Справа № 724/2991/13-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 724/2991/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Єфтеньєв О.Г.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Хотинського районного суду
Чернівецької області від 18 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Шиловецької
сільської ради Хотинського району
Чернівецької області, третя особа
ОСОБА_2, про скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
протиправним та скасувати пункт 1
рішення №24/3-2012 Шиловецької сільської
ради від 20 березня 2012 року "Про
виділення земельних ділянок", згідно
якого вирішено надати ОСОБА_2 земельну
ділянку в розмірі 0,25 га для
обслуговування її житлового будинку
в АДРЕСА_1 та визнати протиправним та
скасувати рішення №53/4-2013 Шиловецької
сільської ради від 22 квітня 2013 року
"Про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
у власність", згідно якого вирішено:
дати дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку
проекту Землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
орієнтовною площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд із земель запасу Шиловецької
сільської ради, яка розміщена в
АДРЕСА_1; дозволено гр. ОСОБА_2 замовити
розробку проекту землеустрою у
проектній організації та надати їй на
затвердження в установленому порядку.

Хотинським районним судом
Чернівецької області постановою від 18
березня 2014 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, третя особа ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції залишив поза
увагою, що відповідач надав письмові
докази про те, що третя особа
користується спірною земельною
ділянкою на підставі рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 27 серпня 2004 року, згідно
якого, земельна ділянка їй перейшла у
спадок від батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2 наділена правом
власності на житловий будинок і часу
смерті батька проживає за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу (вх.
№10328/14 від 14.05.2014), в яких просить
апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції -
залишити без змін.

Сторони в судове засідання призначене
на 14 травня 2014 року не прибули, хоча
були повідомлені належним чином про
дату, час і місце апеляційного
розгляду, про що свідчать повідомлення
про вручення рекомендованих поштових
відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється в порядку письмового
провадження, при цьому, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, відповідно до вимог
частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41
КАС України.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серія Ш-ЧВ
№008558 земельна ділянка площею 0,5748 га,
включно з виділеною Шиловецькою
сільською радою 20 березня 2012 року
зазначеною земельною ділянкою в
розмірі 0,25 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням №24/3 - 2012 Шиловецької
сільської ради від 20 березня 2012 року
надано гр. ОСОБА_2 земельну ділянку в
розмірі 0,25 га, для обслуговування її
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Шиловецької
сільської ради Хотинського району №
53/4-2013 від 22 квітня 2013 року "Про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки у власність"
гр.ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку
проекту Землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
орієнтовною площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд із земель запасу Шиловецької
сільської ради, яка розміщена у АДРЕСА_1
та дозволено гр. ОСОБА_2 замовити
розробку проекту землеустрою у
проектній організації та надати їй на
затвердження в установленому порядку.

Незгода позивача із зазначеними
рішеннями слугувала зверненню з цим
позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що Шиловецька
сільська рада Хотинського району ,
приймаючи своє рішення (пункт1) за №
24/3-2012 від 20.03.2012 та № 53/4-2013 від 22.04.2013
вирішила питання щодо земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка на той час вже знаходиться
у приватній власності ОСОБА_3, згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку, тобто Шиловецька
сільська рада приймаючи вказане
рішення, перевищила межі своїх
повноважень та діяла з порушенням норм
чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу України (у редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами
аукціону.

З оскаржених рішень сільської ради
встановлено, що ОСОБА_2 отримала право
на земельну ділянку шляхом
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами, порядок якої
встановлений статтею 118 Земельного
кодексу України.

Зокрема положеннями частини 6 статті 118
Земельного кодексу України унормовано,
що громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів
у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
та документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідно частин 2 та 3 статті 123
Земельного кодексу України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

За приписами статті 125 Земельного
кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції право власності ОСОБА_3 на
спірну земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серія Ш-ЧВ №008558. Тобто відповідач
спірними рішеннями надав дозвіл третій
особі на виділення земельної ділянки,
яка знаходиться у приватній власності
позивача.

За таких обставин, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність спірних рішень, і
також вважає, що дії відповідача не
відповідають вимогам статті 19
Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на помилковому
трактуванні норм матеріального права,
а тому не заслуговують на увагу та не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

Тому, приймаючи до уваги усе викладене,
суд апеляційної інстанції дійшла
висновку, що при розгляді справи судом
першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 18 березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.