Справа № 2а-4856/11,6а-170/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
26013/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14 лютого 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області про
нарахування підвищення до пенсії як
дитині війни,-

В С Т А Н О
В И В:

18.01.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до ГУПФУ в якому просить
поновити пропущений строк звернення до
суду; визнати протиправними дії
відповідача; зобов"язати нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни за період з 09.07.2007 року по
час розгляду справи відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
19.01.2011 року позовні вимоги за період по
17.07.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14.02.2011 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірною відмову
відповідача. Зобов'язано ГУПФУ
здійснити нарахування і виплату
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 18.07.2010 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ГУПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до п.3
ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Колегія суддів вважає підставними
заявлені вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 18.07.2010 року,
оскільки дія норм ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
2010 рік не була зупинена чи обмежена
іншими нормативними актами. Статтею 70
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача за спірний
період у передбаченому ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» розмірі колегія суддів не
вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 14
лютого 2011 року у справі № 2а-4856/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
С.М. Затолочний