Справа № 807/1834/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 р.
Справа № 14611/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Державного підприємства «Ужгородське
лісове господарство» на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
про закриття провадження у справі за
позовом Державного підприємства
«Ужгородське лісове господарство» до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування акту
перевірки та претензії,-

В С Т А Н О
В И В :

До Закарпатського окружного
адміністративного суду звернулось
Державне підприємства «Ужгородське
лісове господарство» Закарпатського
обласного управління лісового та
мисливського господарства з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області, у якому просить визнати
протиправним та скасувати акт
перевірки дотримання державним
підприємством вимог
природоохоронного законодавства про
охорону, захист, використання та
відтворення лісів від 17 травня 2013 року
та претензію №62/14/13 від 20.06.2013 року на
суму 127 782,16 грн..

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
провадження у справі за позовом
Державного підприємства «Ужгородське
лісове господарство» до Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування акта перевірки та претензії
було закрито.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її
оскаржив позивач, який у апеляційній
скарзі просить судову ухвалу скасувати
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання про
закриття провадження у вказаній
справі. Доводи апеляційної скарги
мотивує тим, що вказана ухвала є
незаконною, необґрунтованою і такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи, що підтверджується
долученими до справи документами.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Предметом спору у даній справі
являється законність акта перевірки
дотримання державним підприємством
«Ужгородське лісове господарство»
Закарпатського обласного управління
лісового та мисливського господарства
вимог природоохоронного законодавства
про охорону, захист, використання та
відтворення лісів від 17 травня 2013 року
та вимог претензії №62/14/13 від 20.06.2013
року.

Суд першої інстанції, закриваючи
провадження у справі за вимогами п.1ч.1
статі 157 КАС України визначив, що
претензія не є рішенням органу
державної влади (нормативно-правовим
актом чи актом індивідуальної дії),
оскільки носить рекомендаційний
характер. З цих підстав, оскаржуваний
позивачем акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
про охорону, захист, використання та
відтворення лісів від 17 травня 2013 року
та претензія № 62/14/13 від 26.06.2013 року,
відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України та ч. 1
ст. 17 КАС України не є рішеннями (не
носять нормативно-правового характеру
щодо загальнообов'язкової дії на
невизначене коло осіб та не мають
індивідуальної дії), дією чи
бездіяльністю.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції помилковими, з
огляду на наступне.

Положенням про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, котре затверджено Наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України 04.11.2011року № 429 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 листопада 2011 р. за № 1347/20085
визначено, що Державна екологічна
інспекція у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами та дорученнями
Президента України, актами Кабінету
Міністрів України, дорученнями
Прем'єр-міністра України, наказами
Міністерства екології та природних
ресурсів України, дорученнями Міністра
екології та природних ресурсів, його
першого заступника та заступника
керівника апарату, наказами
Держекоінспекції України, дорученнями
Голови Держекоінспекції України,
актами Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевих державних
адміністрацій, органів місцевого
самоврядування, іншими актами
законодавства України, а також цим
Положенням.

Основними завданнями Держекоінспекції
є реалізація повноважень
Держекоінспекції України у межах
відповідної території.
Держекоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань, здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням територіальними органами
центральних органів виконавчої влади,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства про охорону,
захист, використання та відтворення
лісів щодо: законності вирубки,
ушкодження дерев і чагарників,
знищення або ушкодження лісових
культур, сіянців або саджанців у
лісових розплідниках і на плантаціях, а
також молодняку природного походження
й самосівів на площах, призначених під
лісовідновлення; раціонального та
невиснажливого використання лісових
ресурсів; добування, здійснення
побічного та супутнього спеціального
лісокористування; виконання комплексу
необхідних заходів захисту для
забезпечення охорони лісів від пожеж,
незаконних рубок, шкідників і хвороб,
пошкодження внаслідок антропогенного
та іншого шкідливого впливу,
застосування пестицидів і
агрохімікатів у лісовому господарстві
й лісах; використання полезахисних
лісосмуг, водоохоронних і захисних
лісових насаджень; заготовки деревини
відповідно до затвердженого
лісосічного фонду, в тому числі
розрахункової лісосіки; збереження
корисної для лісу фауни.

Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
проводити перевірки з питань, що
належать до її компетенції, видавати за
їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження.
Розраховувати розмір збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення природоохоронного
законодавства, та пред'являти
претензії.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», державній
охороні і регулюванню використання на
території України підлягають:
навколишнє природне середовище як
сукупність природних і
природно-соціальних умов та процесів,
природні ресурси, як залучені в
господарський обіг, так і
невикористовувані в економіці в даний
період (земля, надра, води, атмосферне
повітря, ліс та інша рослинність,
тваринний світ), ландшафти та інші
природні комплекси.

Державний контроль за використанням і
охороною земель, надр, поверхневих і
підземних вод, атмосферного повітря,
лісів та іншої рослинності, тваринного
світу, морського середовища та
природних ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони республіки,
а також за додержанням норм
екологічної безпеки відноситься до
компетенції спеціально уповноважених
органів державного управління в галузі
охорони навколишнього природного
середовища та використання природних
ресурсів.

Згідно статті 20 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» (в її редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
рішення спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
з питань, що віднесені до його
компетенції, є обов'язковими для всіх
підприємств, установ та організацій і
можуть бути оскаржені у судовому
порядку.

Визначені законами функції
узгоджуються з нормами статті 6 КАС
України про те, що суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Тобто, Державна екологічна інспекція
України у відносинах з юридичними
особами, під час реалізації своїх
завдань та функцій, встановлених
законодавством України, є органом
виконавчої влади та суб'єктом владних
повноважень, складаючи та направляючи
позивачу претензії та розрахунки,
діяла як суб'єкт владних повноважень
на виконання управлінських функцій,
тому даний спір відноситься до
публічно-правових спорів.

Відповідно до ч 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Цю норму слід розуміти в
системному зв'язку із частиною 1 тієї
самої статті, з якої випливає, що захист
прав, свобод та інтересів юридичних
осіб шляхом оскарження до
адміністративного суду будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень можливий лише у
сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, як винесена із порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення питання про
закриття провадження у справі, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4
ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Ужгородське лісове
господарство» задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
про закриття провадження у справі №
807/1834/13-а скасувати та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

В.В. Святецький