Справа № П/805/159/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
справа №П/805/159/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченка І.В., Шишова
О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 р. у справі № П/805/159/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "БМС" до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року №,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 р. у справі № П/805/159/14 позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім БМС» до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року № - задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 17 грудня 2013
року №, яким збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
прибуток приватних підприємств на суму
5625,79 грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім БМС» витрати по сплаті судового
збору у розмірі 182,70 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач - Жовтнева об'єднана
державна податкова інспекція
м.Маріуполя Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Мотивами апеляційної скарги
особа, яка її подала, зазначає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім БМС»
зареєстровано юридичною особою,
ідентифікаційний код 33393422, відповідно
до Довідки АБ №711679 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (а.с.60), перебуває
на обліку в Жовтневій ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області, є
платником податків.

У платника податків існував податковий
борг з податку на прибуток підприємств,
який в тому числі стягнуто з нього в
судовому порядку постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2010 року (стягнуто 1670415,69 грн.) в справі №
2а-24488/10/0570, яка набрала законної сили.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року в справі №2а-24488/10/0570 заяву ТОВ
«Торговий дім БМС» про розстрочення
виконання постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2010 року в справі за позовом
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
(правонаступником якої є відповідач по
справі) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім БМС»
про стягнення податкового боргу
задоволено: розстрочено виконання
вказаного судового рішення терміном на
36 місяців з дня набрання даної ухвали
законної сили (дата набрання законної
сили 12 жовтня 2011 року) зі стягненням
заборгованості за перший місяць - 46359,69
грн. та наступні 35 місяці по 46401,60 грн.

Позивач сплачував податок на прибуток
підприємств платіжними дорученнями із
зазначенням призначення платежу і
відповідно до графіків погашення
заборгованості, що встановлені
судовими рішеннями про розстрочення
податкового боргу з вказаного податку
(а.с.7-35). Підстави виникнення обов'язку
сплати, факт здійснених платежів та їх
розмір сторонами не оспорюється.

Відповідачем проведено невиїзну
документальну перевірку позивача з
питання своєчасності сплати
узгоджених податкових зобов'язань з
податку на прибуток з урахуванням
ухвали про розстрочку Донецького
окружного адміністративного суду за
період з 25 червня 2010 року по 04 грудня 2013
року, за результатами якої складено акт
від 10 грудня 2013 року №1464/15-04/33393422, яким
встановлено порушення п. 57.1, 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) в частині несвоєчасної сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на прибуток із затримкою
термінів сплати понад 30 календарних
днів (а.с.38).

Актом перевірки встановлено, що
заборгованість з податку на прибуток
підприємств в сумі 1669894,27 грн.
сплачувалася згідно з графіком його
розстрочення по рішенню суду про
розстрочення податкового боргу від 06
жовтня 2011 року в справі № 2а-24488/10/0570. У
день сплати розстрочки, на суму боргу
автоматично нараховується штрафна
санкція згідно п.126.1 ст.126 ПК України.
Платник порушив термін сплати
визначеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток контролюючим
органом за серпень 2013 року на 1255 днів
(граничний термін сплати 25 червня 2010
року).

На підставі вказаного акту прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
«Ш» від 17 грудня 2013 року №, яким на
підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за
затримку більше 30 календарних днів
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання в розмірі 28128,95
грн. платника податків зобов'язано
сплатити штраф в сумі 5625,79 грн. - в
розмірі 20 % погашеної суми податкового
боргу з податку на прибуток (а.с.44).
Рішення прийнято на підставі даних
облікової картки платника податків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 37
ПК України підстави для виникнення,
зміни і припинення податкового
обов'язку, порядок і умови його
виникнення встановлюються цим
Кодексом або законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника податку з моменту настання
обставин, з якими цей Кодекс та закони з
питань митної справи пов'язує сплату
ним податку.

Такі обставини перелічені у статті 54 ПК
України, зокрема, даною статтею
передбачено, що особами, які визначають
суми податкових та грошових
зобов'язань є платник податку,
податковий агент чи контролюючий
орган. ПК України не містить випадків, у
яких податкові зобов'язання
визначаються судом у постановах чи
ухвалах. Зважаючи на це, суд зазначає
неправомірним визначення відповідачем
у акті перевірки судового рішення як
підстави для виникнення податкового
боргу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно, що оскільки у зв'язку зі
встановленими обставинами щодо
тяжкого матеріального становища ТОВ
«Торговий дім БМС» та неможливості
одноразового погашення стягнутого
податкового боргу, рішенням суду
підприємству встановлений особливий
порядок погашення податкового боргу, а
відповідачем вказане судове рішення
оскаржено не було, тобто вбачається, що
суб'єкт владних повноважень погодився
із встановленим судом порядком сплати
податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що при прийнятті
Донецьким окружним адміністративним
судом рішень про стягнення податкового
боргу та його розстрочення, вже
досліджувалися обставини існування
податкового боргу підприємства. При
цьому судом визначено конкретну суму
такого податкового боргу, що підлягає
стягненню з підприємства.

Крім того, суд зазначає, що регулюючи
порядок списання податкової
заборгованості ПК України визначає як
таку, що підлягає списанню, визнану
рішенням суду податкову
заборгованість. Більш того,
заборгованість, яка визнана рішенням
суду, має бути списана в обов'язковому
порядку.

Тобто, строки погашення податкового
боргу, стягнутого у судовому порядку,
не регулюються положеннями ПК України
щодо строків сплати відповідного
податку, з якого виник податковий борг,
а визначається змістом відповідного
судового рішення про стягнення
заборгованості.

Судом встановлено, що розстрочене
грошове зобов'язання за серпень 2013 року
за визначеним судовим рішенням було
сплачено позивачем, що підтверджується
платіжним дорученням №916 від 04 вересня
2013 року (а.с.32).

Таким чином, оскільки судове рішення
про розстрочення виконання рішення про
стягнення податкового боргу є
перенесенням виконання такого рішення
на новий строк, дане судове рішення
набрало законної сили, тобто граничним
терміном сплати є строк, вказаний в
рішенні, то вказане виключає
можливість застосування штрафних
санкцій, як міри відповідальності,
передбачених ст. 126 ПК України, за умови
виконання платником податків ухвал
суду про розстрочення оплати. Тобто,
строки погашення податкового боргу,
стягнутого в судовому порядку, не
регулюються положеннями ПК України,
щодо строків сплати відповідного
податку, з якого виник податковий борг,
а визначається змістом відповідного
судового рішення про стягнення
заборгованості.

За таких обставин, спірні
правовідносини виходять за межі
предмету регулювання п. 87.9 ст. 87 ПК
України, оскільки грошові кошти не
сплачувались за ініціативою
підприємства, а стягнені у примусовому
порядку Жовтневою МДПІ як органом
стягнення, за рішеннями суду.

Суд не приймає посилання відповідача
на наказ ДПА України від 07 грудня 2010
року №927 «Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо взаємодії
структурних підрозділів органів
державної податкової служби при
розстроченні, відстроченні на підставі
рішення суду сум заборгованості за
платежами, контроль за справлянням
яких здійснюється органами державної
податкової служби», оскільки вказаний
наказ не зареєстрований в Міністерстві
юстиції України, тобто не є
нормативно-правовим актом в розумінні
статті 117 Конституції України.

Враховуючи викладене вище, судом
обґрунтовано зазначено, що податкове
повідомлення-рішення від 17 грудня 2013
року №, яким визначене податкове
зобов'язання з податку на прибуток
приватник підприємств у сумі 5625,79 грн.,
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 р. у справі № П/805/159/14- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В. Сіваченко

О.О. Шишов