Справа № 826/3453/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28 квітня 2014 року 12 год. 14
хв. № 826/3453/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представника позивача, без участі
представника відповідача, розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтекс Торг" до
державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії, а також з інших
питань.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 28 квітня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 18 березня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтекс Торг" (далі -
позивач) до державної податкової
інспекції Печерського району
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій головного
державного ревізора-інспектора
податкової служби І рангу Сервігова
Юрія Володимировича, за результатами
яких складено акт від 14 січня 2014 року
№ 74/26-55-22-01-38150400 про неможливість
проведення зустрічної звірки позивача
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період із 01 жовтня 2012 року по 31
листопада 2013 року (далі - акт звірки);

- зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційної бази даних "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" (далі - інформаційна
база) інформацію, внесену на підставі
акту звірки;

- скасування висновків акту звірки.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначила, що позов підлягає
задоволенню, оскільки дії та рішення
відповідача суперечать положенням
податкового законодавства.

Ухвалою суду від 20 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

До суду 11 квітня 2014 року через
канцелярію від представника позивача
надійшла письмова заява про уточнення
позовних вимог, а саме про:

- визнання протиправними дій
відповідача, за результатами яких
складено акт звірки;

- зобов'язання відповідача вчинити дії,
направлені на вилучення з
інформаційної бази інформації,
внесеної на підставі акту звірки;

- визнання незаконними висновків акту
звірки.

Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137
КАС України, прийнято до розгляду та
долучено до матеріалів справи для
врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті.

У ході судового розгляду справи
представники позивача підтримали
позов та просили задовольнити його
повністю.

Представник відповідача не визнав
позов та просив відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду у судовому
засіданні 14 квітня 2014 року.

У судове засідання 28 квітня 2014 року
представник відповідача не прибув,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, заява про розгляд справи за
відсутності представника відповідача
до суду не надійшла.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 14 січня 2014 року складено
акт звірки, у якому зазначено, що
відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
здійснено відповідні заходи з метою
проведення зустрічної звірки позивача
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період із 01 жовтня 2012 року по 31
листопада 2013 року.

Суд не погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно з п. 73.5 ст. 73 ПК України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, відповідно до п.п. 1, 2, 3, 7-9
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№ 1232 (далі - Порядок № 1232), цей Порядок
визначає механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок.

Зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби,
з метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

За результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Довідка про проведення зустрічної
звірки підлягає реєстрації в органах
державної податкової служби (як
ініціатора, так і виконавця).

Матеріали зустрічної звірки
надсилаються до органу державної
податкової служби (ініціатора).

Тобто, як з вбачається викладених
положень, проведення зустрічних звірок
направлено на співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання з
метою документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювались між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Згідно з п. 2.2 розділу 2, п. 4.4 розділу 4
наказу Державної податкової
адміністрації України від 22 квітня 2011
року № 236 "Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок"
(далі - Методичні рекомендації),
необхідність проведення зустрічних
звірок суб'єктів господарювання
визначається посадовими (службовими)
особами органів державної податкової
служби (далі - органи ДПС) за
результатами проведеного аналізу
даних та встановлених розбіжностей в
податкових деклараціях,
автоматизованих інформаційних
системах органів державної податкової
служби України (АІС ДПА України,
Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту, Єдиний реєстр
податкових накладних тощо), а також
аналізу податкової інформації та
документів, отриманих із внутрішніх (у
т.ч. від підрозділів податкової міліції
тощо) або зовнішніх джерел (у т.ч. від
платників податків), які свідчать
(можуть свідчити) про порушення такими
платниками податків податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
ДПС.

У разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
акт) (додаток 3), реєструє його у журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Тобто, з викладених положень
вбачається, що контролюючий орган
проводить зустрічну звірку, зокрема, за
результатами проведеного аналізу
податкової інформації та документів,
отриманих із внутрішніх або зовнішніх
джерел, які свідчать (можуть свідчити)
про порушення платником податків
податкового та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що відповідачем направлено до слідчого
управління фінансових розслідувань
письмовий запит від 14 січня 2014 року №
41/09/26-55-22-01 про встановлення
місцезнаходження платників податків.

Про відсутність позивача за податковою
адресою свідчить наявна у матеріалах
справи копія акту перевірки
місцезнаходження за податковою
адресою позивача від 14 січня 2014 року
№ 46/26-55-22-01, у якому зазначено, що
позивач за вказаною адресою не
знаходиться.

Отже, проаналізувавши викладені
положення та обставини, враховуючи, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача, суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення зустрічної звірки позивача.

До того ж, факт складання акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки позивача вказує саме на не
проведення такої звірки.

При цьому, суд зазначає, що акт звірки є
службовим документом, складання якого
та зазначення у ньому відповідної
інформації жодним чином не може
порушувати прав та інтересів позивача,
а також створювати для позивача
будь-яких обов'язків.

У постанові Вищого адміністративного
суду України від 20 червня 2013 року у
справі № К/800/9399/13 зазначено, що акт
контролюючого органу не є рішенням
(актом індивідуальної дії) у розумінні
КАС України, він не є обов'язковим до
виконання, сам по собі не тягне для
позивача ніяких правових наслідків.

Доводи представників позивача про те,
що прийняті у подальшому на підставі
висновків акту звірки рішення
відповідача можуть порушити права та
законні інтереси позивача, за
переконанням суду, є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки захисту
підлягають виключно порушені права та
інтереси, а не ті права та інтереси, які
можуть бути порушені у майбутньому.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
про визнання протиправними дій, за
результатами яких складено акт звірки,
а також визнання незаконними висновків
акту звірки.

Враховуючи, що відсутні підстави для
задоволення основних вимог, за
переконанням суду, також відсутні
підстави для задоволення похідної від
них вимоги про зобов'язання
відповідача вчинити дії, направлені на
вилучення з інформаційної бази
інформації, внесеної на підставі акту
звірки.

До того ж, відображення у базі даних
відповідних показників, за
переконанням суду, відноситься до
дискреційних повноважень
контролюючого органу.

Зокрема, відповідно до Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи № R(80) 2
"Щодо здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень", прийнятої Комітетом
Міністрів 11 березня 1980 року на 316-му
засіданні заступників міністрів, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Під дискреційними повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
визначених законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтекс Торг" до
державної податкової інспекції
Печерського району Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій,
незаконними висновків та зобов'язання
вчинити певні дії є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтекс Торг".

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 07
травня 2014 року