Справа № 823/592/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа № 823/592/14

м. Черкаси

10 год. 03 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді:
Руденко А.В.,

при секретарі:
Чемерин І.В.,

за участю:

представника позивача - Передрія А.С.
(за довіреністю),

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Черкаського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
допомоги по безробіттю у сумі 1754 грн. 84
коп., -

ВСТАНОВИВ:

Черкаський міський центр зайнятості
звернувся до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить стягнути кошти
в сумі 1754 грн. 84 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач, в порушення
вимог Закону України "Про зайнятість
населення", приховав факт відносин
цивільно-правового характеру з ТОВ
«Фудмаркет», внаслідок чого
безпідставно одержав допомогу по
безробіттю у період з 11.04.2013р. по 30.12.2013р.
в сумі 1754 грн. 84 коп., які у
добровільному порядку не повернув.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити у поновному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні у
задоволенні позову просив відмовити. У
письмових запереченнях та усних
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, зазначив, що дійсно
виконував роботи цивільного характеру
в ТОВ «Фудмаркет» з 18 березня 2013р. по 15
квітня 2013р., у трудових відносинах з
вказаним товариством не перебував. При
цьому 11.04.2013р. написав заяву про
розірвання цивільно-правового
договору з ТОВ «Фудмаркет» та цього ж
дня звернувся до Черкаського МЦЗ із
заявою про надання йому статусу
безробітного. Після цього роботу не
виконував, а всі документи про
розірвання договору підписав лише
15.04.2013р., оскільки до цієї дати у нього
були вихідні дні. При написанні заяви
працівник позивача пояснив, що виплата
допомоги почнеться через три місяці,
тому вважав, що цивільні відносини з
ТОВ «Фудмаркет» фактично припинені і
він має право на виплату допомоги по
безробіттю.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
подані документи, оцінивши належність,
допустимість та достовірність кожного
доказу окремо та достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

11.04.2013р. ОСОБА_2 звернувся до
Черкаського міського центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного.

Наказом позивача від 18.04.2013р. № НТ 130418
відповідачу надано статус
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю з 17.07.2013р.

При проведенні звірки позивача з
Пенсійним фондом України було
виявлено, що, перебуваючи на обліку в
Черкаському МЦЗ з 11.04.2013р. як
безробітний, відповідач приховав
інформацію про отримання винагороди за
виконання послуг до договору
цивільно-правового характеру з ТОВ
«Фудмаркет» з 18.03.2013р. по 15.04.2013р.,
внаслідок чого виплачена допомога по
безробіттю в сумі 1754 грн. 84 коп.
отримана відповідачем незаконно та
підлягає поверненню.

За наслідками звірки позивачем
складено акт від 30.12.2013р. № 178, на
підставі якого наказом позивача від
30.12.2013р. № НТ 131230 відповідача знято з
обліку на підставі абзацу 19 підпункту 1
пункту 37 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних, та ведення
обліку осіб які шукають роботу у
зв'язку з встановленням факту подання
особою недостовірних даних та
документів, та 30.12.2013р. прийнято наказ
№1239, яким зобов'язано відповідача
повернути кошти у сумі 1754 грн. 84 коп. за
період з 17.07.2013р. по 15.04.2013р., виплачені
як допомога по безробіттю. Вказаний
наказ отримано відповідачем 20.01.2014р., що
підтверджується його підписом на
рекомендованому повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Правові, економічні та організаційні
засади реалізації державної політики у
сфері зайнятості населення, гарантії
держави щодо захисту прав громадян на
працю та реалізації їхніх прав на
соціальний захист від безробіття
визначаються Законом України "Про
зайнятість населення" від 05.07.2012р. №5067-VI
(чинного на час виникнення спірних
відносин) (у подальшому - Закон №5067).

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону
№5067 безробітний - це особа віком від 15
до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.

Згідно з пунктом 7 вказаної статті
зайнятість - це не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно;

Частиною першою статті 4 Закону №5067
передбачено, що до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно з пунктом першим частини першої
статті 43 Закону №5067 статусу
безробітного може набути особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
роботи.

Згідно з частиною другою статті 43
Закону №5067 статус безробітного
надається зазначеним у частині першій
цієї статті особам за їх особистою
заявою у разі відсутності підходящої
роботи з першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних у територіальних
органах центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, особи, які працюють на
умовах цивільно-правового договору,
мають статус зайнятої особи і
набувають статусу безробітного лише
після його припинення.

Порядок реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р.
№198, пункт 5 якого передбачає, що статус
безробітного надається особам, які
зазначені у частині першій статті 43
Закону України "Про зайнятість
населення", з першого дня реєстрації у
територіальному органі на підставі
заяви за формою, затвердженою
Мінсоцполітики, у разі відсутності
підходящої роботи, підбір якої
здійснюється відповідно до статті 46
зазначеного Закону.

Згідно з підпунктом 2 пункту 7 вказаного
Порядку підставою для відмови у
наданні статусу безробітного є
встановлення факту зайнятості особи.

Судом встановлено, що
цивільно-правовий договір, укладений
між відповідачем та ТОВ «Фудмаркет»,
був припинений 15.04.2013р., у зв'язку з чим
відповідач станом на 11.04.2013р. належав до
зайнятого населення і не мав права бути
зареєстрованим як безробітний.

Згідно з пунктом 2 частини другої
статті 44 Закону №5067 зареєстровані
безробітні мають право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття та
соціальні послуги відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 6
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000р. №1533-III (далі
Закон № 1533) право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття та
соціальні послуги мають застраховані
особи, а також незастраховані особи,
які вперше шукають роботу, інші
незастраховані особи у разі їх
реєстрації в установленому порядку як
безробітних.

Згідно з частиною першою статті 7
Закону №1533 допомога по безробіттю є
видом забезпечення за цим Законом.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 22
Закону №1533 допомога по безробіттю
виплачується з 8-го дня після
реєстрації застрахованої особи в
установленому порядку в державній
службі зайнятості; загальна тривалість
виплати допомоги по безробіттю не може
перевищувати 360 календарних днів
протягом двох років.

Згідно з пп. 2 п. 5 ст. 31 Закону № 1533
тривалість виплати допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги у
період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк до
90 календарних днів у разі звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин або за
угодою сторін (на 90 календарних днів).

Разом з цим, згідно з підпунктом 1
пункту 37 вказаного Порядку
територіальний орган припиняє
реєстрацію з дня встановлення факту
подання особою недостовірних даних та
документів, на підставі яких прийнято
рішення про надання їй статусу
безробітного, призначення виплати
матеріального забезпечення на випадок
безробіття та надання соціальних
послуг, що мав місце протягом періоду
реєстрації.

Також пунктом 8 частини першої статті 31
Закону №1533 передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

Судом встановлено, що відповідачу
призначено виплату допомоги по
безробіттю починаючи з 8-го дня після
реєстрації та з відстроченням на 90
календарних днів починаючи з 17.07.2013р.
та припинено її виплату 23.10.2013р.

Частиною третьою статті 34 Закону №5067
передбачено, що відповідальність за
достовірність поданих до
територіального органу центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, даних
та документів, на підставі яких
приймається рішення щодо реєстрації
безробітного та призначення
матеріального забезпечення, надання
соціальних послуг, покладається на
зареєстрованого безробітного.

Згідно з абзацом 5 частини першої
статті 34 Закону №1533 Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття має право стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення факту
їх отримання на підставі недостовірних
відомостей, поданих особою.

Відповідно до частини третьої статті 36
Закону №1533 сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати її забезпечення та
надання соціальних послуг.

Вирішуючи питання щодо законності
виплати відповідачу допомоги по
безробіттю, суд зазначає, що
відповідно до підпункту 8 частини
третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприйнятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особами і цілями,
на досягнення яких спрямоване це
рішення, та приходить до висновку, що
при прийнятті наказу від 30.12.2013р. №1239
позивачем порушено вказаний принцип.

Так, цивільно-правовий договір між
відповідачем та ТОВ «Фудмаркет» було
припинено 15.04.2013р., у зв'язку з чим
відповідач вважався безробітним
починаючи з 16.04.2013р. З огляду на ту
обставину, що станом на 16.04.2013р.
відповідач звернувся до позивача із
заявою про надання статусу
безробітного, йому мало бути
призначено виплату допомоги по
безробіттюз 24.07.2013р., тобто починаючи з
8-го дня після реєстрації заяви про
надання статусу безробітного та з
врахуванням відстрочення на 90 днів.
Відтак, відповідач мав право на
одержання допомоги по безробіттю не з
17.07.2013р., а з 24.07.2013р.

Разом з цим, цілями, на досягнення яких
прийнято наказ від 30.12.2013р. №1239, є
відповідно до абзацу 5 частини першої
статті 34 та частини третьої статті 36
Закону №1533 повернення безпідставно
виплаченої допомоги по безробіттю.

Стягуючи допомогу по безробіттю за
період з 24.07.2013р. по 23.10.2013р. позивач
фактично позбавляє відповідача
належного йому права на одержання
допомоги по безробіттю, передбаченого
пунктом 2 частини другої статті 44
Закону №5067, внаслідок чого не
дотримується необхідний баланс між
несприятливими наслідками для
відповідача та ціллю, на досягнення
якої спрямоване стягнення, а саме:
повернення допомоги по безробіттю,
одержаною відповідачем безпідставно.

Загальною декларацією прав людини 1948
року передбачено, що кожна людина має
право на ефективне поновлення в правах
компетентними національними судами у
випадках порушення її основних прав,
наданих їй конституцією або законом
(стаття 8). Право на ефективний засіб
захисту закріплено також у
Міжнародному пакті про громадянські та
політичні права (стаття 2) і в Конвенції
про захист прав людини та основних
свобод (стаття 13).

Пунктом 9 рішення Конституційного суду
України у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень частини
третьої статті 120, частини шостої
статті 234, частини третьої статті 236
Кримінально-процесуального кодексу
України (справа про розгляд судом
окремих постанов слідчого і прокурора)
від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003
передбачено, що правосуддя за своєю
суттю визнається таким лише за умови,
що воно відповідає вимогам
справедливості і забезпечує ефективне
поновлення в правах.

З огляду на зазначене суд прийшов до
висновку, що відповідач безпідставно
одержав допомогу по безробіттю за 7
календарних днів з 17.07.2013р. по 23.07.2013р. у
сумі 122 грн. 85 коп., яка підлягає
стягненню. Розрахунок: згідно
відомості виплат за період з 17.07.2013р. по
07.08.2013р. (за 22 дні) виплачено 386 грн. 07 коп.
допомоги по безробіттю. Середньоденна
допомога по безробіттю становить: 386
грн. 07 коп. : 22 дні = 17 грн. 55 коп.
Безпідставно виплачено допомоги по
безробіттю: 17 грн. 55 коп. х 7 днів = 122 грн.
85 коп.

В частині стягнення допомоги по
безробіттю за період з 24.07.2013р. по
23.10.2013р. позовні вимоги є незаконними,
тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 159, 162, 163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Черкаського міського центру
зайнятості (18005, м. Черкаси, вул. Гоголя,
буд. 330, ідентифікаційний код 21367756) 122
(сто двадцять дві) гривні 85 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 14
квітня 2014 року.

Суддя
А.В. Руденко