Справа № 812/838/14
Суддя: К.В. Агевич
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/838/14

приміщення суду за адресою: 91055, м.
Луганськ, вул. Поштова, 1

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Агевич К.В.,
розглянувши у м. Луганську у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення недоїмки по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
2002,35 грн., -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області звернулося до Луганського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 2002,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в Управлінні Пенсійного
фонду України зареєстровано платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (страхувальником) суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1.

ОСОБА_1 надала до УПФУ 20.03.2006 звіт за 2005
рік, в якому нараховано суму страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування 296,55 грн.,
з якої 45,00 грн. зараховано частину
фіксованого податку. Залишок сплати
страхових внесків за 2005 рік - 251,55 грн.
Фіксований розмір внеску для платників
був законодавчо встановлений Законом
України «Про державний бюджет України»
на 2005 рік (в редакції, яка діяла до
31.03.2005) та діяв з 01 січня по 31 березня 2005
року. На підставі цього Закону -
підприємці - платники єдиного та
фіксованого податку повинні були
сплатити до Пенсійного фонду
фіксований розмір страхових внесків за
січень, лютий та березень 2005 року із
розрахунку 83,84 грн. в місяць з
урахуванням частини єдиного і
фіксованого податків і перерахованого
казначейством у грудні 2004 року за 2005
рік.

ОСОБА_1 надала до УПФУ 19.03.2012 звіт за 2010
рік, в якому нараховано суму страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування 1834,80 грн.
(обов'язковий платіж) і відповідно до
пункту 5.3.2 Інструкції суми страхових
внесків з урахуванням авансових
платежів повинні бути сплачені на
підставі річної звітності до 01 квітня
наступного за звітним року. Сума
зарахувань від (фіксованого) єдиного
податку та страхових внесків становить
84,00 грн. Залишок несплаченої суми,
нарахованої в додатку №26 становить:
1834,80 - 84,00 = 1750,80 грн.

Загальна сума заборгованості
становить: 251,55 + 1750,80 = 2002,35 грн.

18 вересня 2013 року управлінням ПФУ в м.
Стаханові відповідачу була направлена
вимога про сплату №ф 238 У від 10.09.2013 на
суму 2002,35 грн.

Позивач зазначив, що в порушення норм
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003 суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 не
сплачує вказані внески у встановлений
законом строк, в зв'язку з чим станом на
01.01.2014 у нього склалась заборгованість
(недоїмка) по страховим внескам у сумі
2002,35 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просив
стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові недоїмку по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 2002,35 грн. згідно
поданого звіту про нарахування внесків
за 2005 рік та за 2010 рік.

Ухвалою від 24 березня 2014 року відкрито
провадження за вказаним
адміністративним позовом та
призначено до розгляду у скороченому
провадженні. Одночасно запропоновано
відповідачу у 10 денний строк з дня
одержання ухвали про відкриття
провадження надати на адресу
Луганського окружного
адміністративного суду заперечення
проти позову та необхідні документи
або письмову заяву про визнання позову.
Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідач заперечення проти позову
суду не надав. Ухвала про відкриття
скороченого провадження та пам`ятка
про права та обов'язки направлена
відповідачу на адресу: 94013, АДРЕСА_1,
повернулись до суду з відміткою пошти:
"за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. З огляду на
вищезазначене, суд вважає, що вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що надані позивачем докази та
повідомлені ним обставини є достатніми
для розгляду справи в порядку
скороченого провадження, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі з огляду
на наступне.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1
зареєстрована суб'єктом
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Стахановської міської ради
Луганської області 21.04.1998 за № 2
003249 та є платником страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, перебуває на
обліку в УПФУ в м. Стаханові Луганської
області (а.с.11, 12, 23).

Зі звіту про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України
вбачається, що за 2005 та 2010 роки
відповідачем до сплати нараховані
страхові внески у розмірі 2131,35 грн.
Фактично сплачено страхових внесків у
розмірі 129,00грн. Сума боргу по страхових
внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за 2005
рік та 2010 рік, яка залишилася
непогашеною, становить 2002,35 грн.
(а.с.15-16).

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Пунктом 7 прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Оскільки суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування нараховані відповідачем
за 2005 рік та 2010 рік, граничний строк
сплати вказаних внесків до 01.04.2011, суд
дійшов висновку, що до правовідносин,
які виникли між позивачем та
відповідачем, слід застосовувати
порядок, що діяв до 01.01.2011.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ОСОБА_1 є
платником страхових внесків
(страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Крім того, п.п.4 п.8 розділу 15 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону
України від 08.07.2010 № 2461) встановлено, що
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), на
період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно. При
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску, та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч.12 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків. У разі наявності в платника
страхових внесків одночасно із
зобов'язаннями із сплати страхових
внесків зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку із несвоєчасною сплатою
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
відповідачем за 2005 рік та 2010 рік
утворилася заборгованість зі сплати
страхових внесків у розмірі 2002,35 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачем рекомендованою
кореспонденцією відповідачу була
надіслана вимога про сплату боргу від
10.09.2013 № Ф-238 У на суму 2002,35 грн. та
повідомлення - розрахунок № 185 на суму
1750,80 грн. (а.с.8-9).

Поштове відправлення повернулося на
адресу позивача із зазначенням причини
такого повернення - «за закінченням
терміну зберігання» (а.с.7).

Оскільки поштове відправлення з
вимогою повернулося на адресу позивача
без вручення з незалежних від УПФУ
причин, суд дійшов висновку, що вимогу
про сплату боргу вручено відповідачу
належним чином.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
відповідач суму недоїмки не сплатив,
вимоги про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

З огляду на те, що відповідач у
добровільному порядку заборгованість
із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не сплатив, позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 2002,35 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області недоїмку по страховим внескам
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за 2005 рік та за 2010
рік в сумі 2002,35 грн. (дві тисячі дві
гривні 35 коп.).

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною та підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
К.В. Агевич