Справа № 804/1137/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
30 квітня 2014 р. Справа № 804/1137/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріКолесник І.О., за участю:
представника позивача представника
відповідача Овсяникової Л.О., Сімона
Р.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" про застосування арешту
на кошти на рахунках у банках,
зобов'язаня допустити до проведення
документальної позапланової виїзної
Державна податкова інспекція у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до суду з адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ", в якому просить суд:
- накласти арешт на кошти товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (код
- зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
допустити Державну податкову
інспекцію у Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
проведення документальної
позапланової перевірки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач у порушення вимог ПК
України не допускає уповноважених
представників податкового органу до
перевірки, що стало підставою для
звернення податкового органу до суду з
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити у повному
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог у повному обсязі та просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, надав заперечення проти позову,
у яких зазначив, що представників
податкового органу було недопущено для
проведення перевірки у зв'язку із
непред'явленням наказу про проведення
перевірки та направлення на перевірку,
не надали службові посвідчення під час
проведення перевірки. Щодо підстав
призначення перевірки, то вони також є
протиправними, адже на запит
податкового органу підприємством
надано відповідь у встановлений
законом строк. Крім того, документи, які
витребовувались у запиті податковим
органом не стосувались контрагента ТОВ
«Аркада-ХХI». У позивача були відсутні
правові підстави для проведення з
цього приводу перевірки. З огляду на
сукупність цих обставин, відповідач
вважає, що правові підстави для
накладення адміністративного арешту
на кошти, які знаходяться на рахунках у
банках відповідача у позивача
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представників сторін, дослідивши
подані до суду докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи, суд
Відповідач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
зареєстрований як юридична особа та
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, як платник
окремих видів податків.
Згідно із п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право для здійснення функцій,
визначених податковим законодавством,
отримувати безоплатно від платників
податків, у тому числі благодійних та
інших неприбуткових організацій, у
порядку, визначеному цим Кодексом,
інформацію, довідки, копії документів
(засвідчені підписом платника податків
або його посадовою особою та скріплені
печаткою (за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п. 10 Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1245 від 27.12.2010р. запит щодо
отримання податкової інформації від
платників податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин оформляється
на бланку органу державної податкової
служби та підписується керівником
(заступником керівника) зазначеного
У запиті зазначаються:
- посилання на норми закону, відповідно
до яких орган державної податкової
служби має право на отримання такої
- підстави для надіслання запиту;
- опис інформації, що запитується, та в
разі потреби перелік документів, що її
У зазначеному запиті позивач просив
відповідача надати у термін протягом
десяти робочих днів з дня отримання
запиту до податкового органу пояснення
та їх документальне підтвердження у
періоді з 01.08.2013р. по 31.08.2013 року. При
цьому, суд звертає увагу на те, що у
запиті міститься лише загальна
інформація та документи, які
витребовуються, без зазначення
контрагентів та переліку документів,
що підтверджують необхідність надання
інформації, що запитується.
Відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла від платників
податків та податкових агентів,
зокрема інформація: що міститься в
податкових деклараціях, розрахунках,
інших звітних документах; що міститься
у наданих великими платниками податків
в електронній формі копіях документів
з обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинних документах, які
ведуться в електронній формі,
регістрах бухгалтерського обліку,
фінансовій звітності, інших
документах, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів; про
фінансово - господарські операції
платників податків; про застосування
реєстраторів розрахункових операцій.
Згідно із п. 73.1 ст. 73 ПК України
інформація, визначена у статті 72 цього
Кодексу, безоплатно надається органам
державної податкової служби
періодично або на окремий письмовий
запит органу державної податкової
служби у терміни, визначені пунктом 73.2
Пунктом 73.3 ст. 73 ПК України,
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок;
3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим
Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.
Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
Крім того, відповідно до п. 11 Порядку
періодичного подання інформації
органам державної податкової служби та
отримання інформації зазначеними
органами за письмовим запитом,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України за № 1245 від 27.12.2010р.
перед тим, як направити запит, орган
державної податкової служби перевіряє:
- наявність законодавчих підстав для
отримання податкової інформації;
- наявність інформації в системі
органів державної податкової служби;
- відсутність підстав для періодичного
подання зазначеної інформації
відповідно до цього Порядку.
Пунктом 12 Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1245 від 27.12.2010р. встановлено, що
письмовий запит про подання інформації
надсилається суб'єкту інформаційних
відносин за наявності хоча б однієї з
- виявлення за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку, фактів,
які свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, отриманих злочинним шляхом, та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби;
- виникнення потреби у визначенні рівня
звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
- виявлення недостовірності даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;
- подання щодо платника податків скарги
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;
- проведення зустрічної звірки;
- в інших випадках, визначених
Податковим кодексом України.
Відповідно до п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платник податків зобов'язаний
подавати на належним чином оформлену
письмову вимогу контролюючих органів
(у випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.
Згідно із п. 16 Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1245 від 27.12.2010р. у разі коли запит
складено з порушенням вимог,
визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит.
На підставі п. 20.1 ст. 20, ст. 71, п.п. 72.1.1.1,
п.п. 72.1.1.3 ст. 72, ст.. 73, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
ПК України Державною податковою
інспекцією у Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
направлено товариству з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" письмовий запит «Про
надання пояснень та їх документального
підтвердження» від 18.10.2013р. за №
8439/10/04-61-15-01. У запиті податковим органом
не було чітко зазначено підстави для
надіслання запиту, опис інформації, що
запитується, перелік документів, що її
підтверджують, натомість запит містить
лише загальний перелік документів, а
також неточності, зокрема,
підприємство зобов'язано надати
документи щодо «віднесення до валових
витрат та валового доходу сум по
взаємовідносинам із вищенаведеним
підприємством», проте, у запиті жодне
підприємство, крім, ТОВ
"Дніпропетровський автоцентр МАЗ" не
згадується, тому не зрозумілим є яке
саме «вищенаведене підприємство» мав
на увазі податковий орган.
Таким чином, письмовий запит «Про
надання пояснень та їх документального
підтвердження» від 18.10.2013р. за №
8439/10/04-61-15-01 складено з порушенням вимог,
визначених у пунктах 9 і 10 Порядку
періодичного подання інформації
органам державної податкової служби та
отримання інформації зазначеними
органами за письмовим запитом,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України за № 1245 від 27.12.2010р.
та п. 73.3 ст. 73 ПК України.
На письмовий запит «Про надання
пояснень та їх документального
підтвердження» від 18.10.2013р. за №
8439/10/04-61-15-01 товариством з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" 11.11.2013р. було надано
відповідь (лист за № 11/11), у якій,
зокрема, по суті порушених у запитах
питань зазначено, що у зв'язку із тим, що
відповідач не має законних підстав для
задоволення запиту (у запиті не вказано
жодної із підстав, визначених у п.73.3 ПК
України, не зазначено інформації, яка
отримана в установленому законом
порядку, не відомі джерела її
походження, не зазначено у чому полягає
порушення відповідачем податкового,
валютного законодавства), підприємство
залишило цей запит без задоволення.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Згідно із п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України
платник податків зобов'язаний подавати
на належним чином оформлену письмову
вимогу контролюючих органів (у
випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.
Відповідно до п.п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
встановлено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та,
яка проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
Згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини - за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням, якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
Пунктом 79.2 ст. 79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
У зв'язку із тим, що товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровський автоцентр МАЗ" не
були надані пояснення та документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної
податкової служби, на підставі п.п.20.1.4
п. 20.1 ст. 20 ПК України, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75
ПК України, п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України,
начальником Державної податкової
інспекції у Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 11.12.2013р.
прийнято наказ «Про призначення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Дніпропетровський
період з 01.08.2013р. по 31.08.2013 року».
Відповідно до п.1 зазначеного наказу
призначено провести з 16.12.2013р.
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Дніпропетровський
автоцентр МАЗ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства у
частині своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток по взаємовідносинам з ТОВ
«Аркада-ХХI» за період з 01.08.2013р. по
Відповідно до акту «Про недопущення до
перевірки ТОВ «Дніпропетровський
16.12.2013р. за № 16/04-61-22-2/33109363 працівниками
ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ»
у допуску для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки було відмовлено.
Представник відповідача пояснив, що
представники податкового органу не
були допущені до перевірки через
непред'явлення уповноваженому
представнику відповідача наказу про
проведення перевірки та направлення на
перевірку, службових посвідчень, а
також через те, що у позивача не було
правових підстав для проведення
Суд зазначає, що відповідно до п. 81.1 ст.
81 ПК України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;
- копії наказу про проведення
- службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Згідно із п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.
Таким чином, факт відмови відповідача
від допуску до проведення перевірки
зафіксовано належним чином та шляхом і
способом, передбаченим законом.
Проте, з матеріалів справи не
вбачається факт вручення відповідачу
копії наказу та направлення на
Позивач, посилаючись на вказані
обставини, а саме - відмову у допуску до
проведення перевірки, та на пп.20.1.17 п. 20.1
ст. 20 ПК України, просив накласти
адміністративний арешт на кошти, які
знаходяться на рахунках у банках
платника та зобов'язати відповідача
допустити позивача до проведення
Вирішуючи даний спір по суті суд
приходить висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
Згідно п.п. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
Крім цього, згідно п.п. 20.1.16 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, та зобов'язання
такого платника податків виконати
законні вимоги податкового керуючого,
передбачені цим Кодексом, у разі, якщо
платник податків перешкоджає
виконанню податковим керуючим
повноважень, визначених цим Кодексом.
Отже, зазначеними нормами чітко
передбачено, що право податкового
органу на звернення до суду з позовом
про накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків виникає
лише в разі, якщо платник податків
перешкоджає виконанню податковим
керуючим повноважень, визначених цим
Кодексом, або якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.
Крім виключного переліку обставин, за
наявності яких у податкового органу
виникає право на звернення до суду з
позовом про накладення арешту на кошти,
ПК України закріплено також особливий
порядок накладення такого арешту.
Зазначене зумовлене тим, що
адміністративний арешт майна
(складовою якого є в тому числі кошти
платника податків), у відповідності до
ст. 94 Податкового кодексу України, є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків своїх
податкових зобов'язань.
У відповідності до п.п. 94.4 ст. 94 ПК
України, арешт може бути накладено
органом державної податкової служби на
будь-яке майно платника податків, крім
майна, на яке не може бути звернено
стягнення відповідно до закону, та
коштів на рахунку платника податків.
Натомість, відповідно до абз. 2 п.п. 94.6.2
п. 94.6 ст. 94 ПК України, арешт коштів на
рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

Відповідно до п. п. 7.1, 7.3 розділу 7
Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1398 від 07.11.2011 р., зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 04.01.2012 р.
за № 9/20322, арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду. Для
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків орган державної
податкової служби подає до суду
позовну заяву у порядку, передбаченому
Кодексом адміністративного
судочинства України, у день прийняття
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Отже, з аналізу наведених вище норм
вбачається, що, на відміну від арешту
майна платника податків, який
застосовується за рішенням керівника
податкового органу, реалізація права
податкового органу на застосування
арешту коштів платника податків
здійснюється виключно шляхом
безпосереднього звернення до
адміністративного суду з позовом про
накладення арешту на кошти на рахунках
платника податків - в день прийняття
керівником податкового органу
відповідного рішення про накладення
арешту на майно платника податку.

При цьому, арешт коштів на рахунку
платника є різновидом
адміністративного арешту, а тому
підстави для його застосування,
визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України, є
загальними як для арешту майна, так і
для арешту коштів платника податків.

Так, відповідно до п.п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
майна може бути застосований органами
державної податкової служби лише за
наявності обставин, вичерпній перелік
яких наведено у п.п. 94.2.1-94.2.7 п. 94.2 ст. 94 ПК
України, а саме, якщо з'ясовується одна
з таких обставин: платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі;
фізична особа, яка має податковий борг,
виїжджає за кордон; платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
дозволи (ліцензії) на здійснення
господарської діяльності, торгові
патенти, а також у разі відсутності
реєстраторів розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
в органі державної податкової служби,
якщо така реєстрація є обов'язковою
відповідно до цього Кодексу, або коли
платник податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Аналогічні норми містить Порядок
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (пункт 3.1
розділу 3).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд
зазначає, що адміністративний арешт
коштів на рахунках платника податків
може бути застосовано судом за
позовною заявою податкового органу
лише за умови:

- наявності однієї з обставин,
визначених п.п. 94.2.1-94.2.7 п. 94.2 ст. 94 ПК
України;

- наявності рішення керівника
податкового органу про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Пунктом 94.10 ст. 94 ПК України визначено,
що арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника органу державної
податкової служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Рішення керівника органу державної
податкової служби (його заступника)
щодо застосування арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" не приймалось, позивач
не звертався до суду з позовом про
перевірку його обґрунтованості.

Таким чином, звертаючись до суду з цим
адміністративним позовом, який містить
позовну вимогу про накладення арешту
на кошти та інші цінності відповідача
позивачем не надано суду доказів
наявності жодної з перелічених вище
умов, за яких суд мав би підстави
прийняти рішення про застосування
арешту коштів і інших цінностей
відповідача.

За викладених обставин, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування арешту коштів та інших
цінностей відповідача.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" ()
допустити Державну податкову
інспекцію у Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
проведення документальної
позапланової перевірки, то зазначений
спосіб захисту прав позивача не
передбачений положеннями податкового
законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України
до юрисдикції адміністративного суду
віднесено розгляд справ за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
автоцентр МАЗ" про застосування арешту
на кошти на рахунках у банках,
зобов'язаня допустити до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
05 травня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили на 05.05.2014р. Суддя
З оригіналом згідно Помічник судді
В.В Ільков
В.В. Ільков О.А.
Вовчанська