Справа № 2а-15300/12/2670
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк
Р.В.

пр-к апелянта Бойко
К.М.

пр-к третьої особи
Пасічніченко Д.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Органу самоорганізації населення
«Комітет мікрорайону
«Березняки-Тельбін» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 грудня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Органу самоорганізації населення
«Комітет мікрорайону
«Березняки-Тельбін» до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в місті Києві
про скасування висновку № 184 -

В С Т А Н О В И В :

Орган самоорганізації населення
«Комітет мікрорайону
«Березняки-Тельбін» звернувся до суду
з вимогою про скасування висновку
державної екологічної експертизи № 184
ескізного проекту забудови території
біля озера Тельбін з будівництвом
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром
«Аквапарк»за адресою: вул.Ю.Шумського у
Дніпровському районі м. Києва, виданого
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві, вих.№08-810/4031-ЕК від 06.08.03
року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
відповідач в порушення вимог
законодавства про містобудування та
екологічного законодавства видав
третій особі позитивний висновок
екологічної експертизи щодо
будівництва житлової забудови на
земельній ділянці, що входить до
паркової зони.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 грудня 2012 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вказує на порушення
судом першої інстанції, при ухваленні
оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, а тому просить її
скасувати та ухвалити нову - про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
відповідачем прийнято висновок
державної екологічної експертизи №184
до ескізного проекту забудови
території біля озера Тельбін з
будівництвом житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром «Аквапарк»на вул.Шумського у
Дніпровському районі м.Києва.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач, видаючи
оскаржуваний висновок, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України.

Колегія суддів не може не погодитися з
висновками суду першої інстанції
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 87 Водного кодексу
України, для створення сприятливого
режиму водних об'єктів, попередження їх
забруднення, засмічення і вичерпання,
знищення навколоводних рослин і
тварин, а також зменшення коливань
стоку вздовж річок, морів та навколо
озер, водосховищ і інших водойм
встановлюються водоохоронні зони.

Водоохоронна зона має внутрішню і
зовнішню межі. Внутрішня межа
водоохоронної зони збігається з
мінімальним рівнем води у водному
об'єкті. Зовнішня межа водоохоронної
зони, як правило, прив'язується до
наявних контурів
сільськогосподарських угідь, шляхів,
лісосмуг, меж: заплав, надзаплавних
терас, бровок схилів, балок та ярів і
визначається найбільш віддаленою від
водного об'єкта лінією: затоплення при
максимальному повеневому (паводковому)
рівні води, що повторюється один раз за
десять років; берегоруйнування,
меандрування; тимчасового та
постійного підтоплення земель;
ерозійної активності; - берегових
схилів і сильноеродованих земель.

Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, передбачено ст. 87 Водного
кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 486 від 8 травня 1996 р. затверджений
«Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них» (далі -
Порядок) у якому зазначено, що розміри і
межі водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу
України прибережна захисна смуга -
частина водоохоронної зони
відповідної ширини вздовж річки, моря,
навколо водойм, на якій встановлено
більш суворий режим господарської
діяльності, ніж на решті території
водоохоронної зони.

У межах існуючих населених пунктів
прибережна захисна смуга
встановлюється з урахуванням
містобудівної документації.

Статтею 88 Водного кодексу України (у
редакції, що була чинною на момент
проведення екологічної експертизи )
передбачено, що з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по обидва береги річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) для середніх річок,
водосховищ на них, водойм, а також
ставків площею понад 3 гектари - шириною
50 метрів.

Згідно з п. 10 Порядку, на землях міст і
селищ міського типу розмір
водоохоронної зони, як і прибережної
захисної смуги, встановлюється
відповідно до існуючих на час
встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення
меж прибережних захисних смуг (з
установленою в них пляжною зоною)
розробляються в порядку, передбаченому
законом, а саме: на замовлення фізичних
та юридичних осіб, та узгоджуються з
власниками землі, землекористувачами,
Мінприроди, Держводагентством та
територіальними органами
Держземагентства, а на території
Автономної Республіки Крим - з органами
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та
природних ресурсів, водного
господарства та земельних ресурсів і
затверджуються відповідними місцевими
органами виконавчої влади або
виконавчими комітетами рад.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно «Схеми розміщення внутрішніх
водойм м.Києва», розробленої АТ
«Київпроект»у 1995 році, озеро Тельбін -
водойма штучного походження. Зазначена
«Схема розміщення внутрішніх водойм
м.Києва» є чинною.

За таких підстав, відповідачем, з
врахуванням вимог норм ст. 88 Водного
Кодексу України, визначено в
оскаржуваному висновку, що ширина
прибережної смуги для даної водойми -
озера Тельбін, становить 50 метрів.

Крім того, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
екологічну експертизу» екологічна
експертиза в Україні - вид
науково-практичної діяльності
спеціально уповноважених державних
органів, еколого-експертних формувань
та об'єднань громадян, що ґрунтується
на міжгалузевому екологічному
дослідженні, аналізі та оцінці
передпроектних, проектних та інших
матеріалів чи об'єктів, реалізація і
дія яких може негативно впливати або
впливає на стан навколишнього
природного середовища, і спрямована на
підготовку висновків про
відповідність запланованої чи
здійснюваної діяльності нормам і
вимогам законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
раціональне використання і
відтворення природних ресурсів,
забезпечення екологічної безпеки.

Відповідно до пп. 1, 3 ст. 5 Закону України
«Про екологічну експертизу» (в
редакції чинній на час здійснення
експертизи) основними завданнями
екологічної експертизи є встановлення
відповідності об'єктів експертизи
вимогам екологічного законодавства
визначення ступеня екологічного
ризику і безпеки запланованої чи
здійснюваної діяльності.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
екологічну експертизу» процедура
проведення екологічної експертизи
передбачає перевірку наявності та
повноти необхідних матеріалів і
реквізитів на об'єкти екологічної
експертизи, аналітичне опрацювання
матеріалів екологічної експертизи,
достатності та ефективності
екологічних обґрунтувань діяльності
об'єктів екологічної експертизи, в разі
необхідності натурні обстеження і
проведення на їх основі порівняльного
аналізу, узагальнення окремих
експертних досліджень одержаної
інформації та наслідків діяльності
об'єктів експертизи, підготовку
висновку екологічної експертизи.

Статтею 39 вищенаведеного Закону
передбачено, що висновки державної
екологічної експертизи повинні
містити оцінку екологічної
допустимості і можливості прийняття
рішень, щодо об'єкта екологічної
експертизи та враховувати
соціально-економічні наслідки.
Позитивні висновки державної
екологічної експертизи після
затвердження їх спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів чи його органами на
місцях є підставою для відкриття
фінансування проектів і програм чи
діяльності.

Згідно п. 1 ст. 45 Закону висновки
державної екологічної експертизи
можуть бути визнані недійсними в
судовому порядку у разі порушення
вимог законодавства про проведення
державної екологічної експертизи.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Аквапарк» подано відповідачу
наступні документи, а саме: Том 1 книги 1
Архітектурні рішення, конструктивна
частина, гідротехніка; Том 1книги 1
розділ «Конструкції металеві»; Том 2
книги 1 «Технологічного розділу ТХ-1,
«Загальна пояснювальна записка»; Том 2
книги 2 «Технологічний розділ»; Розділ
«Оцінка впливу на оточуюче
середовище».

За результатами аналізу наданої
проектної документації, остання була
схвалена, при встановлених Управлінням
умовах в частині охорони навколишнього
природного середовища.

Згідно Розділу «Оцінка впливу на
оточуюче середовище» вплив на довкілля
від побудованих та введених в
експлуатацію об'єктів будівництва - в
межах дозволених рівнів.

Із оскаржуваного Висновку вбачається,
що серед дозвільної документації на
затвердження проекту будівництва
подавався у тому числі акт обстеження
зелених насаджень КП по утриманню
зелених насаджень Дніпровського
району м. Києва від 20.02.2003 року №59.

Також, після затвердження проекту було
виконане повторне обстеження і
складено Акт №338 від 26.09.20003 року, на
підставі якого було сплачено
відновлювальну вартість зелених
насаджень, що підтверджується
банківськими виписками від 20.11.2003 року.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, Державною екологічною
інспекцією в м. Києві (Міністерства
навколишнього природного середовища
України) 05 та 08 серпня 2011 року
проводились перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
ТОВ «Аквапарк»при проведенні
будівельних робіт за адресою: м. Київ,
Дніпровський р-н, вул. Юрія Шумського.

За результатами проведених перевірок
порушень норм чинного
природоохоронного законодавства з
боку ТОВ «Аквапарк» не виявлено, про що
складені відповідні акти перевірки від
05.08.2011 року та від 08.08.2011 року.

Також, слід враховувати, що відповідач
не є розробником документації, що
надається для проведення експертизи, а
лише вивчає, аналізує та видає
відповідні висновки, вже на підставі
розроблених проектів, розрахунків,
досліджень тощо.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Органу
самоорганізації населення «Комітет
мікрорайону «Березняки-Тельбін»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 грудня 2012 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 16.05.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.