Справа № 344/13841/13-а 2-а/344/48/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа №
876/3673/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Івано-Франківської міської ради на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Івано-Фраківської міської ради
Івано-Франківської області, третя
особа Відділ Дежземагенства у
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Головного управління
Дерджземагенства в Івано-Франківській
області, про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії,-

в с т а н о
в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася з позовом до
Івано-Франківської міської ради (далі -
відповідач) про визнання протиправною
бездіяльності відповідача щодо
затвердження технічної документації
із землеустрою та надання відповіді на
адвокатський запит, зобов'язати
відповідача затвердити технічну
документацію із землеустрою.

В ході судового розгляду позивачем
було збільшено позовні вимоги, а саме
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо ненадання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та зобов'язання
відповідача надати дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 березня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо надання відповіді на
адвокатський запит, зобов'язано
відповідача розглянути заяву позивача
щодо надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що вирішення питання про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою належить до компетенції
міської ради і дане питання
неодноразово виносилось на розгляд
сесії ради, проте не набирало
достатньої кількості голосів, а тому
бездіяльності з боку відповідача не
було. Крім того, суд визначив зміст
рішення сесії, що є протиправним,
оскільки міська рада приймає рішення в
межах адміністративного розсуду.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких мотивів.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки по заявах позивача не
приймалось рішення про надання чи
відмову в наданні дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, чим порушено її
права, а тому право на земельну ділянку
підлягає захисту в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких мотивів.

Пунктом 34 частини першої статті 26
Закону України від 21 травня 1997 року №
280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні» передбачено, що питання
регулювання земельних відносин
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачці у 2010 році відповідачем було
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації з землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на землю,
на якій знаходиться будинок, що
перебуває у власності позивачки (а.с. 8).

Технічна документація була
виготовлена ДП «Івано-Франківський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» (а.с. 20), та
погоджена управлінням архітектури та
містобудування і управлінням
Держкомзему в м. Івано-Франківську (а.с.
15-16).

Відповідно до ч.6, 7 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Позивачка неодноразово подавала заяву
до відповідача про надання їй дозволу
на складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, проте не
набирало необхідної кількості голосів
депутатів.

Пункт 11 статті 118 ЗК України передбачає,
що у разі відмови органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
заяви без розгляду питання вирішується
в судовому порядку.

Оскільки закон передбачає особливий
порядок розгляду питання про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою органом місцевого
самоврядування, наслідком якого є
відповідне рішення, яке може бути
оскаржене до суду, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність
зобов'язання Івано-Франківської
міської ради розглянути по суті
питання про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд у приватну
власність позивачу по АДРЕСА_1

Заперечення відповідача про
неправомірність такого рішення не
відповідає дійсності, оскільки за
наслідками розгляду справ за
позовами до органів місцевого
самоврядування щодо оскарження
(визнання незаконними) прийнятих ними
актів з питань, пов'язаних з наданням
земельних ділянок у власність чи в
користування суд залежно від
характеру спору може зобов'язати
названі органи виконати певні дії, як
цього вимагають приписи чинного
законодавства, зокрема розглянути в
установленому для даного органу
порядку питання, яке стосується
предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати
рішення з питань, віднесених до
виключної компетенції цих органів,
наприклад, про надання земельних
ділянок у власність або в
користування, укладення договорів
купівлі-продажу або оренди земельних
ділянок. Варто зауважити, що суд першої
інстанції не приймав рішення, що
належить до компетенції відповідача, а
лише зобов'язав його розглянути заяву,
неодноразово винесену на сесії міської
ради, та за результатами її розгляду
прийняти відповідне рішення по суті.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Івано-Франківської міської ради
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 березня 2014 року у справі
№344/13841/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула