Справа № 503/372/14-а
Суддя: Сопільняк О. М.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/372/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області у склад:

головуючого судді
Сопільняка О.М.,

при секретарі
Вдовиченко В.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Ковалішиної І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
державного навчального закладу
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище» про стягнення
грошових коштів, зобов'язання
нарахувати та виплачувати державну
соціальну допомогу (стипендію),

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 24 лютого 2014 року
звернулась до Кодимського районного
суду з адміністративним позовом до
державного навчального закладу
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище» Міністерства освіти і
науки України (далі ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»)
про стягнення грошових коштів,
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплачувати державну соціальну
допомогу (стипендію), в якому, з
врахуванням уточнень, просила:

- стягнути з відповідача
невиплачену їй стипендію за період з
лютого місяця 2013 року по лютий місяць
2014 р. в сумі 6925 грн.;

- інфляційні нарахування за цей
період в сумі 6930 грн.54 коп.;

- зобов'язати відповідача
нараховувати та виплачувати з березня
по червень місяці 2014 року соціальну
стипендію у розмірі 850 грн. на місяць
(а.с.1-3, 48-49).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 (діє на підставі
довіреності, а.с.32) позов підтримали та
просили його задовольнити,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 28
вересня 2012 року позивач ОСОБА_1
навчається в ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище».
До січня місяця 2013 року позивач
отримувала соціальну стипендію у
розмірі 850 грн. на місяць відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№226 від 05 квітня 1994 року «Про
поліпшення виховання, навчання,
соціального захисту та матеріального
забезпечення дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського
піклування». Однак, з лютого місяця 2013
року відповідач припинив виплату
стипендію у такому розмірі та почав
виплачувати звичайну академічну
стипендію у розмірі 275 грн. Вважають
такі дії відповідача протиправними,
оскільки позивач, як учень ДНЗ
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище», яка втратила обох
батьків, вправі отримувати соціальну
стипендію у розмірі 850 грн. на місяць. У
зв'язку з цим, просили свій позов
задовольнити.

Представник відповідача Ковалішина
І.С. (директор ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»,
діє за посадою) позов не визнала та
пояснила, що дійсно ОСОБА_1 з 28 вересня
2012 року навчається в ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище».
Після зарахування до училища ОСОБА_1
помилково була призначена соціальна
стипендія у розмірі 850 грн. на місяць,
яка виплачувалась їй до січня місяця 2013
року. З'ясувавши, що позивач не
відноситься до пільгової категорії та
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №226 від 05 квітня 1994
року «Про поліпшення виховання,
навчання, соціального захисту та
матеріального забезпечення
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування» не має права
отримувати соціальну стипендію у
такому розмірі, оскільки батьків вона
втратила у повнолітньому віці до
моменту вступу до навчального закладу,
з лютого місяця 2013 року їй виплачується
загальна академічна стипендія у
розмірі 275 грн. на місяць. Зайво
переплачені кошти були повернуті за
рахунок винних у безпідставному
нарахуванні посадових осіб ДНЗ.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними письмові докази
та матеріали адміністративної справи,
суд прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушені її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Позивачем ОСОБА_1 подано
адміністративний позов до суб'єкта
владних повноважень, яким є державний
навчальний заклад «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»,
з приводу виплати державної соціальної
допомоги (стипендії). Вимог, які б
підлягали розглядові за нормами
іншого виду судочинства України, нею не
заявлялось, тому суд вважає необхідним
вирішити вказану справу за нормами
кодексу адміністративного судочинства
України.

Так, згідно з ч.1 ст.17 КАС України на
правовідносини, що виникають у зв'язку
зі здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Частина 2 цієї
статті встановлює, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

У п.1 ч.1 ст.3 цього Кодексу справу
адміністративної юрисдикції
(адміністративну справу) визначено як
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Суб'єкт владних повноважень відповідно
до п.7 ч.1 тієї самої статті - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України
місцевому суду, як суду
адміністративної юрисдикції, підсудні
всі справи щодо спорів фізичної особи з
суб'єктом владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахування, здійснення, надання,
одержання соціальних виплат, доплати,
соціальних послуг, пільг.

З цих підстав вказаний
адміністративний позов суд визнає
прийнятним та підсудним Кодимському
районному суду як суду
адміністративної юрисдикції.

Пленум Вищого Адміністративного Суду
України в абз.2 п.1 постанови №2 від 6
березня 2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства
України» зазначив, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень належить перевіряти, чи
прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, із якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. З огляду на зазначену норму під
час розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року
позивач ОСОБА_1 була зарахована до ДНЗ
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище» для навчання за
професією «штукатур-маляр» (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати ОСОБА_5. На
момент смерті батьків позивачеві
виповнилось 19 років, після чого вона
вступила на навчання до ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище».

Обґрунтовуючи свій позов, позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
стверджували, що право на отримання
соціальної стипендії у розмірі 850 грн.
на місяць надане позивачеві пунктом 13
постанови Кабінету Міністрів України
№226 від 05 квітня 1994 року «Про
поліпшення виховання,навчання,
соціального захисту та матеріального
забезпечення дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського
піклування», відповідно до якого учні
навчальних закладів, які в період
навчання у віці від 18 до 23 років
залишились без батьків, зараховуються
на повне державне забезпечення. Як на
доказ своїх вимог посилались і на лист
Міністерства освіти і науки України
від 23 вересня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» від 13 січня 2005 року №2342-ІV,
держава здійснює повне забезпечення
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, а також осіб
із їх числа.

Так, відповідно до п/п.1 п.13 постанови
Кабінету Міністрів України №226 від 05
квітня 1994 року «Про поліпшення
виховання, навчання, соціального
захисту та матеріального забезпечення
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування»,
дітям-сиротам і дітям, позбавленим
батьківського піклування, особам з їх
числа, а також учням та студентам, які в
період навчання у віці від 18 до 23 років
залишилися без батьків і перебували на
повному державному утриманні в
загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах, при вступі на
навчання до професійно-технічних та
вищих навчальних закладів видається
безоплатно за рахунок коштів тих
закладів, які вони закінчили, комплект
нового одягу і взуття на суму не менш як
12 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а також грошова допомога в
розмірі не менш як 2,5
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Учні та студенти
зазначеної категорії зараховуються на
повне державне утримання в навчальних
закладах, до яких вони вступили, і в
період навчання до 23 років або до
закінчення відповідних навчальних
закладів забезпечуються

безоплатно продуктами харчування,
одягом, взуттям і м'яким інвентарем за
нормами, встановленими для вихованців
шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування" сиротами та дітьми,
позбавленими батьківського піклування
визначаються особи віком від 18 до 23
років, у яких у віці до 18 років померли
або загинули батьки, та особи, які були
віднесені до дітей, позбавлених
батьківського піклування.

В абз.2, 3 та 5 ст.1 цього Закону надано
визначено поняттям "дитина-сирота",
"діти, позбавлені батьківського
піклування" а також "особи із числа
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування", зокрема:

- дитина-сирота - це дитина, в якої
померли чи загинули батьки;

- діти, позбавлені батьківського
піклування - діти, які залишилися без
піклування батьків у зв'язку з
позбавленням їх батьківських прав,
відібранням у батьків без позбавлення
батьківських прав, визнанням батьків
безвісно відсутніми або недієздатними,
оголошенням їх померлими, відбуванням
покарання в місцях позбавлення волі та
перебуванням їх під вартою на час
слідства, розшуком їх органами
внутрішніх справ, пов'язаним з
ухиленням від сплати аліментів та
відсутністю відомостей про їх
місцезнаходження, тривалою хворобою
батьків, яка перешкоджає їм виконувати
свої батьківські обов'язки, а також
діти, розлучені із сім'єю, підкинуті
діти, батьки яких невідомі, діти, від
яких відмовилися батьки, та
безпритульні діти;

- особи із числа дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування -
особи віком від 18 до 23 років, у яких у
віці до 18 років померли або загинули
батьки, та особи, які були віднесені до
дітей, позбавлених батьківського
піклування.

Відповідно до ч.1 ст.6 Сімейного кодексу
України, правовий статус дитини має
особа до досягнення нею повноліття.

Відтак, з огляду на те, що батьки
позивача ОСОБА_1 померли, коли їй
виповнилось 19 років і до моменту її
зарахування на навчання до ДНЗ
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище», суд вважає, що
позивач не можете претендувати на
отримання соціальної стипендії у
розмірі 850 грн. на місяць, передбаченої
п/п.1 п.13 постанови Кабінету Міністрів
України №226 від 05 квітня 1994 року «Про
поліпшення виховання,навчання,
соціального захисту та матеріального
забезпечення дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського
піклування».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.6,11,71,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до державного
навчального закладу «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»
про стягнення грошових коштів,
зобов'язання нарахувати та виплачувати
державну соціальну допомогу
(стипендію), відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Кодимський районний суд протягом
десяти днів з моменту отримання її
повного тексту.

Суддя Сопільняк О.М.