Справа № 806/145/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"14" травня 2014 р.
Справа № 806/145/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

від прокуратури Житомирської області:
Кондратюк Д.А.,

від позивача: Держінспекція сільського
господарства в Житомирській області:
не з'явився,

від відповідачів: - Житомирська
облдержадміністрація: Ковальчук А.М.,

- Лугинська
райдержадміністрація Житомирської
області: не з'явився,

від третьої особи: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"04" листопада 2013 р. у справі за позовом
Прокурора Лугинського району в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Житомирській області до Житомирської
обласної державної адміністрації,
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області,
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів ОСОБА_5
визнання протиправними та скасування
розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Лугинського району
Житомирської області звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою в інтересах Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області, в якій, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив визнати протиправним і
скасувати розпорядження голови
Житомирської обласної державної
адміністрації від 08.11.2011 року №393 "Про
надання земельних ділянок, зміну
цільового призначення земельної
ділянки, надання дозволу на
розроблення проектів землеустрою та
продаж земельних ділянок" в частині
затвердження фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2,000 га на території
Лугинської селищної ради та визнати
протиправним розпорядження Лугинської
районної державної адміністрації від
05.10.2012 року №304 "Про надання земельних
ділянки в оренду".

З даними розпорядженнями прокурор не
погоджується, вважає їх незаконними та
такими, що суперечать вимогам
земельного законодавства. Вказав, що
Житомирською ОДА та Лугинською РДА
було перевищено свої повноваження,
оскільки розпоряджатися даними
землями належить до компетенції
Кабінету Міністрів України.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, а позов задоволено частково.
Розпорядження голови Житомирської ОДА
від 8 листопада 2011 року №393 в частині
затвердження ОСОБА_5 проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1.5 гектара визнано
нечинним та скасовано, а розпорядження
голови Луганської РДА від 5 жовтня 2012
року №304 в частині надання земельної
ділянки площею 1.5 гектара - скасовано. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 березня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.
Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року скасовано, а справу направлено на
новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

14 травня 2014 року від Лугинської
районної державної адміністрації
Житомирської області надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності їх представника.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представників
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області та
Лугинської районної державної
адміністрації.

Прокурор відділу прокуратури
Житомирської області в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі.

Представник Житомирської обласної
державної адміністрації щодо
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Третя особа в судовому засіданні
заперечила проти доводів апеляційної
скарги.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, розглянувши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частинами 1, 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, в жовтні 2012 року
прокуратурою Лугинського району
Житомирської області проводилась
перевірка щодо відповідності вимогам
закону розпоряджень Лугинської
райдержадміністрації. В ході перевірки
розпоряджень Лугинської РДА, 19.10.2012
(довідка перевірки долучена до
матеріалів справи) старшим прокурором
прокуратури Луганського району
Вознюком Д.О. виявлено, що
розпорядженням Лугинської РДА від
05.10.2012 погоджено укладення договору
оренди земельної ділянки на території
Лугинської селищної ради площею 2 га на
землях сільськогосподарського
призначення. За вказаним фактом, з
метою перевірки законності
розпорядження землею, прокуратурою
району у відділі Держземагенства
витребувано землевпорядну
документацію та встановлено, що
вищевказане розпорядження
райдержадміністрації прийнято згідно
розпорядження Житомирської ОДА від
08.11.2011 №393, яким затверджено відповідну
землевпорядну документацію та змінено
цільове призначення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
до складу якої входить рілля.

08 листопада 2011 року головою
Житомирської обласної державної
адміністрації С.М. Рижуком
прийнято розпорядження №393 "Про
надання земельних ділянок, зміну
цільового призначення земельної
ділянки, надання дозволу на
розроблення проектів землеустрою та
продаж земельних ділянок", відповідно
до якого, зокрема, затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду загальною площею 2,0000
га (рілля 1,50000 га та під господарськими
будівлями і дворами 0,50000 га) фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5

У подальшому 05 жовтня 2012 року головою
Лугинської районної державної
адміністрації В.М. Пустовітом було
прийнято розпорядження "Про надання
земельної ділянки в оренду", відповідно
до якого надано ФОП ОСОБА_5 в оренду
земельну ділянку загальною площею 2,0000
га (рілля 1,50000 га та під господарськими
будівлями і дворами 0,50000 га) для
виробничих потреб (розміщення
лісопереробного комплексу) за рахунок
земель запасу Лугинської селищної ради
(за межами населених пунктів) терміном
на 5 років та встановлено орендну плату
за користування земельною ділянкою в
розмірі 3% від її нормативної грошової
оцінки.

Прокуратура Лугинського району
зазначила, що при винесенні
оскаржуваних розпоряджень
Житомирською обласною державною
адміністрацією, Лугинською районною
державною адміністрацією було
перевищено свої повноваження, оскільки
відповідно до ст.149 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок, а
саме: ріллі відноситься до повноважень
Кабінету міністрів України. Таким
чином, розпорядження голови
Житомирської обласної державної
адміністрації від 08.11.2011 року №393 "Про
надання земельних ділянок, зміну
цільового призначення земельної
ділянки, надання дозволу на
розроблення проектів землеустрою та
продаж земельних ділянок" в частині
затвердження фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2,000 га на території
Лугинської селищної ради та голови
Лугинської районної державної
адміністрації від 05.10.2012 року №304 "Про
надання земельної ділянки в оренду"
підлягають скасуванню як такі, що
винесенні з перевищенням наданих
повноважень.

Згідно із ст.1 Закону України "Про
оренду землі", оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Статтею 4 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що орендодавцями
земельних ділянок є громадяни та
юридичні особи, у власності яких
перебувають земельні ділянки, або
уповноважені ними особи. Орендодавцями
земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, є сільські,
селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.
Орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у спільній власності
територіальних громад, є районні,
обласні ради та Верховна Рада
Автономної Республіки Крим у межах
повноважень, визначених законом.
Орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у державній власності, є
районні, обласні, Київська і
Севастопольська міські державні
адміністрації, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим та Кабінет
Міністрів України в межах повноважень,
визначених законом.

Відповідно до ч.2 Земельного кодексу
України, земельні ділянки можуть
передаватися в оренду громадянам та
юридичним особам України, іноземним
громадянам і особам без громадянства,
іноземним юридичним особам,
міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Згідно ст..1 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації", місцева
державна адміністрація в межах своїх
повноважень здійснює виконавчу владу
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Статтею 21 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" визначені
повноваження місцевих державних
адміністрацій в галузі використання та
охорони земель, природних ресурсів і
охорони довкілля. Відповідно до п.2 ч.1
вказаної статті місцева державна
адміністрація розпоряджається землями
державної власності відповідно до
закону.

Статтею 17 Земельного кодексу України
встановлені повноваження місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належить розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом (п."а" ч.1).

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.3,4 ст.122
Земельного кодексу України, районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у користування
у межах сіл, селищ, міст районного
значення для всіх потреб та за межами
населених пунктів для:

а) сільськогосподарського
використання;

б) ведення водного господарства;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини шостої цієї
статті.

Обласні державні адміністрації
передають земельні ділянки на їх
території із земель державної
власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Частина 7 ст.122 Земельного кодексу
України встановлює, що Кабінет
Міністрів України надає земельні
ділянки із земель державної власності
у постійне користування у випадках,
визначених статтями 149, 150 цього
Кодексу.

Статтею 149 Земельного кодексу України
врегульований порядок вилучення
земельних ділянок. При цьому,
положеннями цієї статті визначається
виключна компетенція органів
місцевого самоврядування та органів
виконавчої влади відповідних рівнів
щодо вирішення питань про вилучення
земельних ділянок.

Згідно положень ч.6 ст.149 Земельного
кодексу України, обласні державні
адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах міст
обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами п'ятою,
дев'ятою цієї статті.

Частиною 5 ст.149 Земельного кодексу
України визначено повноваження
районних державних адміністрацій щодо
вилучення земельних ділянок для: а)
сільськогосподарського використання;
б) ведення лісового і водного
господарства, крім випадків,
визначених частиною дев'ятою цієї
статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Відповідно до ч.9 ст.149 Земельного
кодексу України, Кабінет Міністрів
України вилучає земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
для нелісогосподарських потреб, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та суб'єктів
господарювання залізничного
транспорту загального користування у
зв'язку з їх реорганізацією шляхом
злиття під час утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування
відповідно до Закону України "Про
особливості утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування",
крім випадків, визначених частинами
п'ятою - восьмою цієї статті, та у
випадках, визначених статтею 150 цього
Кодексу.

Частиною 2 ст.19 Земельного кодексу
України встановлено, що земельні
ділянки кожної категорії земель, які не
надані у власність або користування
громадян чи юридичних осіб, можуть
перебувати у запасі.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає
, що дійсно вилучення земельних ділянок
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - рілля,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб віднесено
до повноважень Кабінету Міністрів
України.

Проте, представник прокуратури не
надав суду жодних доказів в
підтвердження того, що зазначена
спірна земельна ділянка площею 2,0000 га
(рілля 1,50000 га та під господарськими
будівлями і дворами 0,50000 га) до
винесення оскаржуваних розпоряджень
перебувала у власності чи в
користуванні інших осіб. Відсутні такі
докази і в матеріалах справи.

Разом з тим, судом встановлено, що
зазначена спірна земельна ділянка
відносилася до земель запасу і на день
винесення оскаржуваних розпоряджень
не перебувала ні у власності ні в
користуванні інших осіб. Тобто, жодного
вилучення вказаної земельної ділянки
для її подальшої передачі в оренду ФОП
ОСОБА_5 не відбувалося.

На підставі вищевикладеного, суд
уважає, що під час судового розгляду
даної справи встановлена
правомірність розпоряджень голови
Житомирської обласної державної
адміністрації від 08.11.2011 року №393 "Про
надання земельних ділянок, зміну
цільового призначення земельної
ділянки, надання дозволу на
розроблення проектів землеустрою та
продаж земельних ділянок" в частині
затвердження фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2,000 га на території
Лугинської селищної ради та голови
Лугинської районної державної
адміністрації від 05.10.2012 року №304 "Про
надання земельної ділянки в оренду".

Колегія суддів уважає, що суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку,
що позовні вимоги є необґрунтовані, не
підтверджені матеріалами справи, а
тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів уважає, що прокуратурою
району строк адміністративного
оскарження, визначений ст.99 КАС України
не пропущено, оскільки до проведення
перевірки прокурору про прийняття
оскаржуваного розпорядження
Житомирської ОДА не було відомо, до
прокуратури району не надходили
розпорядження обласної державної
адміністрації.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Заступника прокурора Житомирської
області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Житомирської області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "04"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Державна інспекція
сільського господарства в
Житомирській області майдан
С.П.Корольова,2,м.Житомир,10014

3- відповідачу: Житомирська обласна
державна адміністрація майдан
ім.С.П.Корольова,1,м.Житомир,10014

4 - відповідачу: Лугинська районна
державна адміністрація Житомирської
області вул.К.Маркса, 4, смт.Лугини,
Лугинський район, Житомирська область,
11301

5 - третій особі: ОСОБА_5 - АДРЕСА_1, 04210,

6 - Прокурор Лугинського району
вул.Р.Люксембург,5а,смт.Лугини,Лугинськ
ий район, Житомирська область,11300

7 - прокурору Житомирської області вул.
1-го Травня, 11, м.Житомир

- ,