Справа № 812/1485/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1485/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання:
Гаркуші Ю.О.,

за участю представників сторін від:

позивача - Масленніковій Ю.О,

відповідача - Арінушкіної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ" до Територіальної Державної
інспекції з питань праці у Луганській
області про визнання протиправним та
скасування припису від 11.09.2013 12-13-2/00-00, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ" звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до територіальної Державної
інспекції з питань праці у Луганській
області в якому позивачем заявлено
вимогу про визнання протиправним та
скасування припису від 11.09.2013 №12-13-27/00-00.
В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що Територіальною Державною
інспекції з питань праці у Луганській
області на підставі акту перевірки
щодо додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від 25.07.2013 №12-13-27/0044 надано припис від
25.07.2013 №12-13-27/0044-0035 яким приписано
привести виплату заробітної плати
працівникам підприємства у
відповідність по вимог ст. 115 КЗпП
України; привести у відповідність до
вимог Постанови КМУ від 21.02.2001 № 159 «Про
затвердження порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати» нарахування та
виплату працівникам компенсації
втрати частини доходів за порушення
термінів виплати заробітної плати;
тарифні ставки та посадові оклади
працівників привести у відповідність
до вимог ст. 96 КЗпП України; привести у
відповідність до вимог ст. 116 КЗпП
України виплату сум, належних
працівникам при звільненні; виплату
заробітної плати за час відпустки
працівникам підприємства привести у
відповідність до вимог ст. 21 Закону
України «Про відпустки». Частково
позивачем виконано припис в
добровільному порядку, за виключенням
тарифних ставок та посадових окладів у
відповідності з вимогами ст. 96 КЗпП
України.

11 вересня 2013 року відповідачем
проведена позапланова перевірка
виконання вимог припису від 25.07.2013
№12-13-27/0044-0035. За результатами перевірки
складено акт та припис від 11.09.2013
№12-13-27/00-00, яким позивачу приписано
тарифні ставки та посадові оклади
працівників привести у відповідність
до вимог ст. 96 КЗпП України. Позивач не
погоджується з даним висновком
інспекції оскільки його колективним
договором передбачено що (мовою
оригіналу): «Сторони гарантируют
соблюдение норм и гарантий,
предусмотренных Соглашением по
тарифам, трудовим и социальным
гарантиям, заключенным между
Министерством угольной промышленности
Украины и отраслевыми профсоюзами
угольной промышленности», однак
вказаної угоди не існує, а є Галузева
угода між Міністерством енергетики та
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 03.07.2001. Однак на думку позивача
ототожнювати Галузеву угоду та
«Соглашение по тарифам» не вірно, як і
не вірно посилатися на порушення ТОВ
«СВК» норм ст. 96 КЗпП України. Оскільки
колективний договір ТОВ «СВК»
укладений між власником та трудовим
колективом в особі голови Ради
трудового колективу, тобто не з
профспілкою. Згідно Статуту
Товариства, ТОВ «СВК» є
підприємницьким товариством та
власниками підприємства є іноземні
суб'єкти господарювання. Отже, в
Статуті Товариства відсутнє посилання
на те, що товариство підпорядковано
Міністерству енергетики та вугільної
промисловості України. Тобто, ніяким
чином норми Галузевої угоди не
поширюються на господарську
діяльність підприємства, у тому числі і
на трудові відносини між товариством
та його працівниками, а отже з боку
підприємства відсутні порушення норм
Галузевої угоди та відсутні підстави
для формування тарифної сітки
відповідно ю норм Галузевої угоди.
Зокрема посилається на порушення
відповідачем форми акту перевірки
оскільки в акті перевірки повинно бути
відображено порушення вимог
законодавства, виявлені під час
перевірки, а саме нормативний акт
вимоги якого порушено та детальний
опис виявленого порушення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, надав додаткові
письмові пояснення (а.с.100)

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
надав письмові заперечення (а.с.67, 148).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
встановив наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ» зареєстровано в якості
юридичної особи 12.11.2003. Засновником
вказаного товариства з Товариство з
обмеженою відповідальністю «ІЕФАЙ
ХОЛДИНГ», ФРАН-ЙОЗЕФС-КАІ,33/10, Відень,
Австрійська республіка. Основним видом
економічної діяльності є добування
кам'яного вугілля (а.с.50-52,53).

В судовому засіданні встановлено,
що за період з 18.03.2013 по 25.07.2013
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Луганській області було
проведено перевірку суб'єкта
господарювання ТОВ «СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ» з питань додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За наслідками
перевірки складено акт №12-13-27/0044 та
встановлено ряд порушень. Щодо
порушень в акті винесено припис від
25.07.2013 №12-13-27/0044-0035.

З питань виконання вказаного припису
інспекцією було проведено позапланову
перевірку. За наслідками позапланової
перевірки складено акт від 11.09.2013
№12-13-27/0058. Актом встановлено виконання
ТОВ «Східна вугільна компанія» припису
від 25.07.2013 №12-13-27/0044-0035, крім вимог щодо
приведення у відповідність тарифних
ставок та посадових окладів
працівників у відповідність вимог ст. 96
КЗпП України. (а.с.23-36).

Відповідно до викладеного
Територіальною інспекцією з питань
праці у Луганській області винесено
припис №12-13-27/00-00 від 11 вересня 2013 року
яким приписано тарифні ставки та
посадові оклади працівників
підприємства позивача привести у
відповідність до вимог ст. 96 КЗпП,
згідно якої «формування тарифної сітки
(схема посадових окладів) провадиться
на основі тарифної ставки робітника
першого розряду та міжкваліфікаційних
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів), що
встановлюються у розмірах, не нижчих
ніж визначені генеральною, галузевою
(регіональною) угодою» (а.с.37).

Статтею 259 КЗпП України встановлено, що
нагляд і контроль за додержанням
законодавства про працю здійснюють
спеціально уповноважені на те органи
та інспекції, які не залежать у своїй
діяльності від власника або
уповноваженого ним органу.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці, затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 386/2011 (далі -
Положення № 386), Державна інспекція
України з питань праці (Держпраці
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.

Держпраці входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття (далі -
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) в частині
призначення нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

Пунктом 11 Положення № 386 передбачено,
що голова Держпраці України утворює в
межах граничної чисельності державних
службовців та працівників Держпраці
України і коштів, передбачених на її
утримання, ліквідовує, реорганізовує
за погодженням із Кабінетом Міністрів
України та Міністром територіальні
органи Держпраці України як структурні
підрозділи її апарату.

Отже, Держпраці та його територіальні
державні інспекції є органами,
уповноваженими здійснювати державний
нагляд і контроль за додержанням
законодавства про працю.

Відповідно до наказу Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2013
року № 390 «Про затвердження Порядку
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів» (далі - Наказ №390), інспектор
може проводити планові та позапланові
перевірки, які можуть здійснюватися за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
Законом України „Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". Планові
перевірки проводяться з періодичністю,
яка визначається відповідно до
Критеріїв, за якими оцінюється ступінь
ризику від провадження господарської
діяльності суб'єктами господарювання у
частині додержання вимог
законодавства про працю та
визначається періодичність здійснення
планових заходів державного нагляду
(контролю), наведених у додатку до
постанови Кабінету Міністрів України
від 17 листопада 2010 року № 1059.
Позапланова перевірка проводиться
незалежно від кількості раніше
проведених перевірок за наявності
підстав, визначених Законом України
„Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". Інспектор
має право на проведення перевірки за
наявності у нього службового
посвідчення та направлення на
перевірку. Інспектору на час
проведення перевірки надається робоче
місце, обладнане належним чином, право
користування телефонним зв'язком,
розмножувальною технікою, іншими
послугами технічного характеру,
необхідними для реалізації
повноважень під час перевірки,
оформлення матеріалів перевірки,
спілкування з працівниками (у разі
необхідності одержання пояснень).
Перевірка складається з таких етапів:
робота з документами, наданими
суб'єктами господарювання на вимогу
Інспектора: оформлення документів за
результатами перевірки. Ознайомлення
суб'єктів господарювання з
документами, оформленими за
результатами перевірки. Проведення за
результатами перевірки
роз'яснювальної роботи з питань
застосування норм законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (за згодою
посадових осіб). За результатами
перевірки складається акт перевірки. У
разі виявлення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
вносяться приписи про усунення
виявлених порушень, вживаються заходи
щодо притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
законодавства.

Судом було встановлено, що 30
серпня 2013 року був винесений наказ «Про
затвердження плану перевірок ТДІзПП та
плану роботи держаних інспекторів
праці на вересень 2013» (а.с.78). На
підставі наказу було видане
направлення на проведення перевірки
суб'єкта господарювання (а.с.79) на
виконання припису від 25.07.2013
№12-13-27/0044-0035. По результатам перевірки
був складений акт від 11.09.2013 (а.с.23)
відповідно до п. 5.1.3. (а.с.27) зазначено, що
тарифна сітка сформована з урахуванням
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Однак
згідно висновків акту (а.с.32 оборотна
сторінка) зазначено, що встановлено
порушення ст.96 КЗпП України, а саме:
тарифні ставки та посадові оклади
працівників підприємства з 01.12.2011 року
та станом на час проведення перевірки
встановлено з розрахунку мінімальної
заробітної плати 1004 грн., що не
відповідає вимогам ст.96 КЗпП України,
згідно якої «формування тарифної сітки
(схема посадових окладів) провадиться
на основі тарифної ставки робітника
першого розряду та міжкваліфікаційних
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів), що
встановлюються у розмірах, не нижчих
ніж визначені генеральною, галузевою
(регіональною) угодою».

Таким чином, судом встановлено, що
висновок акту суперечить описовою
частині акту, де саме зазначаються
порушення встановлені в ході
перевірки.

Судом встановлено, що в приписі
від 11.09.2013 року № 12-13-27/00-00 зазначено, що
під час перевірки виявлено наступне
порушення, а саме: тарифні ставки та
посадові оклади працівників
підприємства з 01.12.2011 року та станом на
час проведення перевірки встановлено з
розрахунку мінімальної заробітної
плати 1004 грн., що не відповідає вимогам
ст.96 КЗпП України, згідно якої
«формування тарифної сітки (схема
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду та міжкваліфікаційних
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів), що
встановлюються у розмірах, не нижчих
ніж визначені генеральною, галузевою
(регіональною) угодою. У зв'язку з чим,
було приписано тарифні ставки та
посадові оклади працівників привести у
відповідності до вимог ст.96 КЗпП
України, згідно якої «формування
тарифної сітки (схема посадових
окладів) провадиться на основі
тарифної ставки робітників першого
розряду та міжкваліфікаційних
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів), що
встановлюються у розмірах не нижчих
ніж визначені генеральною, галузевою
(регіональною) угодою».

Відповідно до ст. 96 КЗпП України,
основою організації оплати праці є
тарифна система оплати праці, яка
включає тарифні сітки, тарифні ставки,
схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники).

Тарифна система оплати праці
використовується для розподілу робіт
залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати.

Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Віднесення виконуваних робіт до певних
тарифних розрядів і присвоєння
кваліфікаційних розрядів робітникам
провадиться власником або
уповноваженим ним органом згідно з
тарифно-кваліфікаційним довідником за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником).

Кваліфікаційні розряди підвищуються
насамперед робітникам, які успішно
виконують встановлені норми праці і
сумлінно ставляться до своїх трудових
обов'язків. Право на підвищення розряду
мають робітники, які успішно виконують
роботи більш високого розряду не менш
як три місяці і склали кваліфікаційний
екзамен. За грубе порушення
технологічної дисципліни та інші
серйозні порушення, які спричинили
погіршення якості продукції,
робітникові може бути знижено
кваліфікацію на один розряд.
Поновлення розряду провадиться в
загальному порядку, але не раніше ніж
через три місяці після його зниження.

Посадові оклади службовцям установлює
власник або уповноважений ним орган
відповідно до посади і кваліфікації
працівника. За результатами атестації
власник або уповноважений ним орган
має право змінювати посадові оклади
службовцям у межах затверджених у
встановленому порядку мінімальних і
максимальних розмірів окладів на
відповідній посаді.

В судовому засіданні було
встановлено, що вимоги припису не
відповідають ст.96 КЗпП України, а
викладені зовсім в іншої редакції.
Згідно вимог припису тарифні ставки
повинні бути встановлені у розмірах, не
нижчих ніж визначені генеральною,
галузевою (регіональною) угодою. Однак
відповідно до п.3.1. Галузевої угоди між
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України, іншими
державними органами, власниками, що
діють у вугільній промисловості від
03.07.2001 з доповненнями та змінами, угода
поширюється на працівників, що
працюють на умовах найму на
підприємствах, в об'єднаннях,
компаніях, товариствах, організаціях і
установах вугільної промисловості, що
належить до сфери управління
Мінвуглепрому України. Пунктом 3.2.
Галузевої угоди визначено, що її
положення є обов'язковими до
застосування при укладенні угод,
колективних договорів і
індивідуальних трудових договорів для
всіх підприємств, що перебувають у
сфері дії Сторін. Позивач в свою чергу
не є суб'єктом, що перебуває у сфері дії
сторін. Тому не може порушити ні яким
чином норми Галузевої угоди.

В судовому засіданні позивачем
було спростовано твердження
відповідача про те, що тарифні ставки
та посадови оклади працівників
позивача не підвищувались та станом на
час проведення перевірки встановлені з
розрахунку мінімальної заробітної
плати за грудень 2011 року. А саме, згідно
штатного розкладу від 01.01.2013 (а.с.114)
встановлені посадови оклади
працівників підприємства, які
перевищують розмір мінімальної
заробітної плати. А згідно наказу від
22.12.2011 № 388а (а.с.117) на підприємстві
встановлені відповідні тарифні ставки
(наказ був зареєстрований в книзі
реєстрації наказів 2011 року). Судом було
встановлено, що при розрахунку
заробітної плати працівнику
відповідної категорії береться
тарифна ставка помножується на
кількість часів та помножується на
кількість робочих днів. Також до
розрахунку виключаються доплати за
роботу у вечерні часи, вихідні та
святкові дні, винагорода за вислугу
років. Крім того, було встановлено, що в
2013 році при підвищені розміру
мінімальної заробітної плати,
товариство приймає накази про її
підвищення (наказ № 4 від 03.01.2013 а.с.119,
наказ № 253 від 29.11.2013 а.с.120).

Представник відповідача в
судовому засіданні стверджував, що
позивач грубо порушив вимоги ст.96 КЗпП
України, а саме на підприємстві
відсутня тарифна сітка.

Відповідно до вимог ст.96 КЗпП
України тарифна система оплати праці
являє собою сукупність нормативних
актів і встановлених ними правових
норм. Вона містить в собі тарифні
ставки (посадові оклади), тарифні сітки,
схеми посадових окладів і тарифні -
кваліфікаційні характеристики робіт,
професій і посад. Виходячи із змісту
зазначеної статті судом встановлено,
що законодавець надає право вибору
тарифної системи суб'єкту
господарювання. В свою чергу на ТОВ
«СВК» в наявності є штатний розклад та
наказами підприємства передбачені
тарифні ставки. Наявність тарифної
сітки не є обов'язковою вимогою
законодавства для підприємства, а тому
відсутність тарифної сітки не є
порушенням з боку позивача.

Таким чином, доводи відповідача не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, припис
відповідача від 11.09.2013 № 12-01-27/00-00
підлягає скасуванню як протиправний.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

При зверненні до суду з
адміністративним позовом позивачем
було сплачено судовий збір у розмірі
73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову, судові витрати підлягають
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 6, 7, 11, 17, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ" до територіальної Державної
інспекції з питань праці у Луганській
області про визнання протиправним та
скасування припису від 11.09.2013 12-13-2/00-00
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати припис територіальної
Державної інспекції з питань праці у
Луганській області від 11 вересня 2013
року № 12-13-2/00-00.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СХІДНА ВУГІЛЬНА
КОМПАНІЯ" (код 32727602) судові витрати у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08
коп.).

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови складено та
підписано 19.05.2014.

Суддя
К.Ю. Широка