Справа № 804/4690/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р. Справа №804/4690/14 10 год. 55
хвил. Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О. при
секретарі судового засіданняЧмоні А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача
- Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням у вищих навчальних
закладах, -

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням, в сумі 15784,49 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач був звільнений з органів
внутрішних справ за порушення
дисципліни, що має наслідком
відшкодування коштів на його утримання
за час навчання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 4 квітня 2014
року позовну заяву Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ залишено без руху у зв'язку із
недотриманням вимог статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та надано строк для усунення
недоліків до 25 квітня 2014 року із
зазначенням, що недоліки позовної
заяви можуть бути усунені шляхом
надання клопотання про визнання
поважними причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними із наданням відповідних
підтверджуючих документів.

На виконання ухвали
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 4 квітня 2014
року позивачем надано клопотання про
визнання причин пропуску строку
звернення до суду із даною позовною
заявою. В обґрунтування заявленого
клопотання зазначено, що пакет
документів про звільнення ОСОБА_3 з
органів внутрішніх справ позивачем
отримано 12 серпня 2013 року.

З метою стягнення витрат на навчання 4
вересня 2013 року Дніпропетровський
державний університет внутрішніх
справ звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
відповідною позовною заявою, яку
ухвалою суду від 13 вересня 2013 року в
справі №804/11965/13-а було залишено без
руху, та ухвалою від 7 жовтня 2013 року
повернуто позивачеві на підставі
пункту 1 частини третьої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У зв'язку із необхідністю повторного
звернення до суду 17 жовтня 2013 року
позивач направив запит до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду про повернення
документів, направлених на виконання
ухвали суду від 13 вересня 2013 року про
залишення позовної заяви без руху в
справі №804/11965/13-а, та отримав такі
документи 18 листопада 2013 року.

22 листопада 2013 року позовну заяву про
стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 15784,49
грн. направлено до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
повторно, та на запит позивача від 16
січня 2014 року судом повідомлено, що
станом на 24 січня 2014 року така позовна
заява до суду не надходила.

З урахуванням втрати необхідних для
звернення до суду документів
Дніпропетровський державний
університет внутрішніх справ 11 лютого
2014 року звернувся до ГУМВС України в
Дніпропетровській області для
отримання належним чином засвідчених
документів про звільнення ОСОБА_3,
відповідь на який отримав 12 березня 2014
року, після чого була підготовлена та
подана дана позовна заява.

З огляду на викладене, судом визнано
поважними причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_3 із цим позовом.

Позивач, відповідач та третя особи
надали заяву про розгляд справи за їх
відсутністю.

Відповідач надав заяву про повне
визнання заявленого адміністративного
позову.

З урахуванням неявки сторін,
відповідно до вимог статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив публічну
службу - службу в органах внутрішніх
справ України з 26.08.2009 року по 30.07.2013
року.

Наказом Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ (далі -
ДДУВС) №52ос від 26.08.2009 року відповідач
був прийнятий на службу до органів
внутрішніх справ України та
зарахований курсантом на денну форму
навчання за державним замовленням до
ДДУВС, йому було присвоєно перше
спеціальне звання «рядовий міліції».

24.05.2012 року наказом ДДУВС №56ос
відповідач, успішно закінчив ДДУВ,
отримав диплом фахівця та був
направлений до ОВС.

26.06.2012 року наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області №122 о/с
відповідач, як випускник ДДУВС,
призначений на посаду слідчого
відділення Царичанського районного
відділу.

30.07.2013 року наказом ГУ МВС України в
Дніпропетровській області №210о/с дек
відповідач був звільнений з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
України за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни) згідно Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про міліцію» особи начальницького
складу ОВС, які звільняються із служби
протягом трьох років після закінчення
вищого навчального закладу МВС України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Згідно пункту 2 «Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 березня 2007 року
№313, відшкодування здійснюється в
розмірі фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлює
МВС України разом з Міністерством
фінансів України.

26.08.2009 року та 01.09.2011 року на виконання
вимог статті 18 Закону України «Про
міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007
року №150 між відповідачем, ДДУВС та
ГУМВС в Дніпропетровській області були
укладені адміністративні договори -
договори про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2.3.6. договорів передбачено, що в
разі звільнення з ОВС по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі з
підстав, зазначених у пункті 3 договору,
відповідач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з його
утриманням у навчальному закладі
згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до пункту 3.2 договорів
підставою відшкодування фактичних
витрат на підготовку є звільнення
особи зі служби протягом перших трьох
років після закінчення вищого
навчального закладу МВС України.

Згідно із пунктом 6.8 «Положення про
вищі навчальні заклади МВС»,
затвердженого наказом МВС України від
14.02.2008 року №62, початком проходження
служби в ОВС вважається дата, зазначена
в наказі про зарахування на навчання до
вищого навчального закладу. Навчаючись
у вищому навчальному закладі МВС
України, особа проходить публічну
службу в міліції.

Фактичні витрати, понесені позивачем,
розраховані відповідно до «Порядку
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах», затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України від 17 липня 2007
року №419/831/240/605/537/219/534.

Згідно з розрахунком витрат,
здійсненим позивачем, відповідач
повинен відшкодувати витрати,
пов'язані з його утриманням у ДДУВС в
розмірі 15784,49 грн., з них за 2009 рік 1532,60
грн., 2010 рік 5350,42 грн., 2011 рік 5654,89 грн., 2012
рік 15005,12 грн., вартість речового майна
1741,46 грн.

З матеріалів справи вбачається, що до
довідок-розрахунків витрат належних до
відшкодування курсантом ОСОБА_6
включено:

- витрати на продовольче забезпечення:
у 2009 році в сумі 102,41 грн., у 2010 році в
сумі 442,69 грн., у 2011 році в сумі 86,12 грн., у
2012 році в сумі 0 грн. При цьому, за період
вересень 2009 року - серпень 2010 року
включно витрати склали 404,39 грн.;

- витрати на теплоенергію: у 2009 році в
сумі 294,52 грн., у 2010 році в сумі 1309,86 грн.,
у 2011 році в сумі 1395,12 грн., у 2012 році в
сумі 271,28 грн. При цьому, за період
вересень 2009 року - серпень 2010 року
включно витрати склали 1108,34 грн.;

- витрати на водопостачання та
водовідведення: у 2009 році в сумі 84,45
грн., у 2010 році в сумі 296,24 грн., у 2011 році
в сумі 249,44 грн., у 2012 році в сумі 392,94 грн.
При цьому, за період вересень 2009 року -
серпень 2010 року включно витрати склали
304,12 грн.;

- витрати на електропостачання: у 2009
році в сумі 180,32 грн., у 2010 році в сумі 588,09
грн., у 2011 році в сумі 728,21 грн., у 2012 році
в сумі 168,17 грн. При цьому, за період
вересень 2009 року - серпень 2012 року
включно витрати склали 512,30 грн.;

- витрати на грошове забезпечення: у 2009
році в сумі 868,70 грн., у 2010 році в сумі
2630,72 грн., у 2011 році в сумі 3081,97 грн., у 2012
році в сумі 988,82 грн. При цьому, за період
вересень 2009 року - серпень 2010 року
включно витрати склали 2535,83 грн.;

- вартість на медикаменти за період з
грудня 2010 року по 2012 рік склала 42,88 грн.;

- вартість речового майна, виданого за
період з вересня 2009 року по травень 2012
року складає 1664,46 грн., з них за період
вересень 2009 року - серпень 2010 року 327,36
грн.;

- витрати на пральні послуги за 2009-2010
навчальний рік складають 77 грн.

Відповідно до пункту 5 Порядку №313,
витрати відшкодовуються:

- у повному розмірі: особами чоловічої
статті, що вислужили встановлений
законодавством строк військової
служби до вступу у навчальний заклад,
та жіночої статі - за весь період
навчання;

- особами, що навчалися понад
встановлений законодавством строк
строкової військової служби, - за
період навчання, що перевищує такий
строк;

- з урахуванням різниці суми витрат з
утримання осіб у навчальному закладі
та утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-обліковою спеціальністю.

Відповідно до статті 2, 23 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» військова служба є державною
службою особливого характеру, яка
полягає у професійній діяльності
придатних до неї за станом здоров'я і
віком громадян України, пов'язаній із
захистом Вітчизни. За загальним
правилом, строк строкової військової
служби в календарному обчисленні
встановлюється до 12 місяців.

Видами військової служби є: строкова
військова служба; військова служба за
контрактом осіб рядового,
сержантського і старшинського складу;
військова служба (навчання) курсантів
вищих військових навчальних закладів,
а також вищих навчальних закладів, які
мають у своєму складі військові
інститути, факультети військової
підготовки, кафедри військової
підготовки, відділення військової
підготовки.

Судом встановлено, що відповідач не
вислужив встановлений законодавством
строк військової служби до вступу у
навчальний заклад.

Таким чином, позивач, відноситься до
осіб, що навчалися понад встановлений
законодавством строк строкової
військової служби, і саме за період
навчання, що перевищує такий строк,
мають відшкодовуватися витрати,
пов'язані з утриманням курсанта.

На думку суду, зазначена норма
встановлена у зв'язку із тим, що
державою виконується обов'язок по
забезпеченню осіб, які проходять
строкову військову службу, за рахунок
Державного бюджету України, отже, такі
витрати держави, згідно пункту 5
Порядку №313 не покладаються на
курсанта.

Згідно довідки відповідача від 14.05.2014
року №364, після призначення на посаду
начальницького складу ОВС особи у
встановленому порядку знімаються з
військового обліку і перебувають на
спеціальному обліку Міністерства
внутрішніх справ України та не
підлягають призову на строкову
військову службу.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку про часткове
задоволення позовних вимог, оскільки
відповідач не має обов'язку
відшкодовувати витрати пов'язані з
його навчанням протягом 12 місяців,
тобто за період вересень 2009 року -
серпень 2010 року включно, так як
вказаний період є встановленим
законодавством строком строкової
військової служби.

За вказаний період витрати на
утримання відповідача, що не мають
покладатись на нього, складаються з
витрат на продовольче забезпечення в
розмірі 404,39 грн., витрат на
теплоенергію в розмірі 1108,34 грн., витрат
на водопостачання та водовідведення в
розмірі 304,12 грн., витрат на
електропостачання в розмірі 512,30 грн.,
витрат на грошове забезпечення 2535,83
грн., вартості речового майна 327,36 грн.,
витрат на пральні послуги 77 грн., разом
5269,34 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необхідність застосовування в спірних
правовідносинах спеціальної норми, а
саме пункту 5 Порядку №313, у зв'язку із
чим задовольняє позов в частині
стягнення 10515,15 грн. (15784,49 грн. - 5269,34
грн.).

Поряд з цим, суд не знайшов підстав для
задоволення клопотання позивача у
справі про покладення судових витрат
на відповідача, оскільки відповідно до
частини 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача
- Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням у вищих навчальних закладах
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь державного
бюджету витрати, пов'язані з його
утриманням у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ, у розмірі 10515,15 грн. (десять тисяч
п'ятсот п'ятнадцять грн. 15 коп.).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 16
травня 2014 року.

Суддя І.О.
Верба