Справа № 369/678/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
369/678/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Ковальчук Л.М.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року, позивач звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що
реалізовуючи своє конституційне право
в порядку вимог ст. 118 Земельного
кодексу України в 2013 року він звернувся
до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району із
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами щодо отримання
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
території села Гатне. 27 листопада 2013
року сільською радою було розглянуте
його клопотання та прийнято рішення №30
від 27 листопада 2013 року, згідно якого
йому відмовлено в задоволенні
клопотання. Внаслідок неправомірних
дій Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району йому було
відмовлено у задоволенні клопотання,
чим, вважає, що були порушені його права
та законні інтереси, гарантовані
Конституцією України та нормами
чинного законодавства України на
безоплатне отримання земельної
ділянки. Просив суд визнати
протиправними дії Гатненської
сільської ради щодо відмови у
задоволенні його клопотання про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо надання безоплатно у
власність земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд; визнати протиправним та
скасувати рішення №30 від 27 листопада
2013 року Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 27 сесії шостого скликання;
зобов'язати Гатненську сільську раду
винести на засідання чергової сесії
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та розглянути подане ним
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
надання безоплатно у власність
земельної ділянки, орієнтовною площею
0,25 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
відповідності до вимог чинного
законодавства та винести мотивоване
рішення за результатами вказаного
клопотання.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся з клопотанням від 08
листопада 2013 року до Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, в якому
просив в порядку реалізації його
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, визначити без його погодження
та виділити йому земельну ділянку
орієнтовним розміром до 0,25 га в межах
с.Гатне, Києво-Святошинського району
Київської області з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Рішенням 27 сесії VI скликання № 30
Гатненської сільської ради
Києво-Святшинського району Київської
області від 27 листопада 2013 року, у
задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо
передачі безоплатно у власність
земельної ділянки без його погодження
та виділення йому у власність
земельної ділянки, орієнтовним
розміром 0,25 га в межах села Гатне,
Києво-Святошинського району з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
відмовлено, посилаючись на те, що в
доданих до клопотання графічних
матеріалах відсутнє позначення
бажаного місця розташування земельної
ділянки.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Згідно вимог ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки), у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідно до вимог п.7 ст.118 Земельного
кодексу України, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Згідно вимог ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно до вимог ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання: п. 34)
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно вимог ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування», рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

У суді першої інстанції позивач
пояснював, що згідно вимог чинного
законодавства України не передбачено
обов'язку надання до клопотання
графічних матеріалів із зазначенням
конкретного місця розташування
земельної ділянки, тому ним були надані
графічні матеріали з зазначенням лише
території на якій він бажає отримати
земельну ділянку.

У своїх поясненнях позивач посилався
на лист Державного агентства земельних
ресурсів України №К-3690-1808/6-13 від 19
грудня 2013 року, в якому надані
роз'яснення щодо форми графічних
матеріалів, що додаються до клопотання
про відведення земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності.

Однак, вказаний лист Державного
агентства земельних ресурсів України
носить лише
консультативно-роз'яснювальний
характер та не може вважати судом, як
належний доказ по справі.

Отже рішення Гатненської сільської
ради від 27 листопада 2013 року було
прийнято правомірно, у відповідності
до вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу
України, з відповідним посиланням на
норми чинного законодавства, у зв'язку
з невідповідністю місця розташування
об'єкта, а отже вимога позивача щодо
скасування даного рішення не підлягає
задоволенню.

Заявлені позовні вимоги про те, що дії
сільської ради є протиправними щодо
відмови у надані відповідачем
земельної ділянки, а він має право на її
отримання, яке гарантовано йому
законом, а тому необхідно скасувати
оскаржуване ним рішення та зобов'язати
відповідача Гатненську сільську раду
винести на розгляд сесії питання про
виділення йому безоплатно земельну
ділянку орієнтовним розміром до 0,25 га в
межах с.Гатне для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
надати йому земельну ділянку, не
підлягають також задоволенню, оскільки
позивач не навів належних доказів в
обґрунтування заявленого позову та не
надав доказів, що дії Гатненською
сільської ради та прийняте нею рішення
є протиправними.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 20
травня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.