Справа № 826/19920/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Ганечко О.М.

при секретарі
Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Черкаської
митниці Міністерства доходів і зборів
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Росшина»
до Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України,
Черкаської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України,
Черкаської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування митної вартості товарів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2014 року адміністративний позов
ТОВ «Росшина» - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 902060000/2013/204921/2 від 03
липня 2013 року, № 902060000/2013/204925/2 від 03
липня 2013 року, № 902060000/2013/205159/2 від 10
липня 2013 року, № 100260000/2013/200517/2 від 13
серпня 2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачі - Київська міжрегіональна
митниця Міндоходів України та
Черкаська митниця Міндоходів України,
звернулися з апеляційними скаргами, в
яких просять скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, між ТОВ «Росшина» (покупець)
та підприємством «Wheel Hunter Co Limited» (Китай)
укладено контракт № ROSS-02 від 19 лютого
2010 року згідно з якими продавець
виробляє та/або продає, а покупець
придбаває товар - шини автомобільні
пневматичні.

Ціни встановлюються в доларах США та
розуміються на умовах FOB Qingdao та включає
вартість упаковки та маркування.
Деталі щодо поставки конкретних партій
визначаються в специфікаціях. Оплата
проводиться: передоплата 30%, 70% -
протягом 15 днів після отримання
факсимільної копії коносамента.

З метою митного оформлення товару
позивач надав до Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів
України МД та декларацію митної
вартості (ДМВ) № 100260000/2013/109414 від 13
серпня 2013 року (до МД вн. № 725).

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала 48 910, 56
доларів США, що дорівнює 390 942, 10 грн., з
яких 370 959, 6061 грн. (46 410, 56 доларів США) -
ціна товару та 19 982, 49 грн. - витрати на
транспортування до П/п «Одеський
морський торгівельний порт».

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS33 від 27 червня 2013 року
фактурною вартістю 46 410, 56 доларів США.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано довідку про
транспортні витрати № 1544 від 02 серпня
2013 року, видана ТОВ «СМА Сі Джі Ем
Шиппинг Едженсиз Україна», як агентом
«СМА CGM S.A» (перевізник за коносаментом).
У довідці міститься номер коносаменту
QDFE008071, яким оформлено перевезення, та
визначено вартість транспортування 19
982, 49 грн.

До митного оформлення також надано
специфікацію № 33 від 27 червня 2013 року,
де вартість товару визначена у розмірі
46 410, 56 доларів США, а також надано копії
платіжних доручень про оплату: № 4 від 19
червня 2013 року на 14 335, 08 доларів США та 32
075, 48 доларів США, що відповідає
фактурній вартості.

У ДМВ митницею 13 серпня 2013 року вчинено
запис про необхідність надання
додаткових документів: виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію МД
країни відправлення; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів; розрахунок ціни (калькуляцію).

Декларантом 13 серпня 2013 року вчинено
запис про ознайомлення та про
відсутність можливості надання
додаткових документів.

Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів України прийнято
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості № 100260000/2013/200517/2 від 13
серпня 2013 року.

Згідно із даним рішенням при
визначеній декларантом митній
вартості у розмірі 48 910, 56 доларів США (з
урахуванням транспортної складової)
скоригована митницею за резервним
методом до 71 707, 18 доларів США.

У гр. 33 спірного рішення зазначено, що
митна вартість не може бути визначена
за ціною договору: документи, що подані
декларантом містять розбіжності та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

У той же час, у рішенні не зазначається
у чому полягають розбіжності та які
відомості мали бути наявні у
декларанта, але відсутні.

Водночас, вказується, що декларанту
запропоновано надати додаткові
документи: виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару; копію
МД країни відправлення; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів.

Зазначається, що декларант
ознайомлений з вимогами митного
органу. Вказується, однак, що декларант
відмовився від подання додаткових
документів. Митна вартість визначена
за резервним методом. Попередні методи
не застосовані у зв'язку з відсутністю
відомостей. Проведено процедуру
консультацій.

З метою митного оформлення товару,
позивач надав до Черкаської митниці
Міндоходів України МД та декларацію
митної вартості (ДМВ) № 902060000/2013/204921 від
03 липня 2013 року (до МД вн. № 5165). Опис
товару наведений у гр. 31. У ДМВ заявлено,
що продавець та покупець не є
пов'язаними особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала:

- (товар 1) - 50 247, 73 доларів США, що
дорівнює 401 630, 08 грн., з яких 387 308, 80 грн.
(48 456 доларів США) - ціна товару та 14 321, 2733
грн. - витрати на транспортування до П/п
«Одеський морський торгівельний порт»;

- (товар 2) - 2 711, 15 доларів США, що
дорівнює 21 670, 18 грн., з яких 20 909, 6880 грн. (2
616 доларів США) - ціна товару та 760, 4967
грн. - витрати на транспортування.

Всього митна вартість склала 52 958, 88
доларів США , що дорівнює 423 300, 30 грн., з
яких: 408 218, 4960 грн. (51 072, 00 доларів США)
фактурна вартість товарів, 15 081, 77 грн. -
витрати на транспортування.

Надано також додаткові угоди (щодо
реквізитів сторін, строку дії
контракту).

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS32-а від 30 квітня 2013 року
фактурною вартістю 51 072, 00 доларів США,
що відповідає задекларованій
фактурній вартості.

Крім того, декларантом було надано
специфікацію № 32 від 30 квітня 2013 року,
де вартість товару визначена у розмірі
99 255, 20 доларів США, що дорівнює
загальній вартості товару за інвойсами
за цим та наступним епізодами.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано довідку про
транспортні витрати № 72 від 20 червня 2013
року, яка видана ПП «ТрансКарго»,
відповідно до якої транспортні витрати
на доставку вантажу - шини гумові нові
торгівельної марки Austone/Chengshan
(контейнери MSKU8928697, MSKU9511748; коносамент
SZH, інвойси RCS32-A від 30 квітня 2013
року, RCS32-B) складають 29 600, 00 грн., що
дорівнює загальній вартості
транспортування за цим та наступним
епізодами в межах однієї специфікації.
У свою чергу у коносаменті міститься
посилання на вказані контейнери та на
ПП «ТрансКарго».

Декларантом також надано копії
платіжних доручень № 6 від 25 червня 2013
року - на суму 71 268, 29 доларів США та № 1
від 26 квітня 2013 року на суму 27 986, 91
доларів США, що дорівнює 99 255, 2 доларам
США, які проведені із загальним
посиланням на реквізити контракту.

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/204921/2 від 03 липня 2013 року.

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі:

- (товар 1) - 50 247, 73 доларів США -
скоригована митницею до 72 945, 60 доларів
США,

- (товар 2) 2 711, 14 доларів США -
скоригована митницею до 3 873, 60 доларів
США.

У гр. 33 спірного рішення Черкаською
митницею Міндоходів України зазначено,
що встановлено невідповідність
заявленої митної вартості та вартості
операцій з товарами з подібними
характеристиками, митне оформлення
яких було здійснено у максимально
наближений період до ввезення, у
зв'язку з тим, що використані
декларантом відомості про митну
вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 зовнішньоекономічного
договору від 19 лютого 2010 року:
результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 30 квітня 2013
року, сертифікат походження від 01
травня 2013 року, підпис відрізняється
від того, який наявний у договорі.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч. ч. 1, 3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МК України,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МК
України та на підтвердження включення
у повному обсязі витрат передбачених ч.
10 ст. 58 МК України: висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника, зокрема сертифікат якості
виробника; копію МД країни
відправлення; документи за бажанням
декларанта.

Крім того, зазначено, що за
результатами проведено перевірки з
урахуванням проведеної консультації в
порядку п. 4 ст. 57 МК України
встановлено, що заявлені декларантом
відомості про митну вартість та
обраний метод її визначення не
підтверджено документально, чим
порушено вимоги норм МКУ. Наявні
обставини визначені ч. 2 ст. 58 МК України
декларантом усунуто не було, що
унеможливлює визначення митної
вартості за ціною угоди. Зазначається
про неможливість застосування і
наступних (до резервного) методів у
зв'язку з відсутністю даних. Зазначено,
що декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05 червня 2013
року від 19 березня 2013 року.

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/204989 від 04 липня 2013 року, де
митна вартість визначена згідно із
рішенням митниці.

Крім того, з метою митного оформлення
товару позивачем до Черкаської митниці
Міндоходів України також надано МД та
ДМВ № 902060000/2013/204925 від 03 липня 2013 року
(до МД вн. № 5166). У ДМВ заявлено, що
продавець та покупець не є пов'язаними
особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала 49 999, 57
доларів США, що дорівнює 399 646, 55 грн., з
яких 385 128, 3176 грн. (48 183,20 доларів США) -
ціна товару та 14 518, 23 грн. - витрати на
транспортування до П/п «Одеський
морський торгівельний порт».

Надано також додаткові угоди № 2 від 08
лютого 2011 року, № 3 від 15 лютого 2013 року
та № 4 від 01 квітня 2013 року.

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS32-B від 30 квітня 2013 року
фактурною вартістю 48 183, 20 доларів США.

Декларантом також надано вищезгадану
специфікацію № 32 від 30 квітня 2013 року
де вартість товару визначена у розмірі
99 255, 20 доларів США, що складає загальну
вартість товару за інвойсами за цим та
вищенаведеним епізодами.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано вищевказану
довідку (за попереднім епізодом) про
транспортні витрати № 72 від 20 червня 2013
року, яка видана ПП «ТрансКарго»,
відповідно до якої транспортні витрати
на доставку вантажу - шини гумові нові
торгівельної марки Austone/Chengshan
(контейнери MSKU8928697, MSKU9511748; коносамент
SZH, інвойси RCS32-A від 30 квітня 2013
року, RCS32-B) складають 29 600, 00 грн., що
складає загальну вартість
транспортування товару за цим та
вищенаведеним епізодами митного
оформлення товарів.

Декларантом також надано копію
вищезгаданого (за вищенаведеним
епізодом) платіжного доручення № 6 від
56.06.2013 р. - на суму 71 268,29 доларів США, сума
за яким разом із сумою за вищезгаданим
платіжним дорученням № 6 від 25 червня
2013 року складає загальну фактурну
вартість товару за специфікацією та за
двома інвойсами (за цим та
вищенаведеним епізодами).

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/204925/2 від 03 липня 2013 року.

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі 49 999, 57 доларів США - скоригована
митницею до 73 948, 64 доларів США.

У гр. 33 спірного рішення Черкаською
митницею Міндоходів України зазначено,
що встановлено невідповідність
заявленої митної вартості та вартості
операцій з товарами з подібними
характеристиками, митне оформлення
яких було здійснено у максимально
наближений період до ввезення, у
зв'язку з тим, що використані
декларантом відомості про митну
вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 зовнішньоекономічного
договору від 19 лютого 2010 року:
результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 30 квітня 2013
року, сертифікати походження від 24
лютого 2013 року, підпис відрізняється
від того, який наявний у договорі, в
інвойсі від 23 лютого 2013 року,
сертифікаті походження від 01 травня 2013
року.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч. ч. 1, 3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МК України,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МК
України та на підтвердження включення
у повному обсязі витрат передбачених ч.
10 ст. 58 МК України: висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника, зокрема сертифікат якості
виробника; копію МД країни
відправлення; документи за бажанням
декларанта.

Крім того у спірному рішенні зазначено,
що за результатами проведеної
перевірки та з урахуванням проведеної
консультації в порядку п. 4 ст. 57 МК
України встановлено, що заявлені
декларантом відомості про митну
вартість та обраний метод її
визначення не підтверджено
документально чим порушено вимоги норм
МК України. Наявні обставини визначені
ч. 2 ст. 58 МК України декларантом усунуто
не було, що унеможливлює визначення
митної вартості за ціною угоди.
Зазначається про неможливість
застосування і наступних (до
резервного) методів у зв'язку з
відсутністю даних. Зазначено, що
декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05 червня 2013
року.

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/204990 від 04 липня 2013 року, де
митна вартість визначена згідно із
рішенням митниці.

Позивачем також пред'явлено товар до
митного оформлення за МД та ДМВ №
902060000/2013/205159 від 10.07.2013 р. (надалі -
четвертий епізод). У ДМВ заявлено, що
продавець та покупець не є пов'язаними
особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ.

Митна вартість визначена у ДМВ за
основним методом та склала 87 457,37
доларів США, що дорівнює 699 046,78 грн., з
яких 674 539,6609 грн. (84 391,30 доларів США) -
ціна товару та 24 507,12 грн. - витрати на
транспортування до «UA». Надано також
додаткові угоди № 1 від 04.06.2010 р., № 2 від
08.02.2011 р., № 3 від 15.02.2012 р., № 4 від 01.04.2013 р.
(щодо реквізитів сторін, строку дії
контракту).

У той же час, товар пред'явлений до
митного оформлення за інвойсами: № RCS31-A
від 23 березня 2013 року за фактурною
вартістю 41 415, 20 доларів США, № RCS31-В від
27 березня 2013 року за фактурною вартістю
47 068, 90 доларів США, № RCS31-С від 27 березня
2013 року за фактурною вартістю 53 980, 00
доларів США. Загальна вартість за
вказаними інвойсами - 142 464, 1 доларів
США.

До митного оформлення також надано
специфікацію № 31 від 30 квітня 2013 року,
де вартість товару визначена у розмірі
142 464, 10 доларів США (за трьома
інвойсами).

Надано копії платіжних доручень: № 89
від 18 березня 2013 року на суму 20 000, 00
доларів США, № 97 на суму 122 464, 10 доларів
США, а всього на суму 142 464, 10 доларів США.

Крім того, разом з МД та ДМВ декларантом
надано довідку про транспортні витрат
№ 96957 від 21 травня 2013 року, видану ТОВ
«Ламан Ширінг Ейдженсі», відповідно до
якої вартість доставки контейнерів
GESU6183388, TGHU9740221, по коносаменту ТАО96830
складає 47 034, 69 грн.

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/205192/2 від 10 липня 2013 року.

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі 87 457, 37 доларів США - скоригована
митницею за резервним методом до 130 637, 01
доларів США.

У гр. 33 спірного рішення Черкською
митницею Міндоходів України зазначено,
що встановлено невідповідність
заявленої митної вартості та вартості
операцій з товарами з подібними
характеристиками, митне оформлення
яких було здійснено у максимально
наближений період до ввезення, у
зв'язку з тим, що використані
декларантом відомості про митну
вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 зовнішньоекономічного
договору від 19 лютого 2010 року:
результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 27 березня 2013
року, сертифікати походження від 28
березня 2013 року, підпис відрізняється
від того, який наявний у договорі.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч. ч. 1, 3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МК України,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МК
України та на підтвердження включення
у повному обсязі витрат передбачених ч.
10 ст. 58 МК України: висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника, зокрема сертифікат якості
виробника; копію МД країни
відправлення; документи за бажанням
декларанта.

Крім того, у спірному рішенні
зазначено, що за результатами
проведеної перевірки з урахуванням
проведеної консультації в порядку п. 4
ст. 57 МКУ встановлено, що заявлені
декларантом відомості про митну
вартість та обраний метод її
визначення не підтверджено
документально чим порушено вимоги норм
МК України. Наявні обставини визначені
ч. 2 ст. 58 МК України декларантом усунуто
не було, що унеможливлює визначення
митної вартості за ціною угоди.
Зазначається про неможливість
застосування і наступних (до
резервного) методів у зв'язку з
відсутністю даних. Зазначено, що
декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05 червня 2013
року.

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/205163 від 10 липня 2013 року, де
митна вартість визначена згідно із
рішенням митниці.

Статтею 49 МК України встановлено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 МК України -
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Згідно д ч. 2 ст. 57 МК України - основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України -
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень ч.
10 цієї статті.

Згідно до ч. 5 ст. 58 МК України - ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 1 ст. 53 МК України встановлено,
що у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України -
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст.
52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 54 МК України встановлено,
що за результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 55 МК України - рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України -
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

З аналізу вищезазначених норм
випливає, що основним методом
визначення митної вартості товарів
виступає ціна встановлена за договором
щодо товарів які імпортуються, для
використання цього методу необхідне
документальне підтвердження
обчислення ціни товару.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Росшина» надало відповідачам
документи передбачені ч. 2 ст. 53 МК
України, для митного оформлення
імпортованого товару, які
ідентифікують товар та містять
достовірні дані щодо його обчислення,
містять чітку, недвозначну і зрозумілу
інформацію про товар, умови поставки,
ціну товару, у т.ч. про транспортну
складову митної вартості, які у
сукупності містять відомості, які
підтверджують числові значення митної
вартості/складових митної вартості,
необхідні для їх застосування за
першим методом.

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
подано до контролюючого органу
достатньо документів, які дають змогу
застосовувати основний метод
визначення митної вартості товару при
його імпортуванні - за ціною договору.

Подані документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які чітко підтверджували
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.
ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач не підтвердив належними
доказами та аргументованими доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачем. Формально нижчий рівень
митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення, не
може розцінюватися як заниження
позивачем митної вартості та не є
перешкодою для застосування першого
методу визначення митної вартості
товару і не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

Отже, позивачем подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за першим методом, а тому заявлена
позивачем митна вартість товарів за
ціною договору відповідає вимогам ст. 58
МК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
митну вартість товару, що імпортується,
скориговано із застосуванням
резервного методу відповідно до ст. 64
МК України.

Визначена митна вартість товарів за
резервним методом ґрунтується на
раніше визнаних митними органами
митних вартостях.

Отже, відповідач у оскаржуваному
рішенні послався на неможливість
застосування другого та третього
методів у зв'язку з відсутністю
інформації.

Проте, в тих же рішеннях відповідач
послався на визначення митної вартості
з застосуванням митної вартості
товарів, подібних за якісними
характеристиками.

Таким чином, оскаржувані рішення
містять протилежні визначення про
відсутність інформації щодо подібних
товарів та застосування такої
інформації одночасно.

Отже, є протиправними визначення
відповідачами позивачу митної
вартості за резервним методом, при
наявній можливості для застосування
методу визначення митної вартості за
методами щодо ідентичних чи
аналогічних товарів, а тому, рішення
про коригування митної вартості
товарів № 902060000/2013/204921/2 від 03 липня 2013
року, № 902060000/2013/204925/2 від 03 липня 2013
року, № 902060000/2013/205159/2 від 10 липня 2013
року, № 100260000/2013/200517/2 від 13 серпня 2013
року є неправомірними.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції
належним чином дослідив матеріали
справи та виніс обґрунтоване рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Черкаської
митниці Міністерства доходів і зборів
України - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 16
травня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.