала відповідну заяву (а.с. 187).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи Державне
підприємство «Макіїввугілля» в особі
ВП «Управління по налагоджуванню
випробуванню та ремонту
гірнично-шахтного обладнання»
повідомлено судом належним чином. 29
квітня 2014 року до канцелярії суду
представником відповідача надано
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника
підприємства. Крім того, представником
відповідача визнано позов у повному
обсязі (а.с. 183-186).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи, що перешкод для розгляду
справи, передбачених ст. 128 КАС України
не має (відсутня потреба
заслуховування свідка чи експерта),
представники сторін надали клопотання
про розгляд справи без участі своїх
представників, суд вважає за можливе
розглянути справу у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Державне підприємство "Макіїввугілля"
() зареєстроване 29
квітня 2003 року за № 1 000106.
Місцезнаходження: 86157, Донецька
область, м. Макіївка, пл. Радянська, буд.
2 (а.с. 169-182).

Управління по налагоджуванню
випробуванню та ремонту
гірнично-шахтного обладнання () є відокремленим
підрозділом Державного підприємства
"Макіїввугілля" без права юридичної
особи, зареєстроване 26 червня 2008 року
за № 1 000106; місцезнаходження: 86132,
Донецька обл.., м. Макіївка, вул. Патона,
буд. 2А, приміщення 2; знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області як платник
страхових внесків за № 05-39-01-2467 з 25
червня 2005 року (а.с. 162, 193-194).

Органами Пенсійного фонду України було
призначено та виплачено пенсію на
пільгових умовах особі, які працювали
на товаристві та яка була зайнята на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці за списком № 1 (а.с. 41-154).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області направлено
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за період з 25 січня 2014
року по 25 березня 2014 року (а.с. 13-32, 195-202).

Зазначені розрахунки відповідачем не
оскаржені. На момент звернення до суду
Державне підприємство «Макіїввугілля»
заборгованість по сплаті фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області за вказаний
період у розмірі 398 019,41 грн не
відшкодувало (а.с. 188-189).

При прийнятті рішення суд керується
наступним.

Статтею 58 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року
(далі - Закон № 1058-IV ) на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція
та облік страхових внесків,
призначення пенсії та підготовка
документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів ПФУ, вирішення питань,
пов'язаних з веденням обліку пенсійних
активів застрахованих осіб на
накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 8
липня 2010 року Пенсійний фонд України -
орган, уповноважений вести облік
платників єдиного внеску,
забезпечувати збір та ведення обліку
страхових коштів, контролювати повноту
та своєчасність їх сплати, вести
Державний реєстр
загально-обов'язкового державного
соціального страхування та виконувати
інші функції, передбачені законом.

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011 (далі - Положення № 384/2011),
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.
Пунктом 7 вказаного Положення
передбачено, що Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, який виконує у
даних правовідносинах владні
управлінські функції, надані йому
чинним законодавством.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди,
особам, зазначеним в абз. 1 цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст. 27 та з урахуванням
положень ст. 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного
законодавства вбачається, що витрати
на виплату та доставку пенсій особам,
які були зайняті на роботах за списком
№ 1 покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом міністрів України, оскільки
за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з
1 січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, то і
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно. Однак,
специфіка такого порядку полягає в
особливостях пенсійного забезпечення
зазначених осіб. Так, зі змісту ст. 14
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" вбачається, що
працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" у контексті
положень ст. 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" дає підстави
для висновку про те, що порядок за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам за умов,
передбачених ст. 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Оскільки судом встановлено, що спір
стосується стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а" ч. 1
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", суд вважає, що на
відповідача у справі покладений
обов'язок щодо покриття витрат на
виплату та доставку пенсій таким
особам.

До аналогічних висновків дійшов
Верховний Суд України у постанові від 25
вересня 2012 року по подібній справі №
21-251а12.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" розроблена Інструкція про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до ПФУ,
яка затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1, зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствами до 20-го січня поточного
року протягом десяти днів з
новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідні
розрахунки у встановлений Законом
термін у добровільному порядку
відповідачем не виконані.

Позивач у встановленому Законом
порядку, обґрунтовано та в межах
повноважень, наданих йому чинним
законодавством, звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою про стягнення несплачених сум.

Відповідно до ст. 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Судове
рішення у зв'язку із визнанням
адміністративного позову ухвалюється
за правилами, встановленими ст. 112 КАС
України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, у разі
повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Враховуючи встановлені судом
обставини, беручи до уваги фактичне
визнання позову відповідачем, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 17-20, 69-72, 86, 94, 112, 122-154, 158-163, 167, 185, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області до Державного
підприємства «Макіїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Управління
по налагоджуванню випробуванню та
ремонту гірнично-шахтного обладнання»
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій -
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Макіїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Управління
по налагоджуванню випробуванню та
ремонту гірнично-шахтного обладнання»
() на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області ()
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком №
1 за період з 25 січня 2014 року по 25
березня 2014 року в сумі 398 019 (триста
дев'яносто вісім тисяч дев'ятнадцять)
гривень 41 копійку.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волгіна Н.П.