Справа № 826/9432/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/9432/13-а( у 3-х томах) Головуючий у
1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва Державної
податкової служби, Головного
державного податкового
ревізора-інспектора відділу
спеціальних перевірок управління
податкового контролю Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва Державної
податкової служби, інспектора
податкової служби I рангу Єфіменка Р.В
про визнання протиправними та
скасування Акту перевірки від 18 лютого
2013 року № 289/2240/36100211, податкових
повідомлень-рішень від 06 березня 2013
року та визнання протиправними дій
податкового інспектора, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» (далі
по тексту - позивач) звернулося з
позовом до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі міста
Києва Державної податкової служби,
Головного державного податкового
ревізора-інспектора відділу
спеціальних перевірок управління
податкового контролю Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва Державної
податкової служби, інспектора
податкової служби I рангу Єфіменка Р.В
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
Акту перевірки Державної податкової
інспекції у Деснянському районі міста
Києва Державної податкової служби від
18 лютого 2013 року № 289/2240/36100211,
податкових повідомлень-рішень від 06
березня 2013 року № , № .

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 16 серпня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 серпня 2013 року та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛОГА-ТРЕЙДИНГ»
(ідентифікаційний код юридичної особи
36100211) зареєстроване Деснянською
районною у місті Києві державною
адміністрацією 28 серпня 2008 року за №
0005979. Вказане товариство
розташоване за адресою: 02232, м. Київ, вул.
Радунська, будинок 1/10, квартира 6-7.

ТОВ «ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби 29 серпня 2008 року за №
11175 та перебуває на обліку у ДПІ у
Деснянському районі міста Києва.

Згідно Свідоцтва № 200057912 від 20 липня 2012
року ТОВ «ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» є платником
податку на додану вартість з 25 вересня
2008 року (індивідуальний податковий
номер 29).

В період з 05 лютого 2013 року по 11 лютого
2013 року ДПІ у Деснянському районі міста
Києва ДПС проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» (код за ) з
питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ТПК
«ТЕХНОМАШПОСТАЧ» (), ТОВ
«КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС» (),
ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» () за період з 01.01.2010 року по 31.12.2011
року, за результатами якої складено Акт
№ 289/2240/36100211 від 18 лютого 2013 року.

Перевірка проводилася на підставі
Наказу щодо проведення документальної
позапланової виїзної перевірки від 04
лютого 2013 року № 172, виданого ДПІ у
Деснянському районі м. Києва ДПС та
направлення № 82/22-40/36100211 від 05 лютого 2013
року, згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1
п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

В ході перевірки податковим органом
складено Акт № 289/2240/36100211 від 18 лютого
2013 року.

06 березня 2013 року ДПІ у Деснянському
районі м. Києва ДПС, на підставі Акта
перевірки № 289/2240/36100211 від 18 лютого 2013
року, прийняла податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI за
порушення вимог пп. пп. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року №
168/97-ВР (із змінами та доповненнями), п. п.
198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у розмірі 169 707,25 грн., з якої
сума грошового зобов'язання за
основним платежем складає 142 030,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями - 27
677,25 грн.

06 березня 2013 року ДПІ у Деснянському
районі міста Києва ДПС, на підставі
Акта перевірки № 289/2240/36100211 від 18 лютого
2013 року, прийняла податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI за
порушення вимог пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, ч. 4 пп.
5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22.05.1997 року № 283/97-ВР зі змінами та
доповненнями та пп. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 pоку № 2755-VI із змінами та
доповненнями збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 192 319,25 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 172 367 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 19
952,25 грн.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають
право, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України визначено порядок
проведення документальних
позапланових перевірок.

Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

У відповідності до п. 78.4 ст. 78 ПК України
про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Як підтверджено матеріалами справи, на
підставі Наказу «Щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки» № 172 від 04.02.2013 року,
направлення № 82/22-40/36100211 від 05.02.2013 року,
відповідачем 2, відповідно до пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
підприємства позивача з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ТПК
«ТЕХНОМАШПОСТАЧ» (), ТОВ
«КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС» (),
ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» () за період з 01.01.2010 року по 31.12.2011
року.

Приписами підпункту 83.1.6 пункту 83.1
статті 83 ПК України визначено, що для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є, серед
іншого, інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Отже, аналіз норм вищевказаного
законодавства дає суду підстави
вважати, що податковий орган та його
посадова особа (відповідач 2) під час
здійснення податкового контролю, в
тому числі і у формі позапланової
виїзної перевірки, вправі
використовувати будь-яку податкову
інформацію для складання відповідних
висновків що стосується дотримання
вимог податкового законодавства
платниками податків. Такі висновки
ґрунтуються на оцінці посадовою особою
органу державної податкової служби
певних фактів та відомостей.

Також суд зазначає, що відповідно до п.
86.8 п. 86 ПК України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Таким чином, вимоги позивача про
визнання дій Головного державного
податкового ревізора-інспектора
відділу спеціальних перевірок
управління податкового контролю
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва
Державної податкової служби,
інспектора податкової служби I рангу
Єфіменка Р.В протиправними,
задоволенню не підлягають.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом «а» п.
198.1 ст. 198 ПК України визначено, що право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Аналогічні вимоги визначено пунктами
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Як вбачається з матеріалів справи, при
перевірці посадовою особою
контролюючого органу були використані
акти перевірок ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС»
від 13.02.2012 року № 282/23-1/36445186, ТОВ «ТПК
«ТЕХНОМАШПОСТАЧ» від 07.04.2011 року №
280/7/23-1/36803875 та від 11.07.2011 року №
487/7/23-1/36803875, ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» від
26.09.2012 року № 252/22-1/37563531.

Колегія суддів вважає, що надані
позивачем докази, а саме:
рахунки-фактури з
фінансово-господарських
взаємовідносин з контрагентами,
видаткові, податкові накладні, акти
здачі-прийомки робіт (надання послуг), є
неналежними, оскільки належним чином
оформлені документи не дають підстав
для формування витрат та для
нарахування податкового кредиту при
наявності фактів, що ставлять під
сумнів реальність наданих послуг.

Окрім цього, за відсутності інших
достатніх та належних доказів, які б
підтверджували реальне здійснення
господарських операцій, на підставі
яких сформовані валові витрати та
податковий кредит за спірними
господарськими операціями, самі по
собі податкові накладні не
підтверджують право позивача на їх
формування.

Вказана позиція підтверджується
постановою Верховного Суду України від
05 березня 2012 року № 21-421а11.

Таких достатніх та належних доказів
позивачем не надано, а тому аналіз
матеріалів справи дає суду підстави
вважати, що роботи/послуги не були
здійснені/надані саме цими
контрагентами.

За результатами перевірки ТОВ
«КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС» (акт № 282/23-1/36445186),
ДПІ у Вишгородському районі Київської
області встановила, що товариство
здійснювало діяльність, спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третіх
осіб.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям за
період з 18.12.2009 року по 31.12.2011 року в
розумінні ст. 134 р. III Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
та ст. 185, ст. 198 р. V Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Як наслідок, ДПІ у Вишгородському
районі Київської області у своєму акті
№ 282/23-1/36445186 дійшла висновку про
відсутність у ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по укладеним
угодам та відсутність фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих на
себе зобов'язань, останнє, в свою чергу,
свідчить про відсутність наміру
створення правових наслідків, тобто,
такі угоди носять фіктивний характер.

Також, за результатами перевірок ТОВ
«ТПК «ТЕХНОМАШПОСТАЧ» (акти № №
280/7/23-1/36803875, 487/7/23-1/36803875), Бориспільська
ОДПІ Київської області встановила, що
невстановлені особи, використовуючи
ім'я гр. ОСОБА_3 для прикриття
незаконної діяльності, створили
підприємство, до реєстрації та
діяльності якого вона не мала
відношення.

На думку податкового органу, створення
даного підприємства було направлене на
здійснення протиправної діяльності,
направленої на ухилення від сплати
податків, відмивання та легалізацію
коштів.

Як наслідок, Бориспільська ОДПІ
Київської області у своїх актах № №
280/7/23-1/36803875, 487/7/23-1/36803875 дійшла висновку,
що фінансово-господарські операції ТОВ
«ТПК «ТЕХНОМАШПОСТАЧ» та
контрагентів-покупців, в період січень
2010 року - лютий 2011 року, березень,
квітень, травень 2011 року, не містять у
суті своїй розумних економічних або
інших причин (ділової мети)
систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів. Такі
причини можуть бути наявними лише за
умови, що платник податку має намір
одержати економічний ефект у
результаті підприємницької або іншої
економічної діяльності. Наслідком
діяльності ТОВ «ТПК «ТЕХНОМАШПОСТАЧ»
() є виключно чи
переважно формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту на
адресу контрагентів.

У результаті порушення ТОВ «ТПК
«ТЕХНОМАШПОСТАЧ» ()
своїх податкових зобов'язань, приписів
господарського та цивільного
законодавства (моральних засад), угоди,
укладені з контрагентами на реалізацію
ТМЦ (робіт, послуг) на адресу останніх,
мають протиправний характер. А такий
правочин, внаслідок якого неправомірно
віднесений ПДВ до складу податкових
зобов'язань по суті спрямований на
незаконне заволодіння майном держави
та суперечить інтересам держави та
суспільства.

Таким чином, в ході проведення аналізу,
Бориспільською ОДПІ Київської області
встановлено неможливість фактичного
здійснення ТОВ «ТПК «ТЕХНОМАШПОСТАЧ»
() господарських
операцій через відсутність майна та
інших матеріальних ресурсів,
економічно необхідних для здійснення
операцій з купівлі-продажу та
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
трудових ресурсів, основних фондів,
складських приміщень, транспортних
засобів.

Отже, операції купівлі-продажу за ТОВ
«ТПК «ТЕХНОМАШПОСТАЧ» ()
не спричиняють реального настання
правових наслідків.

Також, за результатами перевірки ТОВ
«ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» (акт № 252/22-1/37563531),
Бориспільська ОДПІ Київської області
встановила, що фінансово-господарські
операції ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» та
контрагентів-покупців за період з
01.04.2011 року по 31.12.2011 року не містять у
суті своїй розумних економічних або
інших причин (ділової мети)
систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів. Такі
причини можуть бути наявними лише за
умови, що платник податку має намір
одержати економічний ефект у
результаті підприємницької або іншої
економічної діяльності.

На думку податкового органу, наслідком
діяльності ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» є
виключно чи переважно формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту на адресу контрагентів.

Як наслідок, Бориспільська ОДПІ
Київської області у своєму акті №
252/22-1/37563531 дійшла висновку про
неможливість фактичного здійснення
ТОВ «ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» () господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу та відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної дальності у
зв'язку з відсутністю трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів.

А тому, операції купівлі-продажу за ТОВ
«ПРОММАСТ-СТАНДАРТ» ()
не спричиняють реального настання
правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що ТОВ
«ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» мало правовідносини з
фіктивними підприємствами (ТОВ
«КОМПАНІЯ «ВАЙЛІС», ТОВ «ТПК
«ТЕХНОМАШПОСТАЧ», ТОВ
«ПРОММАСТ-СТАНДАРТ»), а тому
здійснювало сумнівні
фінансово-господарські операції та при
складанні податкової звітності
безпідставно використовувало
документи, що не відповідають
дійсності.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що згідно п.п. 3. ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до адміністративного суду позову
майнового характеру ставка судового
збору становить 1% розміру майнових
вимог, але не менше 0,1 розміру
мінімальної зарплати та не більше 2
розмірів мінімальних зарплат. Розмір
мінімальної зарплати на 01.01.2013 року
становив 1147 грн., а 2 розміри - 2294 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», ставки судового
збору встановлюються у таких розмірах:
за подання до суду апеляційної скарги
на рішення суду - 50 % ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви,
іншої заяви і скарги, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50 %
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Таким чином, апелянт повинен сплатити
судовий збір за подання апеляційної
скарги на постанову суду за вимогами
майнового характеру у розмірі 1147 грн.
(2294 грн. : 2 = 1147 грн.)

В порушення наведених норм, апелянтом
сплачено судовий збір за подання
апеляційної скарги в розмірі 17,20 грн.

Отже, апелянту необхідно сплатити
судовий збір в розмірі 876 грн. 96 коп. (1147
грн. - 17,20 грн. = 1129,80 грн.), які
недоплачені апелянтом при подачі
апеляційної скарги.

Реквізити для сплати судового збору
за подачу апеляційних скарг: Р/Р
1007, Банк отримувача: ГУДКСУ у м.
Києві, код ЄДРПОУ-38004897, МФО 820019, Код
класифікації доходів бюджету: 22030001,
Символ звітності -206, Призначення
платежу: Судовий збір Київський ААС,
пункт таблиці ставок судового збору, за
яким визначено розмір судового збору,
ПІБ позивача, номер справи. Отримувач
коштів: УДКСУ у Печерському районі
міста Києва.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 206, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛОГА-ТРЕЙДИНГ» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 серпня 2013 року - залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛОГА-ТРЕЙДИНГ»
() на користь Державного
бюджету України (Р/Р 1007, Банк
отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, код
ЄДРПОУ-38004897, МФО 820019, Код класифікації
доходів бюджету: 22030001, Символ звітності
- 206, Призначення платежу: Судовий збір
Київський ААС, пункт таблиці ставок
судового збору, за яким визначено
розмір судового збору, ПІБ позивача,
номер справи. Отримувач коштів: УДКСУ у
Печерському районі міста Києва)
судовий збір в сумі 1129, 80 грн. (тисячу
сто двадцять дев'ять гривень,
вісімдесят копійок).

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
19 травня 2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.