Справа № 822/656/14
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/656/14
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Білоуса
О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропродукт плюс" до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Агропродук плюс" Звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду із позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, порушення
норм процесуального права, що, на його
думку, призвело до неправильного
вирішення спору.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені завчасно
та належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд
апеляційної скарги за відсутності
представників сторін у порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, надавши їм оцінку,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропродукт плюс"
зареєстроване як юридична особа 21.02.2007
року Кам'янець-Подільською районною
державною адміністрацією Хмельницької
області, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію юридичної особи серії
АОО №822959 та Довідкою з ЄДРПОУ серії АБ
№609869.

Позивач отримав Свідоцтво №200098359 серії
НБ №074327 про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податку на додану
вартість ( стор. 10 справи).

Відповідачем проведено камеральну
перевірку даних позивача,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ
"Агропродукт плюс" за листопад 2013 року,
про що складено Акт №23/22-09-22-03/34963138 від
17.01.2014 року. Камеральною перевіркою
встановлено порушення п.192.1 ст. 192, п.200.1
п.200.2 ст.200 ПК України, внаслідок чого
ТОВ "Агропродукт плюс" занижено суму, що
за результатами звітного (податкового)
періоду залишається у розпорядженні
сільськогосподарського підприємства
та/або спрямовується на спеціальний
рахунок (р.25.2) на 11317 гривень ( стор. 25 -27
справи).

Згідно податкового
повідомлення-рішення № від 05.02.2014
року, на підставі акту перевірки,
встановлено порушення п.192.1 ст. 192, 200.1,
п.200.2 ст.200 ПК України, у зв'язку з чим
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ "Агропродукт плюс" по податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) за
штрафними фінансовими санкціями
(штрафами) на 14146,25 гривень (стор. 28
справи).

Відповідно до розрахунку штрафних
санкцій до акту камеральної перевірки,
розмір штрафних санкцій складає 14146,25
гривень, з яких 11317 гривень застосовано
на підставі п.123.2 ст.123 ПК України та 2829,25
гривень - на підставі п.123.1 ст.123 ПК
України (стор. 29 справи).

Судом також встановлено, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарським підприємством
"Нібулон" (покупець) та Товариством з
обмежено відповідальністю
"Агропродукт плюс" (постачальник)
укладено Договір поставки №2506/2013 від
04.07.2013 року (далі - Договір). Згідно п.1.1
Договору, постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність
покупцю сільськогосподарську
продукцію власного виробництва (в
подальшому - "Товар") в асортименті, за
ціною, якістю, кількістю та на умовах,
узгоджених з покупцем і вказаних у
Договорі та в Додатках до Договору, а
покупець зобов'язується здійснити
приймання та оплату товару (стор. 11 - 12
справи).

На виконання умов цього Договору,
позивачем виписано для ТОВ СП "Нібулон"
видаткову накладну №РН-000064 від 19.11.2013
року, згідно якої вартість товару разом
з ПДВ складає 67889,31 гривень, з яких ПДВ
11316,55 гривень (стор. 13 справи) і
податкову накладну №8/2 від 19.11.2013 року
(стор. 14 справи).

Відправляючи в електронній формі
податкову накладну №8/2 від 19.11.2013 року
позивач помилково вказав дату
виписування податкової накладної -
20.11.2013 року (реєстраційний номер ),
що видно із квитанції №1 (стор. 15
справи).

Цю помилку у даті виписки податкової
накладної позивач виправив шляхом
складання і направлення податкової
накладної №9/2 від 19.11.2013 року
(реєстраційний номер , що видно із
квитанції №1 ( стор. 17 справи).

Розрахунком кількісних і вартісних
показників податкової звітності №1/2
від 21.11.2013 року позивач відкоригував
допущену помилку по причині: "Зміна
дати" ( стор.18 справи), що відображено у
Реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних і податковій
декларації з ПДВ (стор. 20 - 24 справи).

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із його
обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Пунктом 3 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженої
наказом Мінфіну №1379 від 01.11.2011 року
визначено, що податкова накладна
виписується у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Дата
виписки податкової накладної
заповнюється цифрами у такій
послідовності: день місяця (дві цифри),
місяць (дві цифри), рік (чотири цифри).
При цьому крапки, коми та інші
розділові знаки в даті виписки
податкової накладної не
проставляються. Порядковий номер
податкової накладної присвоюється
відповідно до її номера в реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних та не містить літер чи інших
символів. Платники податку на додану
вартість складають окремі податкові
накладні за видами діяльності, що
передбачають спеціальний режим
оподаткування, та зазначають у
порядковому номері накладної після
знака дробу перед номером філії чи
структурного підрозділу код
відповідної діяльності: 2 -
сільськогосподарські підприємства,
які застосовують спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського та лісового господарства, а
також рибальства відповідно до статті
209 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.2.2 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Мінфіну від 28.11.2012 року № 1236
(далі - Порядок №1236) , у випадках,
зазначених у пункті 2.1 цього розділу,
відповідний структурний підрозділ
органу державної податкової служби
складає податкове
повідомлення-рішення: за формою згідно
з додатком 2 за наслідками перевірок
(форма "Р").

Згідно п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 109.1 ст.109 ПК України визначено,
що податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України,
якщо після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Згідно п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України,
якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг, а
відповідно до п.п.192.1.2 цієєж статті,
якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно збільшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно збільшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення перерахунку.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що одним із основних
принципів податкового законодавства
України, визначений п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК
України, який встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в тому, що в разі якщо норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі закону, або якщо
норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків.
Зазначена норма поширюється також і на
кваліфікацію господарських операцій з
метою формування платником податків
витрат для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
та/або податкового кредиту з податку на
додану вартість. За змістом указаної
норми відповідні витрати і податковий
кредит вважаються сформованими
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Пунктом 56.21 ст.56 ПК України визначено,
що у разі коли норма цього Кодексу чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі цього Кодексу, або
коли норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

При вирішенні даного спору суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що порушення складання
позивачем розрахунку корегування №1/2
від 21.11.2013 до податкової накладної 8/2
від 19.11.2013 року, виписаної ТОВ СП
"Нібулон" на підставі "зміни дати", за
дійсним правочином, який мав реальний
характер без факту заниження чи
уникнення від сплати податків, не є
порушенням вимог ПК України в цілому і
в тому числі ст.192 ПК України, а також
податковим порушенням в розумінні ст.109
ПК України.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час апеляційного
розгляду, а відтак, відсутні підстави
для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 21
березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Мельник-Томенко Жанна Миколаївна

Білоус Олег Валерійович