Справа № 162/1838/13,2-а/162/667/13
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.
Справа № 876/14989/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 25 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області, яким просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку та
виплати пенсії з врахуванням 1 %
заробітку за кожен рік роботи понад
мінімальний стаж 20 років; зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії відповідно до вимог ч.2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на 1%
заробітку за кожен рік роботи понад
стаж 20 років за період в межах строку
позовної давності.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 25 жовтня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії позивачу з її
збільшенням на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 20 років
відповідно до положень ч.2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
Волинської області, починаючи з 08
квітня 2013 року, провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на 1%
заробітку за кожен рік роботи понад
стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку.
Постанову в межах суми стягнення за
один місяць звернено до негайного
виконання.

Рішення суду оскаржив відповідач, у
скарзі, покликаючись на порушення
судом першої інстанції при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову скасувати, відмовивши в
задоволенні позовних вимог. На
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що обчислення розміру
пенсії позивача було здійснене
відповідно до вимог чинного на час
виплати законодавства.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, суд приходить до висновку про
відмову в її задоволенні, враховуючи
наступне.

Як встановив суд, ОСОБА_1 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с.7).

У листопаді 1994 року йому була
призначена пенсія із зниженням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом Української РСР
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Як зазначено вище, позивач обрав умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення, встановлені спеціальним
законом, а саме Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з п. 13 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно, зокрема, до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та цього
Закону, призначається одна пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання за
її вибором. При цьому різниця між
розміром пенсії, на який має право
особа відповідно до зазначених
законодавчих актів, та розміром пенсії
із солідарної системи відповідно до
цього Закону фінансується за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Таким чином, оскільки позивач отримує
пенсію, призначену відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то її збільшення повинно
проводитися згідно норм цього ж Закону.

На час призначення пенсії трудовий
стаж позивача становив 32 роки 5 місяці 2
дні (а.с.4).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
право на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи, зокрема,
чоловіки - 20 років, із збільшенням
пенсії на один процент заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж, але не вище 75
процентів заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за Списком № 1, зокрема,
чоловіки - 10 років і більше, - не вище 85
процентів заробітку.

Однак, як встановив суд, відповідач
виплачував позивачу доплату за
понаднормовий стаж на підставі ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з абз. 2 ч. 1 якої за
кожний повний рік страхового стажу
понад установлений цим Законом
мінімальний трудовий стаж, необхідний
для призначення пенсії за віком,
остання збільшується на один процент
визначеної цим Законом її
розрахункової величини.

Водночас для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер згідно з ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і дорівнює мінімальному розміру пенсії
за віком, який згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, тобто 20 років, а не 25.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на підставі Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (20
років - для чоловіків) шляхом
збільшення пенсії на 1% заробітку за
рік.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги позивача про
зобов'язання відповідача провести
підвищення розміру пенсійних виплат на
один процент заробітку за кожен рік
роботи понад 20 років трудового стажу, є
обґрунтованими, та підлягають
задоволенню.

При цьому колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки на час розгляду справи судом
першої інстанції часових обмежень у
застосуванні ч.2 ст. 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не було,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову про перерахунок та
виплату пенсії із збільшенням пенсії
на один процент заробітку за кожний рік
роботи понад 20 років, але не вище 75
процентів заробітку, починаючи з 08
квітня 2013 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для залишення її без
змін, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, у зв'язку
з чим така не задовольняється.

Керуючись статтями 99, 195, 197 ч. 1 п. 3, ст.ст.
198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 25 жовтня 2013
року у справі № 162/1838/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький