Справа № 580/745/14-а
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/745/14-а
провадження 2-а/580/25/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого - судді Гури
А. О.,

секретаря
судового засідання - Ткаченко Я.О.,

участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бакланової
Л.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Лебедині
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
постанови серії РН № 473502 по справі про
адміністративне правопорушення від
16.04.2014 року нечинною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона працює на посаді
головного бухгалтера
Міжгосподарського санаторію «Токарі»
з 1997 року. 16.04.2014 року головним
державним інспектором відділу
адміністрування єдиного соціального
внеску Лапоног О.В. було складено
протокол № 59 (серії АА № 668197) за
вчинення нею адміністративного
правопорушення, за яке передбачена
відповідальність по ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та
винесено постанову серії РН № 473502 про
накладення на неї стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 1700 грн. З даною
постановою вона не згодна, вважає її
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, так як заборгованість по
сплаті єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування виникла у
зв'язку з існуванням заборгованості
бюджету за надані послуги. Основним
видом діяльності Міжгосподарського
санаторію «Токарі» є надання послуг
санаторно-курортних закладів, а одним з
основних замовників цих послуг в 2013-2014
році є Департамент соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради, згідно з Договором № 28 про
закупівлю послуг санаторно-курортних
закладів від 18.06.2013 року пролонгованим
до 31.12.2014 року. Фінансування таких
послуг здійснюється відповідно до
положень п. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. Станом на 01.04.2014 року
існує заборгованість Департаменту
соціальної політики виконавчого
органу Київської міської ради перед
Міжгосподарським санаторієм «Токарі»,
що і стало причиною несплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і в цьому немає
її вини, а значить і складу
адміністративного правопорушення.
Тому вона звернулася до суду і просить
скасувати постанову серії РН № 473502 по
праві про адміністративне
правопорушення від 16.04.2014 року, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутності у її діях складу
правопорушення.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просить позов задоволити,
оскільки нею, як головним бухгалтером
підприємства, вживались всі необхідні
заходи для своєчасного перерахунку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
лютому місяці 2014 року, як-то: оформлення
кредитної лінії «овердрафт» в ПАТ
«Райффанзен банку «Аваль» в грудні 2013
року на суму 250 тис. грн. та кредитної
лінії на суму 250 тис. грн.. в квітні 2014
року. На даний час вся заборгованість
перед державою погашена, сплачені пеня
та штрафні санкції на суму 21471 грн.
Затримка у сплаті внесків на державне
соціальне страхування мала місце в
зв'язку з великою заборгованістю перед
ними користувачами наданих ними
санаторно-курортних послуг та
необхідністю забезпечення основної
діяльності підприємства ( оплата
послуг тепло-, газопостачання та
електроенергії, закупка ПММ та
продуктів харчування для виконання
своїх основних послуг по
санаторно-курортному забезпеченню).

Представник відповідача позов не
визнала, подала письмові заперечення
на позов та пояснила, що постанова є
обґрунтованою та законною, а тому позов
задоволенню не підлягає, оскільки
відповідно до ч.12 п.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» сам факт не
сплати єдиного внеску в установлений
термін є достатньою підставою для
притягнення посадової особи платника
єдиного внеску до адміністративної
відповідальності, не залежно від
фінансового стану
підприємства-платника.

Вислухавши сторони та
вивчивши матеріали справи, суд вважає
що даний позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного:

В судовому засіданні
встановлений факт несплати
міжгосподарським санаторієм «Токарі»,
головним бухгалтером якого являється
позивачка, єдиного внеску на державне
соціальне страхування в лютому 2014 року
в строки, установлені Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Але, разом з тим: частиною другою статті
19 Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначає, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи, відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, опис обставин,
установлених при розгляді справи,
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення ,
прийняте по справі рішення.

Аналізуючи вищевказане законодавство
та матеріали справи, суд знаходить у
діях відповідача-суб'єкта владних
повноважень порушення вказаних вимог.
Зокрема, з оглянутої в судовому
засіданні постанови серії РН № 473502 від
16.04.2014 року по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 ( а.с. 6) не вбачається
посилання на статтю Кодексу України
про адміністративне правопорушення, на
підставі якої накладене стягнення на
ОСОБА_1, що не дає можливості суду
проаналізувати наявність чи
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
тому така постанова не може бути
законною .

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Суд вважає вищевказану обставину
необхідною для повного захисту
інтересів позивачки та прийняття
законного та справедливого рішення за
її позовом.

Вирішуючи питання про притягнення
позивачки до адміністративної
відповідальності, заступником
начальника - начальником Лебединського
відділення Сумської ОДПІ Колпаком В.В.
не виконано вимоги ст. 2 КАС України та
ст.ст.280, 283 КУпАП, що потягло
постановлення необґрунтованого та
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню
вимога позивачки про закриття
провадження у справі за відсутністю в
її діях складу адміністративного
правопорушення, оскільки приписи КУпАП
до вказаних правовідносин не
застосовується, відповідно до ст..162 КАС
України таких повноважень суд не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 69, 71,159, 160, 161, 163, 167,171-2, 186 КАС
України, ст.ст. 280, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
РН № 473502 від 16.04.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Гура А. О.