Справа № 2а-4652/12/2170
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/21772/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року в справі за її позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області про скасування вимоги,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року залишено без змін ухвалу судді
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, якою позовну заяву повернуто у
зв'язку з тим, що не було усунуто її
недоліки.

У касаційній скарзі позивач просила
скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення норм
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм процесуального
права колегія суддів приходить до
висновку про те, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 106 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
вимоги до позовної заяви. Зокрема, до
позовної заяви додається документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати.

Закон України «Про судовий збір»
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Статтею 4 зазначеного Закону визначено,
що за подання до суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
а позовної заяви немайнового характеру
- 0,2 розміру мінімальної заробітної
плати.

Позивач звернувся до суду з вимогою
заборонити територіальному управлінню
Пенсійного фонду України примушувати
її брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
та скасувати вимогу № Ф-119 від 23 жовтня
2012 року щодо сплати членських внесків.

Згідно статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Позовна заява повертається
позивачеві, якщо позивач не усунув
недоліки позовної заяви, яку залишено
без руху.

Ухвалою судді Херсонського окружного
адміністративного суду від 09 листопада
2012 року позовну заяву було залишено без
руху у зв'язку з тим, що позивач
звернулась з вимогами майнового
(скасування вимоги № Ф-119 від 23 жовтня
2012 року щодо сплати внесків) та
немайнового характеру (захист
порушеного конституційного права), а
судовий збір сплатила лише за позовні
вимоги немайнового характеру. Надано
строк для усунення зазначених в ухвалі
недоліків до 23 листопада 2012 року.

На виконання вимог ухвали судді
позивач надала пояснення щодо сплати
судового збору та зазначала, що позовні
вимоги не містять вимог майнового
характеру, а скасування вимоги № Ф-119
від 23 жовтня 2012 року не пов'язане з
захистом майнових прав.

Повертаючи позовну заяву у зв'язку з
невиконанням ухвали судді та
неусуненням недоліків позовної заяви,
суддя окружного суду виходив з того, що
позивач помилково посилається на
відсутність у позові вимог майнового
характеру.

Апеляційний суд, залишаючи без змін
ухвалу судді першої інстанції,
обґрунтовано виходив з того, що
рішення, прийняті суб'єктом владних
повноважень, можуть породжувати
підстави для змін майнового стану
фізичної чи юридичної особи.
Реалізація таких рішень призводить до
зменшення або збільшення майна особи,
відповідно оскарження такого рішення
спрямоване на захист порушеного права
у публічно-правових відносинах з метою
збереження належного особі майна. Отже,
позовна вимога про скасування вимоги
щодо сплати внесків в сумі 3 030,71 грн. є
майновою вимогою.

Висновок апеляційного суду щодо
віднесення позовної вимоги про
скасування вимоги територіального
управління Пенсійного фонду України
про сплату внесків до вимог майнового
характеру належним чином обґрунтовано,
а доводи касаційної скарги його не
спростовують. Звернені до суду вимоги
про скасування рішення відповідача -
суб'єкта владних повноважень,
безпосереднім наслідком яких є зміна
складу майна позивача, є майновими.

Рішення апеляційного суду
постановлено з додержанням норм
процесу ального права, передбачених
Кодексом адміністративного
судочинства України, підстав для його
скасування та ухвалення нового
судового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/