Справа № 2а-125/12/1622
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/6693/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Октябрського районного суду міста
Полтави від 18 травня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго",
Управління житлово-комунального
господарства Полтавської міської ради,
треті особи - госпрозрахункова
житлово-експлуатаційна дільниця №7,
ОСОБА_3, ліквідатор колективного
підприємства "Полтавська
бавовнопрядильна фабрика", арбітражний
керуючий Болтік Сергій Михайлович, про
визнання протиправною бездіяльності,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго",
Управління житлово-комунального
господарства Полтавської міської ради,
треті особи - госпрозрахункова
житлово-експлуатаційна дільниця №7,
ОСОБА_3, ліквідатор колективного
підприємства "Полтавська
бавовнопрядильна фабрика", арбітражний
керуючий Болтік Сергій Михайлович, в
якому з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просив суд:

визнати за період з квітня 2005 року по
теперішній час неправомірною
бездіяльність Полтавського
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, Полтавської філії
відкритого акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" та Управління
житлово-комунального господарства
Полтавської міської ради щодо
вирішення питань із обстеженням та
визначенням балансової належності,
взяття на баланс зовнішніх повітряних
електромереж в АДРЕСА_1;

стягнути на його користь з виконавчого
комітету Полтавської міської ради
матеріальні збитки на суму 1000,00 грн. та
завдану моральну шкоду 2 000,00 грн.;

стягнути на його користь з Полтавської
філії відкритого акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" збитки
на суму 757,86 грн. та завдану моральну
шкоду у розмірі 1000,00 грн.;

зобов'язати виконавчий комітет
Полтавської міської ради, публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" та Управління
житлово-комунального господарства
Полтавської міської ради організувати
роботу по виконанню розпорядження
Полтавського міськвиконкому від 04.04.2005
№261-р щодо вирішення питань із
обстеження та визначення балансової
належності, взяття на баланс зовнішніх
повітряних електромереж в АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовано
протиправною бездіяльністю
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, яка виявилася у
невиконання вимог розпорядження
Полтавського міськвиконкому від 04.04.2005
№261-р "Про створення комісії для
обстеження технічного стану зовнішніх
мереж", прийняття якого обумовлено, у
тому числі, невизначеним майновим
статусом зовнішніх повітряних
електромереж в АДРЕСА_1 Так, позивачем
зазначено, що відсутність факту
встановлення власника зазначених
електромереж одночасно із
систематичністю аварійних ситуацій на
мережі унеможливлює належний захист
його прав як споживача електроенергії,
що постачається по вказаній мережі.

Постановою Октябрського районного
суду міста Полтави від 18 травня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати оскаржувані судові
рішення та прийняти нове, про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
праві приватної спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1.

Розпорядженням виконавчого комітету
Полтавської міської ради від 04.04.2005
№216-р "Про створення комісії для
обстеження технічного стану зовнішніх
електричних мереж" з метою обстеження
технічного стану зовнішніх
електричних мереж з невизначеним
майновим статусом, визначення умов для
передачі їх на баланс
енергопостачальному підприємству
Полтавській філії відкритого
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" створено комісію
для обстеження технічного стану
зовнішніх електромереж; комісії надано
доручення провести обстеження
технічного стану зовнішніх
електромереж: ГП 0,4 кв від КТП-130 до
житлового будинку АДРЕСА_1;
електричного кабелю від
трансформаторної підстанції ТП-533 до
житлового будинку по вул. Ракова, 16/28; по
результатам обстеження комісії надано
доручення прийняти пропозиції щодо
утримання у працездатному стані
зовнішніх електричних мереж та
забезпечення надійного
електропостачання мешканців житлових
будинків.

Вказуючи на відсутність факту
виконання вказаного розпорядження,
систематичний характер виникнення
аварійних ситуацій на зовнішніх
повітряних електромережах та
неможливість встановлення власника чи
балансоутримувача вказаних мереж,
ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
недоведеності з боку позивача
наявності факту порушення його прав та
інтересів з боку відповідача у зв'язку
з вчиненням чи не вчиненням будь-яких
дій на виконання розпорядження від
04.04.2005 №216-р.

Підтримуючи позицію суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову, суд апеляційної
інстанції виходив з відсутності ознак
протиправної бездіяльності
відповідачів, оскільки електричні
мережі на їх балансі не перебувають.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із вказаними висновками судів
попередніх інстанцій та вказує на
передчасність позиції судів щодо
відсутності підстав для задоволення
позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про електроенергетику" до повноважень
місцевих органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування у
відносинах із суб'єктами
електроенергетики належать:
погодження питань розміщення на
підпорядкованій їм території об'єктів
електроенергетики виходячи з
інтересів територіальної громади;
участь у розробці комплексних планів
постачання енергії споживачам на
підпорядкованій їм території; участь у
розробці і реалізації системи заходів
щодо роботи об'єктів електроенергетики
у надзвичайних умовах; регулювання
тарифів на теплову енергію відповідно
до Закону; сприяння розвитку
енергетики в регіоні.

Згідно з підпунктом 5 пункту "а" частини
першої статті 30 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) повноваження, зокрема,
щодо забезпечення
соціально-культурних закладів, які
належать до комунальної власності
відповідних територіальних громад, а
також населення паливом,
електроенергією, газом та іншими
енергоносіями; вирішення питань
водопостачання, відведення та очищення
стічних вод; здійснення контролю за
якістю питної води.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розпорядження
виконавчого комітету Полтавської
міської ради від 04.04.2005 №216-р "Про
створення комісії для обстеження
технічного стану зовнішніх
електричних мереж" прийнято на
виконання повноважень, наданих статтею
30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", та з метою
обстеження технічного стану зовнішніх
електричних мереж з невизначеним
майновим статусом, визначення умов для
передачі їх на баланс
енергопостачальному підприємству
Полтавській філії відкритого
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго".

Позивач звернувся до суду з метою
захисту своїх прав та інтересів як
споживач електричної енергії, що
постачається по вказаній мережі.

Той факт, що розпорядження від 04.04.2005
№216-р не породжує для позивача
будь-яких прав та обов'язків не
свідчить про те, що його права та
інтереси не можуть порушуватись або ж
оспорюватися у зв'язку з діями чи
бездіяльністю виконавчого комітету
міської ради щодо його виконання.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи
позицію щодо відсутності факту
порушення прав та інтересів позивача
виходив виключно з відсутності факту
виникнення між позивачем та
відповідачами будь-яких правовідносин,
які були б обумовлені прийняттям
розпорядження від 04.04.2005 №216-р.

У той же час, судом першої інстанції при
розгляді переданого на вирішення суду
спору не встановлено, чи дійсно мала
місце бездіяльність виконавчого
комітету міської ради з невиконання
власного розпорядження, чи має така
бездіяльність ознаки протиправності;
чи відповідають дії відповідача
критеріям, визначеним частиною третьою
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України; чи порушено право
або ж законні інтереси позивача у
зв'язку з допущенням відповідачем
бездіяльності або ж вчиненням дій; чи є
наявність підстав для захисту таких
прав та інтересів, у разі їх порушення,
у спосіб, заявлений позивачем у порядку
адміністративного судочинства тощо.

Суд апеляційної інстанції, у свою
чергу, підтримуючи позицію суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову, виходив з того, що
відповідачі не є балансоутримувачами
електромереж. При цьому, судом не
враховано того, що розпорядження від
04.04.2005 №216-р приймалось виконавчим
комітетом міської ради саме з метою
визначення правого статусу
електричної мережі.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи зазначене, вказуючи на
недотримання судами попередніх
інстанцій вимог щодо повноти
встановлених обставин справи, що
унеможливлює здійснення судом
касаційної інстанції належної
правової оцінки правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права при
розгляду переданого на вирішення судів
спору, колегія суддів дійшла висновку
про наявність підстав для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд.

Одночасно з викладеним, зважаючи на
відсутність у публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго"
визначальних ознак суб'єкта владних
повноважень, визначених пунктом 7
частини першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вказує на
помилковість позиції судів попередніх
інстанцій щодо наявності між позивачем
та вказаним відповідачем такого спору,
який би мав ознаки публічно-правого, у
зв'язку з чим провадження у справі в
частині позовних вимог до вказаного
відповідача підлягає закриттю на
підставі пункту 1 частини першої статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Октябрського районного суду
міста Полтави від 18 травня 2012 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до виконавчого комітету Полтавської
міської ради, публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго",
Управління житлово-комунального
господарства Полтавської міської ради,
треті особи - госпрозрахункова
житлово-експлуатаційна дільниця №7,
ОСОБА_3, ліквідатор колективного
підприємства "Полтавська
бавовнопрядильна фабрика", арбітражний
керуючий Болтік Сергій Михайлович, про
визнання протиправною бездіяльності,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди в частині позовних
вимог, заявлених до публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" - закрити.

В іншій частині справу за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Полтавської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Полтавської міської ради, треті особи -
госпрозрахункова
житлово-експлуатаційна дільниця №7,
ОСОБА_3, ліквідатор колективного
підприємства "Полтавська
бавовнопрядильна фабрика", арбітражний
керуючий Болтік Сергій Михайлович, про
визнання протиправною бездіяльності,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди направити до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: