Справа № 757/10436/14-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючий - суддя Ільєва
Т.Г.,

при секретарі - Федотовій
Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Жбадинського
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб». Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 22 грудня 2008 року позов
ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії задоволено та визнано дії
ГУ ПФУ в м. Києві неправомірними і
зобов'язано провести перерахунок
пенсійного забезпечення ОСОБА_3 з 01
грудня 2007 року з урахуванням надбавки
за безперервну службу у розмірі 70 % та
здійснити відповідні виплати за
минулий час. ГУ ПФУ в м. Києві на протязі
більше 6 років виконувало рішення суду
з 01 грудня 2007 року по 28 лютого 2014 року.
Листом від 20.03.2014 року відповідач
повідомив позивача про те, що
розрахунок пенсії з 01.12.2007 року
проведено не правильно і виключено зі
складу грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія - надбавку за
безперервну службу у розмірі 70 %, тим
самим зменшили розмір пенсії. Вважає,
дії відповідача по зменшенню розміру
пенсії неправомірними. Просив суд
визнати неправомірними дії Головного
управління пенсійного фонду України в
м. Києві по зменшенню розміру пенсії;
зобов'язати відповідача поновити
нарахування та виплату попереднього
розміру пенсії ОСОБА_3, виходячи з
наступних видів грошового
забезпечення: посадового окладу - 3 154,00
грн.; окладу за військове звання - 130,00
грн.; процентна надбавка за вислугу
років 35% - 1 149, 40 грн.; таємність - 15% - 473,10
грн.; надбавка на посилення соц. захисту
УП№173/2002 100% - 4 433,40 грн.; надбавка за
особливий характер служби та
інтенсивність праці УП №856/96 50% - 1739, 50
грн.; надбавка за кваліфікаційний клас -
325,00 грн.; премія 33,3% - 3 797,67 грн.; надбавка
за безперервну службу у розмірі 70% - 10
641,44 грн., здійснивши відповідні
розрахунки і виплати з 01 березня 2014
року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити .

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимог не визнав, але
не зміг обґрунтувати підстави не
визнання позовних вимог, поклавшись
лише на лист відповідача від 20.03.2014 р.

Вивчивши адміністративний позов,
заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що постановою
Печерського районного суду м. Києва від
22.12.2008 року по справі № 2-а-138-1/08 ГУ ПФУ
України в м. Києві зобов'язано провести
перерахунок пенсійного забезпечення
ОСОБА_3 з 01.12.2007 року з урахуванням
надбавки за безперервну службу у
розмірі 70 % та здійснити відповідні
виплати за минулий час.

На виконання рішення Печерського
районного суду м. Києва від 22.08.2008 р. по
справі № 2-а-138-1/08 Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснило перерахунок пенсійного
забезпечення ОСОБА_3 з 01 грудня 2007 року
з урахуванням надбавки за безперервну
службу у розмірі 70 %.

Листом від 20.03.2014 року відповідач
повідомив позивача про те, що
розрахунок пенсії з 01.12.2007 року
проведено не правильно і виключено зі
складу грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія - надбавку за
безперервну службу у розмірі 70 %, тим
самим зменшивши розмір пенсії.

В листі ГУ ПФУ в м. Києві від 20.03.2014 року
№ 7121/12 зазначено, що при обчисленні
пенсії враховано такі види грошового
забезпечення: посадовий оклад, оклад за
військове звання, процентна надбавка
за вислугу років 35 %, таємність 15 %,
надбавка на посилення соціального
захисту УП № 173/2002 100%, надбавка за
особливий характер служби та
інтенсивність праці УП № 856/96 50 %,
надбавка за кваліфікаційний клас,
премія 33,3 %, проте відсутня надбавка за
безперервну службу у розмірі 70 %, яка
повинна бути врахована відповідно до
постанови Печерського районного суду
м. Києва від 22.12.2008 року.

Вважаючи такі дії відповідача
неправомірними, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії);4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіряючи дотримання суб'єктом
владних повноважень зазначених вище
вимог КАС України при прийнятті
рішення, яким зі складу грошового
забезпечення позивача, з якого
обчислюється пенсія, виключено
надбавку за безперервну службу у
розмірі 70 %, суд звертає увагу на
наступне.

Як слідує із листа ГУ ПФУ в м. Києві від
20.03.2014 року № 7121/12, відповідач, роблячи
висновок про помилковість врахування
при обчисленні розміру пенсії позивача
надбавки за безперервну службу,
зазначив, що проведення перерахунку
пенсії з урахуванням (крім надбавки за
безперервну службу у розмірі 70%) інших
складових грошового забезпечення не
було предметом судового розгляду
справи № 2-а-138-1/08.

Разом з тим, суд вважає зазначені
висновки відповідача такими, що не
ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства, з огляду на наступне.

Надбавка за безперервну службу у
розмір 70 % була передбачена Указом
Президента України від 05.05.2003 року № 389
«Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної
охорон України».

Інструкцією про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в
Збройних Силах України, затвердженою
Наказом Міністра оборони України від
26.05.2003 року № 149 розмір надбавки
визначався у відсотках до місячного
грошового забезпечення, до складу
якого включаються суми окладу
грошового утримання (оклад за
військове звання, посадовий оклад за
основною або тимчасово виконуваною
посадою), щомісячні надбавки та
доплати.

З урахуванням вищевикладеного,
визначення розміру зазначеного виду
грошового забезпечення, надбавка за
безперервну службу не впливає і не
змінює розміру жодної складової
грошового забезпечення, з якої
обчислюється пенсія позивачу.

При цьому суд звертає увагу, також і на
те, що відповідач, роблячи висновок про
помилкове включення до складу
грошового забезпечення, з якого
здійснюється розрахунок пенсії,
надбавки за безперервну службу,
фактично відмовляється виконувати
судове рішення, яке набрало законної
сили, а саме постанову Печерського
районного суду м. Києва від 22.08.2008 р. по
справі № 2-а-138-1/08, якою ГУ ПФУ України в
м. Києві зобов'язано провести
перерахунок пенсійного забезпечення
ОСОБА_3 з 01.12.2007 року з урахуванням
надбавки за безперервну службу у
розмірі 70 % та здійснити відповідні
виплати за минулий час.

Зазначене суперечить принципу
верховенства права, який, з урахуванням
положень частини 2 статті КАС, суд має
застосовувати з урахуванням судової
практики Європейського Суду з прав
людини.

Необхідність застосування судом
практики Європейського Суду з прав
людини та Конвенції визначається і
положеннями статті 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» .

Так статтею 6 Конвенції передбачено
право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на справедливий суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Відтак, з урахуванням наведеного, дії
відповідача щодо виключення зі складу
грошового забезпечення, з якого
здійснюється розрахунок пенсії
позивача, надбавки за безперервну
службу фактично свідчать про
недотримання гарантій, що надаються
особі, права, свободи та законні
інтереси якої поновленні шляхом
прийняття судового рішення, яке,
відповідно до положень частини 5
статті 124 Конституції України, є
обов'язковим для виконання.

Згідно з ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні в нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В той же час, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо правомірності
виключення зі складу грошового
забезпечення, з якого обчислюється
пенсія, надбавки за безперервну службу
у розмірі 70 %, як і не надано належних та
допустимих доказів на спростування
доводів позивача, якими останній
обґрунтовував позовні вимоги.

За вищевикладених обставин, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими,
обставини викладені в позовній заяві
знайшли своє підтвердження в ході
розгляду справи, а тому позовні вимоги
ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 49,50,
51, 55, 56, 58, 59, 162 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Головного управління
пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_3 з
01 березня 2014 року неправомірним.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
поновити нарахування та виплату
попереднього розміру пенсії ОСОБА_3,
виходячи з наступних видів грошового
забезпечення: посадового окладу - 3 154,00
грн.; окладу за військове звання - 130,00
грн.; процентна надбавка за вислугу
років 35% - 1 149, 40 грн.; таємність - 15% - 473,10
грн.; надбавка на посилення соц. захисту
УП№173/2002 100% - 4 433,40 грн.; надбавка за
особливий характер служби та
інтенсивність праці УП №856/96 50% - 1739, 50
грн.; надбавка за кваліфікаційний клас -
325,00 грн.; премія 33,3% - 3 797,67 грн.; надбавка
за безперервну службу у розмірі 70% - 10
641,44 грн., здійснивши відповідні
розрахунки і виплати з 01 березня 2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати у
вигляді судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову суду подається
Київському апеляційному
адміністративному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя