Справа № 826/3682/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2014 року 09:37
№ 826/3682/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А., при секретарі Руденко
представника позивача: ОСОБА_1
(довіреність від 21.01.2014 р.)
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовом:ОСОБА_2до:Київської обласної
державної адміністрації в особі
Комісії по вирішенню спірних питань
щодо визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 роціпро:визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулась ОСОБА_2 з позовом до
Комісії по вирішенню спірних питань
щодо визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 році (Київської обласної державної
адміністрації) (надалі - Комісія-1), в
1) визнати протиправною дією Комісії
щодо скасування позивачу статусу
евакуйованої у 1986 році із зони
2) зобов'язати Комісію відновити
позивачу статус евакуйованої у 1986 році
В обґрунтування позову зазначається,
що позивачка, яка є евакуйованою у 1986
році із зони відчуження, дізналася, що
Комісією порушено її права,
передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
В контексті наведеного зазначається,
що Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської у м.
Києві державної адміністрації (далі -
Управління) листом від 31.07.2012 р. № 3410,
витягом з протоколу Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Головному управлінні
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (далі - Комісія-2) № 7 від
12.07.2012 р. та витягом з протоколу
засідання Комісії по вирішенню спірних
питань щодо визначення статусу осіб,
які брали участь у проведенні робіт з
евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження в 1986 році (Київської
обласної державної адміністрації)
(Комісія-1) № 160 від 28.04.2012 р. повідомило
позивачку про безпідставну видачу
посвідчення категорії 2 евакуйованої у
1986 році із зони відчуження.
На підставі вищенаведеного, як
зазначає позивач, представником
позивача до Управління була надіслана
заява про направлення особистої справи
позивача до Комісії-1. За результатами
засідання Комісії-1 та на підставі
витягу з протоколу № 170 від 24.10.2013 р.
позивачу відмовили у визначенні
статусу евакуйованої із зони
У той же час, позивачка зазначає, що
статус позивачки не одноразово
перевірявся та був підтверджений.
Позивачка вважає, що такими діями
Комісія-1 грубо порушила гражданські
права позивачки, нанесла їй
матеріальну та моральну шкоду.
У взаємозв'язку з наведеним, позивачка
посилається на положення п. 2 ст. 9, п. 1
ст. 11, п/п. 4 п. 2 ст. 14 вищезгаданого
Закону, ст. 3, 8, 19, 22, 60 Конституції
України та просить задовольнити позов.
З позову вбачається, що позивачка по
суті оскаржує дії та просить
зобов'язати відповідача вчинити дії з
підстав отримання нею рішення Комісії-1
у формі витягу з протоколу від 170 від
За дорученням облдержадміністрації,
Департаментом соціального захисту
населення надано заперечення проти
позову. Зокрема, зазначено, що питання
правомірності визначення позивачці
статусу особи, евакуйованої у 1986 році
із зони відчуження, було винесено на
розгляд Комісії-1 з долученням
додаткових документів заявницею.
Щодо прийняття рішення комісії від
24.10.2013 р. № 170, відповідач зазначає, що
посвідчення було видано на підставі
довідки Київського облвиконкому від
нормативно-правових актів, відповідач
зазначає, що довідка є підставою для
видачі посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи категорії 2
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які на 26.04.1986 р. постійно
проживали і були прописані в
населеному пункті (віднесеному до зони
відчуження) і у встановленому порядку
У взаємозв'язку з наведеним, відповідач
зазначає, що згідно з архівними
документами, які засвідчують факт
видачі довідок про евакуацію громадян,
які були евакуйовані з м. Прип'ять
(журнали видачі довідок, корінці
виконкомом Київської обласної ради на
ім'я ОСОБА_3, а не ОСОБА_4
Відповідач зазначає, що архівними
документами не підтверджено факт
У той же час, встановлено факт видачі
довідок родичам позивачки.
Стосовно ж позивачки, як зазначає
відповідач, встановлено, що 19.04.1985 р.
вона була виписана з м. Прип'ять та
згідно довідки Брянського музичного
училища від 29.08.1986 р. № 118, позивачка
навчалась в училищі з 01.09.1980 р. по 01.07.1986
р., тобто, як зазначає відповідач,
прописка та проживання ОСОБА_2 у м.
Прип'ять на момент аварії 26.04.1986 р.
документально не підтверджується.
За викладених обставин, як зазначає
відповідач, Комісія не мала підстав для
підтвердження позивачці відповідного
У той же час, будучи належним чином
повідомлений, відповідач в судове
засідання не з'явився, доказів
поважності причин неприбуття, як
завчасного повідомлення про наявність
таких причин, не надав. Враховуючи
неявку відповідача без поважних причин
в судове засідання, суд на підставі ч. 4
ст. 128 КАС України ухвалив розглядати
справу за відсутності відповідача.
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 16.05.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, заслухавши пояснення
представника позивачки, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.
Позивачці у 1992 році видано посвідчення
серії НОМЕР_1 громадянки, евакуйованої
у 1986 році із зони відчуження.
Встановлена категорія - 2.
31.07.2012 р. за № 3410 Управлінням на адресу
позивачки сформовано лист, в якому
повідомлено, що згідно протоколу від
12.07.2012 р. № 7 засідання Комісії-2 визнано,
що позивачці видано посвідчення
евакуйованої у 1986 році із зони
відчуження категорії № 2 безпідставно.
Таким чином, як зазначено у
повідомленні, Управління припиняє з
01.03.2012 р. призначення компенсаційних
виплат згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
18.10.2012 р. позивачкою сформовано лист до
Управління в якому зазначено, що
Управлінням порушено її права,
передбачені вищезазначеним Законом.
Зазначила, що відповідно до п. 2 ст. 9, п. 1
ст. 11, п/п. 4 п. 2 ст. 14 Закону, її віднесено
до потерпілої від Чорнобильської
катастрофи, як громадянку яка зазнала
впливу радіоактивного опромінення
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
її віднесено до потерпілої, як
громадянку евакуйовану із зони
відчуження у квітні 1986 р., а також для
встановлення компенсацій позивачку
визнано такою категорією осіб, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та евакуйована у 1986 році із
Зазначається у заяві, що листом
Управління № 3410 від 31.07.2012 р., та витягом
із протоколу Комісії-2 № 7 від 12.07.2012 р.
повідомило заявницю про безпідставну
видачу посвідчення категорії 2
евакуйованої у 1986 році із зони
відчуження. У той же час, зазначається,
що статус евакуйованої не одноразово
перевірявся та був підтверджений аж до
31.07.1986 р. Крім того, у заяві вказується,
що заявниця має двох свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які свідчать та нотаріально
засвідчують, що заявниця на момент
аварії приїжджала до матері, та у
період з 25.04.1986 р. по 27.04.1986 р. свідки
зустрічали заявницю у м. Прип'ять.
Заявниця просила відкликати лист
Управління від 31.07.2012 р. № 3410 та
протокол Комісії-2 № 7 від 12.07.2012 р., а
також відкликати протокол Комісії-2 № 7
02.11.2012 р. за № 5132 Управлінням на адресу
представника позивачки сформовано
відповідь та повідомлено, що за
матеріалами Державної фінансової
інспекції в м. Києві, наданими до
Комісії по вирішенню спірних питань
щодо визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 році Київської обласної державної
адміністрації була розглянута особова
справа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Після розгляду особової справи на
Комісії було визначено недійсною
довідку виконкому Київської обласної
Із зазначеним листом Управлінням на
адресу представника позивачки
направлено копію витягу з протоколу №
160 засідання Комісії-1 від 28.04.2012 р., а
також копію витягу з протоколу № 7 від
12.07.2012 р. Комісії-2.
Зокрема, як вбачається із витягу з
протоколу № 160 від 28.04.2012 р. засідання
Комісії по вирішенню спірних питань
щодо визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 році (Київської обласної державної
адміністрації), вирішено визнати
недійсною довідку виконкому Київської
евакуацію 27.04.1986 р. з м. Припять ОСОБА_2 у
зв'язку з відсутністю документального
підтвердження щодо її видачі.
При цьому, згідно з витягом з протоколу
засідання Комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи від 12.07.2012 р.
№ 7 вирішено - з урахуванням рішення
Комісії по вирішенню спірних питань
щодо визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 році Київської обласної державної
адміністрації (витяг з протоколу № 160
від 28.04.2012 р.), відмовити ОСОБА_2 у
статусі особи, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
У взаємозв'язку з вищенаведеним слід
зазначити, що позивачка зверталася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва до того ж позивача з тими самими
позовними вимогами, які
обґрунтовувались отриманням
вищевказаних рішень Комісій.
У той же час, як вбачається з ухвали від
14.06.2013 р. позовна заява залишена без
розгляду на підставі статей 99 та 100 КАС
України, тобто у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.
Зазначена ухвала суду позивачкою не
04 липня 2013 року позивачкою складено
заяву на адресу Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації.
У листі зазначено, що у ОСОБА_2, якій на
підставі витягу з протоколу Комісії-1 №
160 від 28.04.2012 р., витягу з протоколу
Комісії-2 № 7 від 12.07.2012 р. та листа
Управління № 3410 від 31.07.2012 р. було
відмовлено у підтвердженні статусу
особи, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, з'явилися нові обставини,
підтверджуючи, що вона була
евакуйована у 1986 році із зони
відчуження. Зокрема, позивачка у листі
до Управління зазначила, що її статус
неодноразово перевірявся та був
підтверджений. Також зазначається, що
позивачка має двох свідків, громадян
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які свідчать та
нотаріально засвідчують, що позивачка
на момент аварії приїжджала до матері,
та у період з 25.04.1986 р. по 27.04.1986 р. свідки
зустрічали її в м. Прип'ять. Також, як
зазначила у вищевказаному листі
позивачка, зберігся лист матері того
часу, у якому є підтвердження, що
заявниця на час евакуації знаходилась
У зв'язку з цим позивачка просила
направити до Комісії-1 особисту справу
позивачки для розгляду питання про
підтвердження статусу.
Управлінням на адресу начальника
управління захисту населення,
постраждалого від Чорнобильської
катастрофи Київської обласної
державної адміністрації сформовано
лист від 23.07.2013 р. за № 4275 про
направлення до Комісії-1 справи ОСОБА_2
для розгляду вдруге та прийняття
відповідного рішення.
Листом від 28.02.2014 р. за № 05-59-487
департаментом соціального захисту
населення Київської обласної
державної адміністрації на ім'я
представника позивачки направлено
витяг з протоколу № 170 від 24.10.2013 р.
Згідно із цим рішенням у формі витягу з
протоколу № 170 Комісії-1 від 24.10.2013 р.
вирішено відмовити позивачці у
визначенні статусу евакуйованої із
Зазначено, що підстави для зміни
попереднього рішення комісії відсутні.
Із витягу з протоколу засідання
комісії від 24.10.2013 р. вбачається, що було
розглянуто заяву від 30.07.2013 р. про
підтвердження статусу, заяви двох
свідків, копія листа матері про
небажання ОСОБА_2 виїздити із зони
відчуження, ухвала суду від 01.04.2013 р. про
залишення без розгляду заяви позивачки
у зв'язку з повторною неявкою заявника
Зазначено у протоколі, що всі подані
документи тотожні тим, що розглядалися
попередньо. Крім того, зазначається про
відсутність підстав для зміни
попереднього рішення.
Вирішуючи з урахуванням наведеного
спір по суті, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 65 вищезгаданого
закону учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи видаються посвідчення,
виготовлені за зразками, затвердженими
Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи" є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом (ч. 3 ст. 65).
Видача посвідчень провадиться
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською і
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням районних
державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень
встановлюється Кабінетом Міністрів
Постановою КМ України від 25 серпня 1992 р.
№ 501, було затверджено Порядок видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Пунктом 4 цього Порядку було
передбачено, що потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особам, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття) і особам,
які постійно прожили у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття рішення
про відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224),
віднесеним до категорії 2, видаються
посвідчення сірого кольору, серія Б.
Пунктом 10 зазначеного Порядку
передбачено, що видача посвідчень
проводиться потерпілим і учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням районних
державних адміністрацій за місцем
Посвідчення видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження і особам, які постійно
проживали у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення з моменту
аварії до прийняття рішення Уряду про
відселення, - на підставі довідки,
виданої Київським чи Житомирським
облвиконкомом (додаток N3 або 4).
Пунктом 13 цього Порядку було визначено,
що спірні питання визначення статусу
осіб, які брали участь у проведенні
робіт по евакуації людей і майна із
зони відчуження, розглядаються
комісіями при Київській і Житомирській
обласних державних адміністраціях на
підставі відповідних письмових
підтверджень, виданих керівниками
організацій чи підприємств, які
направляли на роботу до зони
відчуження, або керівниками
рай(міськ)виконкомів за місцем
Спірні питання визначення статусу
громадян, які евакуйовані із зони
відчуження в 1986 році, розглядаються
відповідними комісіями Київської і
Житомирської обласних державних
адміністрацій на підставі довідок та
інших документів, що засвідчують факт
перебування в населеному пункті,
віднесеному до зони відчуження,
виданих державними установами й
Постановою КМ України від 20 січня 1997 р.
№ 51 затверджено Порядок видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(далі - Порядок № 51).
Одночасно визнано такими, що втратили
чинність пункти 1 і 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501
"Про Порядок видачі посвідчень особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Пунктом 4 Порядку передбачено, що
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи з числа евакуйованих у 1986
році із зони відчуження (в тому числі
особам, які на момент евакуації
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття) і особам,
які постійно прожили у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття рішення
про відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224),
віднесеним до категорії 2, видаються
посвідчення сірого кольору, серія
Пунктом 10 Порядку № 51 передбачено, що
посвідчення видаються потерпілим і
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою - Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
Посвідчення видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особам, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття) і особам,
які постійно проживали в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття рішення
про відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224), -
на підставі довідки, виданої
Волинською, Житомирською, Київською,
Рівненською або Чернігівською
облдержадміністраціями (додатки N 3 або
Зазначено у п. 12 Порядку № 51, що спірні
питання щодо визначення статусу осіб,
евакуйованих із зони відчуження в 1986
році, розглядаються відповідними
комісіями Київської і Житомирської
облдержадміністрацій на підставі
довідок та інших документів, що
засвідчують факт перебування в
населеному пункті, віднесеному до зони
відчуження, виданих місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
У разі встановлення цими комісіями
факту необґрунтованої видачі
посвідчення відповідної категорії
посвідчення на підставі рішення
комісії підлягає вилученню.
В даному випадку, як встановлено під
час розгляду справи, фактично позовні
вимоги до відповідача ґрунтуються та
пов'язані із прийняттям рішення від
24.10.2013 р. № 170 (у формі протоколу
Комісії-1), яке прийнято у зв'язку з
відсутністю підстав для перегляду
попереднього рішення Комісії-1 від
28.04.2012 р. про визнання недійсною довідки
виконкому Київської обласної ради №
м. Прип'ять ОСОБА_2 у зв'язку з
відсутністю документального
підтвердження щодо її видачі.
При цьому, як щодо першого рішення
Комісії-1 від 28.04.2012 р. (у формі протоколу
№ 160), так і щодо рішення Комісії-2 від
12.07.2012 р. (у формі протоколу № 7),
відсутні судові рішення про їх
скасування або про визнання
протиправними дій відповідача у
зв'язку з їх прийняттям.
Відтак, наведені рішення є чинними та
саме цими рішення, а не рішенням
Комісії-1 від 24.10.2013 р., позивачку було
позбавлено відповідного статусу, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
висновку, що саме рішенням Комісії-1 від
24.10.2013 р. позивачку було позбавлено
відповідного статусу та відсутні
підстави для висновку про
протиправність цього рішення,
оскільки, як зазначалося вище, рішення
Комісії-1 від 24.10.2013 р. (щодо відсутності
підстав для перегляду попереднього
рішення), прийнято на підставі
попереднього рішення від 28.04.2012 р.,
згідно з яким було встановлено
відсутність документальних
підтверджень щодо видачі довідки
виконкому Київської обласної ради №
33476 від 11.12.1991 р. на підставі якої
позивачці було видано посвідчення.

Слід зазначити, що саме зазначена
довідка виконкому є базовим (основним)
документом, на підставі якого
видається посвідчення.

У той же час, позивачкою не надано
жодних доказів на спростування
висновків Комісії-1, викладених у
витязі із протоколу від 28.04.2012 р. про
відсутність документального
підтвердження щодо видачі довідки
виконкому від 11.12.1991 р., на підставі
якого (першого рішення) прийнято
рішення Комісії-1 від 24.10.2013 р. про
відсутність підстав для перегляду
попереднього рішення.

При цьому, як вже зазначалося, згідно з
архівними документами, які засвідчують
факт видачі довідок про евакуацію
громадян, які були евакуйовані з м.
Прип'ять, довідка № 33476 була видана
виконкомом Київської обласної ради на
ім'я ОСОБА_3, а не ОСОБА_2

При не спростованих обставинах
відсутності документального
підтвердження щодо видачі
вищезгаданої довідки виконкому, самі
по собі заява та лист вказаних
позивачкою фізичних осіб, не є
належними підтвердженням наявності
обставин, за яких надається заявлений
позивачкою статус.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд в
даному випадку не вбачає підстав для
визнання протиправними дій
відповідача, у зв'язку з прийняттям ним
та отриманням позивачкою рішення
Комісії-1 у формі витягу з протоколу від
170 від 24.10.2013 р. та, відповідно, підстав
для зобов'язання вчинити заявлені
позивачкою дії. У зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити у
повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А. Кармазін