Справа № 807/805/14
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. Ужгород№ 807/805/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я. М.

при секретарі - Кречко Л.В.

за участю:

представника позивача: Лакіза О.Є.,

представника відповідача: Турянський
Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Мукачівський
завод «Точприлад» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування припису
№07-03-022/0082-0094 від 30 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Мукачівський завод «Точприлад» (далі -
позивач, ПАТ «Мукачівський завод
«Точприлад») звернулося в
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до Територіальної державної інспекції
з питань праці у Закарпатській області
(далі - відповідач, ТДІзПП у
Закарпатській області) про визнання
протиправним та скасування припису
№07-03-022/0082-0094 від 30 січня 2014 року.

Позов мотивований наступним. В період з
28 січня 2014 року по 30 січня 2014 року на ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад»
здійснювалась позапланова перевірка з
питань додержання вимог законодавства
про працю. За результатами проведеної
перевірки, державними інспекторами
Турянським Я.І. та Хланта І.Ю. було
складено Акт перевірки № 07-03-022/0082 від
30.01.2014 pоку, а державним інспектором
праці Хланта І.Ю. внесено припис
№07-03-022/0082-0094 від 30.01.2014 року та складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 30.01.2014 року №
07-03-022/0088. Позивач вважає припис №
07-03-022/0082-0094 від 30 січня 2014 року, внесений
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Закарпатській області
Хланта І.Ю. незаконним, необгрунтованим
і таким, що підлягає скасуванню.

07 квітня 2014 року до суду надійшла заява
від позивача, в якій надає додаткові
пояснення щодо обставин справи та
просить суд визнати протиправним та
скасувати Припис №07-03-022/0082-0094 від 30
січня 2014 року, винесений державним
інспектором праці ТДІзПП у
Закарпатській області Хланта І.Ю.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з підстав
викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях. Просила суд
задовольнити такий в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні, з мотивів наведених у
письмових запереченнях проти позову,
просив суд відмовити у задоволенні
позову повністю. Вважає, що позовна
заява є безпідставною, оскільки припис
№07-03-022/0082-0094 від 30 січня 2014 року
винесений в межах наданих службовим
особам ТДІзПП повноважень та у спосіб,
передбачений законодавством.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 20.01.2014 року в
ТДІзПП у Закарпатській області із
Закарпатської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України, надійшов
лист №2/116 вих 14 від 17.01.2014 року про
проведення перевірки додержання
законодавства про працю у ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» з
питань розірвання трудового договору,
оплати праці, надання відпусток та їх
оплати, а також невиплати працівникам
коштів на відрядження. 23.01.2014 року на
адресу ТДІзПП у Закарпатській області
з Державної інспекції України з питань
праці надійшло доручення № 127/07/22/02/294-14
від 22.01.2014 року за підписом директора
Департаменту контрольно-наглядової
діяльності з питань праці Артюха С., про
проведення повної та об'єктивної
перевірки у ПАТ «Мукачівський завод
«Точприлад» з питань викладених у
зверненні гр. ОСОБА_6 (за довіреністю гр.
ОСОБА_7) від 31.12.2013 року.

Відповідно до наказів Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Закарпатській області № 6-П від 20.01.2014
року та № 8-П від 24.01.2014 року оформлено
направлення № 0096 від 24.01.2014 року та № 0100
від 27.01.2014 року, згідно яких вказану
перевірку доручено провести
заступнику начальника ТДІзПП у
Закарпатській області Турянському Я.І.
та головному державному інспектору
праці Хланті І.Ю., яка і була проведена
ними в період з 28 січня 2014 року по 30
січня 2014 року

За результатами проведеної перевірки,
державними інспекторами Турянським
Я.І. та Хланта І.Ю. було складено Акт
перевірки № 07-03-022/0082 від 30.01.2014 pоку, а
державним інспектором праці Хланта І.Ю.
внесено припис № 07-03-022/0082-0094 від 30.01.2014
року та складено протокол про
адміністративне правопорушення від
30.01.2014 року № 07-03-022/0088.

Згідно з наявною в матеріалах справи
копією Акта перевірки № 07-03-022/0082 від
30.01.2014 pоку, під час перевірки ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» було
виявлено наступні порушення:

- п.5.4.5 ст.113 КЗпП, а саме: період роботи
ОСОБА_7 з 01.01.1997 року по 29.07.2000 року слід
кваліфікувати як простій, який виник не
з її вини, та цей період роботи їй
повинен бути оплачений;

- п.5.5.1, 5.5.2 ст. 95 КЗпП, а саме: за час
роботи у 1997-2000 роках ОСОБА_7 не
проводилась індексація заробітної
плати;

- п.5.10.1, 5.10.3 ч.1 ст.116 КЗпП та ч.1 ст.47 КЗпП,
а саме: при звільненні ОСОБА_7 29.07.2000
року, належні їй при звільненні суми
(розраховані не у повному об'ємі) були
виплачені станом на 01.10.2000 року;

- п.5.10.2 ст.117 КЗпП, а саме: при виплаті
ОСОБА_7 належних при звільненні сум, їй
не виплачено середнього заробітку за
усі дні затримки розрахунку при
звільненні, аж до дня фактичного
розрахунку;

- п.5.10.5 ст. 83 КЗпП, а саме: при звільненні
ОСОБА_7 їй не виплачено грошової
компенсації за усі дні невикористаної
щорічної відпустки;

- п.5.6.1 ч.1 та ч.2 ст. 115 КЗпП, а саме:
заробітна плата працівникам
товариства за другу половину грудня 2014
року в сумі 1210925,47 грн. була виплачена
08.01.2013 року згідно платіжного доручення
№8 пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата
заробітної плати.

По результатам перевірки, державним
інспектором Хланта І.Ю. було складено
Протокол про адміністративне
правопорушення № 07-03-022/0088 від 30.01.2014
року та внесено припис № 07-03-022/0082-0094 від
30.01.2014 року, яким приписано:

1. Оплату часу вимушеного простою
ОСОБА_7 за період з 01.01.1997 року по 29.07.2000
року, привести у відповідність до ст.113
КЗпП України.

2. Індексацію заробітної плати ОСОБА_7
за період з 01.01.1997 року по 29.07.2000 року,
привести у відповідність до вимог ст.95
КЗпП України.

3. При звільненні працівників
додержуватись вимог ст.116 КЗпП України.

4. Оплату часу затримки розрахунку при
звільненні ОСОБА_7 за період з 29.07.2000
року по 01.10.2000 року, привести у
відповідність до ст.117 КЗПп України.

5. Виплатити грошову компенсацію ОСОБА_7
за дні невикористаної щорічної
відпустки відповідно до ст. 83 КЗпП
України.

6. Виплату заробітної праці найманим
працівникам в подальшому проводити
відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.115 КЗпП
України.

Документи, складені державними
інспекторами Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Закарпатській області за результатами
вказаної перевірки, були оскаржені
07.02.2014 року ПАТ «Мукачівський завод
«Точприлад» до Державної інспекції
України з питань праці.

Листом ТДІзПП у Закарпатській області
від 21.02.2014 року за №01-08/297 розглянуто
скаргу голови правління ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» та
зазначено, що виявлені порушення
ґрунтуються на даних отриманих у
процесі перевірки копій кадрових та
бухгалтерських документів товариства,
а відтак відсутні правові підстави для
скасування акту перевірки №07-03-022/0082
від 30.01.2014 року та припису №07-03-022/0082 - 0094
від 30.01.2014 року.

Така ж сама позиція викладена у Листі
від 21.02.2014 року за №10 Державної
інспекції України з питань праці по
розгляду скарги позивача.

Суд приходить до переконання про
правомірність оскаржуваного припису у
зв'язку з наступним.

Так, позивач у позовній заяві вказує на
те, що згідно табелів обліку робочого
часу з 01.01.1997 року до 29.07.2000 року ОСОБА_7
не знаходилася у простої. Проте,
відповідно до табелів обліку робочого
часу за цей період встановлено, що в
табелях не відображено жодних даних
(встановлених символів), які б давали
підставу кваліфікувати цей час як
відпустка, час з тимчасової втрати
непрацездатності, тощо. З цього приводу
під час перевірки були надані копії
табелів робочого часу, для прикладу за
вересень 1999 року.

Щодо пункту 2 припису перевірки,
позивач вказує на безпідставність
зроблених висновків, у зв'язку з тим, що
заробітна плата ОСОБА_7 за період з
01.01.1997 року по 29.07.2000 року не
виплачувалася, а відтак вона не могла
бути проіндексована. Проте, вказані
твердження позивача не можуть братись
до уваги судом, оскільки в окремих
місяцях цього періоду, контролеру
ОСОБА_7 проводилося нарахування і
виплата заробітної плати. Так, у січні
1998 року ОСОБА_7 нараховано зарплату у
розмірі 59,92 грн., відповідно у травні 1998
року - 76,46 грн., у березні 2000 року - 262,64
грн. Зазначене вище підтверджується
також довідкою про заробітну плату для
обчислення пенсії № 2537/61 від 12.11.2013
року, виданою гр. ОСОБА_7 за підписом,
голови правління ПАТ «Мукачівський
завод «Точприлад» ОСОБА_8

На рахунок пунктів 3 та 4 припису
перевірки щодо несвоєчасності
розрахунків при звільненні та виплати
середнього заробітку ОСОБА_7, суд
переконаний, що вказані порушення
підтверджуються документи, які
збереглися на підприємстві та були
надані для перевірки державним
інспекторам праці.

Також у позовній заяві позивач вказує
на необгруновані висновки викладені
державними інспекторами праці у п. 5
припису перевірки, стосовно невиплати
гр. ОСОБА_7 компенсації за
невикористану щорічну відпустку, та
зазначає, що виплата такої компенсації
гр. ОСОБА_7 при звільненні не проведена
з причин отримання останньою щорічної
відпустки у березні 2000 року та в інші
періоди.

Разом з тим, в ході вивчення матеріалів
справи встановлено, що гр. ОСОБА_7 із
займаної посади звільнена 29.07.2000 року
згідно наказу № 63 від 29.07.2000 року, а
чергова щорічна відпустка гр. ОСОБА_7 у
березні 2000 року надавалася за
відпрацьований період з 03.02.1998 року до
03.02.1999 року, що також підтверджується
особистою карткою ОСОБА_7 НОМЕР_1. З
огляду на вищенаведене доводи позивача
в цій частині є необгрунтованими.

Позивач посилається на безпідставні
висновки зроблені державними
інспекторами праці, стосовно порушення
ним строків виплати заробітної плати
найманим працівникам ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» за
грудень 2013 року. В обґрунтування своєї
позиції посилається на режим роботи
обслуговуючої банківської установи у
січні 2014 року.

Однак, частиною 1 статті 115 Кодексу
законів про працю України зазначається
наступне: «Заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата».

Частина 2 зазначеної вище правової
норми передбачає, що у разі коли день
виплати заробітної плати збігається з
вихідним, святковим або неробочим днем,
заробітна плата виплачується
напередодні.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України № 920-р від 21.11.2013 року робочі дні
3, 4 та 6 січня було перенесено на 11, 25
січня та 08 лютого. Разом з тим, у
згаданому Розпорядженні передбачено,
що режим роботи банківських установ
визначається Національним Банком
України.

Згідно листа Національного Банку
України № 25-205/28803 від 19.12.2013 року,
банківські установи 03 січня 2014 року
працювали у звичайному режимі.

Враховуючи вищенаведене ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» було
зобов'язане та мало реальну можливість
виплатити своїм працівникам заробітну
плату за грудень 2013 року у визначені
законодавством строки, однак таку
виплату не забезпечило, а посилання
позивача на режим роботи банку є
необгрунтованим.

Відповідно до пункту 7 Порядку
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів, затвердженого наказом
Міністерства соціальної політики
України № 390 від 02.07.2012 року, при
виявленні порушень законодавства про
працю, вносяться приписи про їх
усунення.

На стадії дачі пояснень представник
позивача заявила, що табелі обліку
робочого часу, які подавались при
проведені перевірки, є «чернетками»,
однак такі твердження представника
позивача спростовуються тим, що копії
даних табелів були належним чином
оформлені та завірені представником
позивача. Також, при оскарженні рішення
державних інспекторів праці до
Державної інспекції України з питань
праці, позивач не посилався на
вищевказані твердження, а сама скарга
ґрунтувалась на інших підставах.

Разом з цим, судом встановлено факт,
який не заперечується представником
позивача, а навпаки підтверджено
останньою в судовому засіданні, що під
час проведення перевірки позивач не
надав державним інспекторам праці
колективного договору між
адміністрацією і профспілковим
комітетом заводу «Точприлад» на 1997-2000
роки. Також встановлено, що даний
колективний договір не приєднувався і
до скарги на рішення державних
інспекторів праці до Державної
інспекції України з питань праці №139/72
від 07.02.2014 року. У зв'язку з цим суд
приходить до переконання, що такий не
міг бути досліджений та врахований на
момент винесення результатів
перевірки та на час розгляду самої
скарги, як і судом при розгляді даної
справи.

Згідно ч. 7, 8 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» за результатами
здійснення перевірки в ході якої
виявлено порушення вимог
законодавства - складається припис,
який є обов'язковим для виконання у
визначені строки.

Оскільки, в ході проведення
позапланової перевірки у ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад»
виявлено порушення законодавства про
працю - внесення припису на їх усунення
є обґрунтованим.

В ході судового розгляду представником
відповідача було подано постанову, яку
приєднано до матеріалів справи,
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області за №303/700/14-п
3/303/186/14 від 26.02.2014 року, якою голову
правління ПАТ «Мукачівський завод
«Точприлад» ОСОБА_8 визнано винним у
вчинені адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 850,00 грн. Відповідно до
даної постанови адміністративне
правопорушення полягало у не
забезпеченні ОСОБА_8 оплати часу
вимушеного прогулу, індексацію
заробітної плати ОСОБА_7 за період з
01.01.1997 року по 29.07.2000 року та виплату їй
грошової компенсації за дні
невикористаної щорічної відпустки;
також заробітна плата найманим
працівникам Товариства за другу
половину грудня 2013 року в суму 1210925,47
грн. ним була виплачена 08.01.2014 року
згідно платіжного доручення №8, тобто
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата
заробітної плати. Згідно з постановою
Апеляційного суду Закарпатської
області від 03.04.2014 року за апеляційною
скаргою ОСОБА_8 на постанову
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 26.02.2014 року,
апеляційна скарга була подана після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, а тому дана апеляційна
скарга була повернута ОСОБА_8 У зв'язку
з цим, постанова Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 26.02.2014 року, відповідно до
відмітки суду набула законної сили
03.04.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні.

У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає
Припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Закарпатській області №07-03-022/0082-0094 від
30 січня 2014 року законним, прийнятим у
відповідності до чинного
законодавства України та повноважень
наданих Територіальній державній
інспекції з питань праці у
Закарпатській області та таким, що
скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Закарпатській області доведено
правомірність та правильність
оскарженого припису, вимоги позову ПАТ
«Мукачівський завод «Точприлад» не
відповідають вимогам закону та
обставинам справи, що підтверджується
належними та допустимими доказами, в
зв'язку з чим в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «Мукачівський завод
«Точприлад» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування припису
№07-03-022/0082-0094 від 30 січня 2014 року -
відмовити повністю.

2.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяЯ.М. Калинич