Справа № 2а-6108/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/55855/12

К/9991/56390/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» (далі - Товариство) та
Київської регіональної митниці (далі -
Митниця) на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 4
липня 2012 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства
до Митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (далі - Управління),

про визнання нечинними картки відмови
в прийнятті митної декларації та
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання нечинними та скасування
картки відмови Митниці в прийнятті та
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 100190000/1/03340 від 22.11.2011
року та рішення Митниці № 100000006/2011/314946/2
від 22.11.2011 року (далі - Рішення
№100000006/2011/314946/2) щодо визначення митної
вартості товару, стягнення суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість, у розмірі 111 968,45 грн.

На обґрунтування позову зазначило, що
Товариством були надані Митниці всі
документи і дотримані всі умови,
визначені постановою Кабінету
Міністрів України № 1766 від 20.12.2006 року,
необхідні для визначення митної
вартості за основним методом, інші
документи Митницею витребувані не
були, про що свідчить відсутність
відмітки у графі «Для відміток
митниці» декларації митної вартості
при митному оформленні товару.

Митниця самостійно і безпідставно
визначила митну вартість із
застосуванням 6 (резервного) методу
визначення митної вартості товару у
зв'язку з чим Підприємством здійснена
переплата з податку на додану вартість,
у розмірі 111 968,45 грн.

4 липня 2012 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва, позов
задоволений.

Картка відмови Митниці в прийнятті та
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 100190000/1/03340 від 22.11.2011
року та Рішення №100000006/2011/314946/2 визнанні
протиправними та скасовані; стягнуто з
Управління на користь Товариства суму
надмірно сплаченого податку на додану
вартість, у розмірі 111 968,45 грн., та
судовий збір, у розмірі 1 184,06 грн.

23 серпня 2012 року постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 4 липня 2012 року в
частині стягнення з Управління на
користь Товариства надмірно
сплаченого податку на додану вартість,
у розмірі 111 968,45 грн., скасована, в цій
частині у задоволенні позову
відмовлено.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції залишена без змін.

Товариство звернулося з касаційною
скаргою про зміну постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва та
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду і задоволення
позову в повному обсязі, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Митниця звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та постанови Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволені позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 10.06.2010 року між
Товариством та Harvest AS»(Норвегія) був
укладений контракт №10/06-2010 NOR від 10.06.2010
року на поставку товару - замороженої
або охолодженої риби виробництва
Норвегії.

22 листопада 2011 року Товариством був
ввезений на митну територію України
товар (риба охолоджена лосось (сьомга)
атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з
головою) за кодом УКРЗЕД та
надана Митниці ВМД № 100190000/2011/134522 з
визначенням вартості придбаного
товару за ціною контракту, у якій товар
був задекларований у митний режим
«імпорт 40». Разом з ВМД була заповнена
та подана до митного оформлення
декларація митної вартості за формою
ДМВ-1 № 100190000/2011/134522 від 22.11.2011 року та
відповідні супровідні документи.

На підтвердження митної вартості
товару митному органу Товариством був
наданий повний перелік документів,
необхідних для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів.

Митна вартість товару була визначена
Товариством виходячи з ціни контракту
(з урахуванням витрат на
транспортування товару), за основним
(першим) методом визначення митної
вартості товару, який встановлений ст.
266 Митного кодексу України.

22 листопада 2011 року Митниця прийняла
Рішення № 100000006/2011/314946/2 щодо визначення
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість товару визначена
за 6 (резервним) методом визначення
митної вартості товару та видана
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№100190000/1/03340.

Для випуску товарів у вільний обіг
22.11.2011 року Товариство оформило ВМД
№100190000/1/134582, виходячи з митної вартості
товару, визначеної митним органом.

Згідно з ст. 259 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 262 Митного кодексу
України митна вартість товарів і метод
її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Умови та механізм декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1766 від 20.12.2006 року (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу
України передбачені методи визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну: 1) за ціною
договору щодо товарів, як імпортуються
(вартість операції); 2) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів); 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості) 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). Якщо митна
вартість не може бути визначена за
методом 1 згідно з положенням статті 267
Митного кодексу України, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості відповідно
до вимог статей 268, 269 Митного кодексу
України.

У разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 267-272 Митного
кодексу України, митна вартість
оцінюваних товарів визначається з
використанням способів, які не
суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Суди першої та апеляційної інстанцій
встановили, що Товариством були надані
належні документи, які дозволяли
Митниці визначити митну вартість
товару за методом оцінки за ціною
угоди.

Відповідно до п. 11 Порядку для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи, що підтверджують митну
вартість товарів. Про це посадовою
особою митного органу у графі «Для
відміток митниці» декларації митної
вартості робиться відповідний запис із
складенням переліку, зазначенням дати
і прізвища та підписом.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що ніяких
додаткових чи уточнених документів у
Товариства витребувано не було, про що
свідчить відсутність відповідних
відміток Митниці у декларації митної
вартості.

Суд першої інстанції при задоволенні
позову в частині стягнення з
Управління на користь Товариства сум
надмірно сплаченого ввізного мита та
податку на додану вартість прийшов до
передчасного висновку.

Процедуру щодо повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264, частині 4 статті
284 Митного кодексу України та в
міжнародних договорах України
визначає Порядок повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затверджений наказом
Державної митної служби України № 618
від 20.07.2007 року.

Відповідно до Порядку для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини
повернення коштів, реквізити
фінансової установи, найменування та
ідентифікаційний код за ЄДРПОУ
платника - юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові,
ідентифікаційний номер за ДРФО (за
наявності) платника - фізичної особи та
напрям зарахування коштів: для
повернення платнику - на рахунок
платника, відкритий у фінансовій
установі; для подальших розрахунків як
передоплата або грошова застава: на
депозитний рахунок 3734; на банківський
рахунок 2603; для повернення фізичній
особі в готівковій формі, якщо такі
кошти вносилися готівкою - на
банківський рахунок 2603.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (, керівництвом Відділу за
потреби ініціюється проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що на час
звернення до суду з вимогами про
стягнення надмірно сплачених коштів,
рішення про визначення митної вартості
товару не було скасоване, у зв'язку з
цим факт надмірності сплати коштів був
відсутній.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційних скаргах, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» та Київської
регіональної митниці відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.