Справа № 825/1209/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1209/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом
Чернігівського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівський міський центр
зайнятості (далі - позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
незаконно отриманого матеріального
забезпечення на випадок безробіття в
розмірі 1647,74 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
України на випадок безробіття"
позивачем встановлено, що відповідач
не повідомив про факт працевлаштування
шляхом укладання цивільно-правового
договору з ТОВ «КИЇВТАЙМС-24» від 04.06.2012
року. У зв'язку з цим, в період з
04.06.2012 року по 31.07.2012 року відповідач
незаконно отримав матеріальне
забезпечення в розмірі 1647,74 грн.
Відповідно до статті 36 зазначеного
Закону сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
вимог чинного законодавства України з
моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг. Відповідач відмовився
добровільно повернути кошти в розмірі
1647,74 грн., тому позивач просить стягнути
вказану суму в судовому порядку.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суд не повідомив.

Судове засідання здійснювалось в
порядку, передбаченому статтею 41 КАС
України.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття" від 02.03.2000 року
№ 1533-ІІІ, Порядком надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
(далі-Порядок № 307) Законом України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року №
803-ХІІ.

Чернігівським міським центром
зайнятості відповідачу надано статус
безробітного як такому, що шукає
роботу, та призначено допомогу по
безробіттю відповідно до статей 22, 23
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття" та Порядку № 307.

За період з 04.06.2012 року по 31.07.2012 року
відповідачу виплачена допомога по
безробіттю відповідно до статті 7
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", що підтверджується
довідкою-розрахунком виплаченого
матеріального забезпечення від 11.03.2014
року № 06/1074 в сумі 1647,74 грн. (а.с. 10).

03.03.2014 року позивачем відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття" проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення за результатами якого
складено акт № 257, в якому зазначено, що
відповідач перебувала в
цивільно-правових відносинах з ТОВ
«КИЇВТАЙМС-24» з 04.06.2012 року по 31.07.2012
року, що є порушенням частини другої
статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (а.с. 7).

Відповідно до підпункту "б" частини
третьої статті 1 Закону України "Про
зайнятість населення" в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві,
а також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000
року № 307, допомога по безробіттю
надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 5
частини другої статті 12 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" виконавча дирекція Фонду
та її робочі органи, зокрема,
контролюють правильність витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
проводять розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, державної
податкової політики, Пенсійним фондом
України за погодженням з правлінням
Фонду. Розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
здійснюється шляхом звіряння даних,
зазначених у документах
страхувальника, з базою даних
Пенсійного фонду України та Державної
податкової адміністрації України, а в
разі необхідності - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Відповідно до пункту 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000
року № 307 виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами.

Відповідно до пункту 2 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказами Державної
податкової адміністрації України,
Пенсійним фондом та Міністерством
праці та соціальної політики України,
від 13.02.2009 року № 7-1|60/62, розслідування
згідно з цим Порядком здійснюється
шляхом проведення перевірки
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, що зазначені в
документах, поданих особою до
державної служби зайнятості під час її
реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7, 8 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним, перевірка
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, проводиться центрами
зайнятості шляхом: звіряння наданої
особою інформації з відомостями,
наявними в Державній податковій
адміністрації України, Пенсійному
фонді України, у державних
реєстраторів. За результатами звірки
або перевірки оформлюється акт, який
підписується посадовими особами, що її
проводили. У разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Рішення про повернення коштів
особою чи роботодавцем оформлюється
наказом. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти. У разі
неповернення коштів у встановлений
строк, стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Аналізуючи вищезазначені
нормативно-правові акти, суд приходить
до висновку, що на позивача покладено
обов'язок здійснювати контроль за
правильністю та обґрунтованістю
виплат на випадок безробіття шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Актом перевірки від 03.03.2014 року
встановлено, що відповідачем укладено
договір про надання робіт (послуг) від
04.06.2012 року № 3 з ТОВ «КИЇВТАЙМС-24» (а.с.
8), що є порушенням частини другої
статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Частинами другою та третьою статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, обов'язок щодо своєчасного
надання відомостей про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг покладено на осіб, які
зареєстровані як безробітні.

Відповідачем не виконано обов'язку,
передбаченого статтею 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Пунктом 6.14 вищевказаного Порядку № 307
передбачено, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку. Сума виплаченої
допомоги по безробіттю
підтверджується відповідною довідкою
центру зайнятості, що підписується
керівником, головним бухгалтером та
скріплюється печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.03.2014 року Чернігівським міським
центром зайнятості виданий наказ "Про
повернення коштів гр. ОСОБА_1В." № 127 та
направлено відповідачу листом від
11.03.2014 року № 05/1083 з вимогою повернути
кошти на протязі 15 календарних днів з
дня отримання повідомлення (а.с. 11, 12).

Наказ від 11.03.2014 року № 127 відповідачем
отримано та не оскаржено, кошти в
розмірі 1647,74 грн. до Чернігівського
міського центру зайнятості
добровільно не повернуто.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що несплата відповідачем
суми наносить суттєвої шкоди державі,
так як перешкоджає у повному обсязі
позивачу забезпечувати соціальний
захист громадян шляхом виплати
допомоги по безробіттю та матеріальної
допомоги у передбачених
законодавством випадках.

Таким чином, позовні вимоги
Чернігівського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманого матеріального
забезпечення на випадок безробіття в
розмірі 1647,74 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Чернігівського міського
центру зайнятості (р/р 1002 в ГУ ДКСУ
у Чернігівській області, МФО 853592, ) 1647 (одну тисячу шістсот
сорок сім) грн. 74 коп. незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць