Справа № 872/16114/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2013-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2013 рокусправа № 804/9807/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01 серпня 2013 року по справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
про скасування вимоги ,-

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2013 року Фізична
особа-підприємць ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області в якому
просила скасувати вимоги відповідача
№Ф-879 про сплату недоїмки від 03.05.2013
року; зобов'язати відповідача
утриматись від нарахування єдиного
внеску та прийняття вимог про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування зі відсутності
змін у діючому законодавстві України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
відповідача №Ф-879 про сплату недоїмки
від 03.05.2013 року. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

В частині задоволених позовних вимог
рішення суду мотивоване тим, що тим, що
позивач є пенсіонером та перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
відповідно до ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є підставою для
звільнення від сплати єдиного внеску.

Не погодившись з ухваленим рішенням
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю. Скаржник посилається на те,
що судом не вірно трактовано норми
матеріального права, та не надано
оцінки тому факту, що позивачу
призначено пенсію на пільгових умовах
зі зменшенням пенсійного віку, позивач
не досяг пенсійного віку, а отже не може
вважатись особою яка є пенсіонером за
віком, тому підстави звільнення
останнього від сплати єдиного внеску
відсутні.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є
суб'єктом підприємницької діяльності
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування, зареєстрований як
платник єдиного податку, що
підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 31.05.2012 року.

Також позивач є пенсіонером за віком з
28.03.2008 року, що підтверджується
пенсійним посвідченням. Отримує пенсію
за віком та знаходиться на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області як платник
єдиного внеску.

Управлінням Пенсійного фонду в
м.Нікополі та Нікопольському
Дніпропетровської області районі
сформовано та надіслано позивачу
вимогу про сплату недоїмки №Ф-879 від
03.05.2013 року зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 5 637,45
грн.

Не погодившись з даним рішенням
відповідача ФОП ОСОБА_2 звернулась до
суду.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 вказаного
Закону, платниками єдиного внеску є:
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" №3609-VI від
07.07.2011р., яким статтю 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" було доповнено
частиною четвертою такого змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Отже, фізичні особи - підприємці, які є
пенсіонерами за віком та які обрали
спрощену систему оподаткування, до
яких з урахуванням встановлених судом
обставин відноситься і позивач,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Доводи скаржника щодо відсутності
підстав для звільнення позивача від
сплати єдиного внеску через те, що
позивач отримує пенсію на пільгових
умовах, а не по досягненню пенсійного
віку, колегія суддів вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України "Про
пенсійне забезпечення" визначені ст.2
цього Закону.

Положення п. "а" ч.1 ст.2 Законом України
"Про пенсійне забезпечення" свідчать
про те, що трудові пенсії поділяються
на такі види як пенсії за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Відповідно до положень Законом України
"Про пенсійне забезпечення"
законодавець розрізнив пенсії за віком
в залежності від умов їх призначення,
визначивши загальні умови призначення
пенсії за віком (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Отже, вказаними положеннями
законодавець передбачив різні умови та
підстави набуття права та призначення
одного виду пенсії, а саме пенсії за
віком.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
позивачу призначений такий вид пенсії
як "пенсія за віком", незважаючи на
пільговий характер умов її
призначення, отже він є "пенсіонером за
віком" і відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" підлягає
звільненню від слати єдиного внеску.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 182-3,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01 серпня 2013 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко