Справа № 821/1255/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1255/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Юдіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3) звернулася з
позовом до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
Каховська ОДПІ), в якому просить
визнати протиправними дії відповідача
в частині зазначення у акті від 25.10.2013 р.
№ 313/17-2/НОМЕР_1 інформації у вигляді
висновків щодо неправомірності
перебування на спрощеній системі
оподаткування та переведення на
загальну систему оподаткування з 01.04.2012
р.; визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
12.11.2013 р. №№ , , , ,
/2, від 28.02.2014 р. №№ /2, /1.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті на підставі протиправних
висновків акту перевірки від 25.10.2013 р. №
313/17-2/НОМЕР_1. Так, єдиною підставою для
нарахування грошових зобов'язань з
податку на додану вартість, з податку з
доходів фізичних осіб та з податку на
землю, застосування штрафних санкцій
за порушення законодавства про
патентування, неподання декларацій про
майновий стан, звітності за формою 1 ДФ
слугували висновки відповідача про
безпідставне перебування ФОП ОСОБА_3 на
спрощеній системі оподаткування. Цей
висновок ґрунтується на тому, що
позивачем надавалися в оренду
нежитлові приміщення, загальна площа
яких перевищує допустимі пп.291.5.3 п.291.5
ст.291 ПК України 300 кв. м, а саме - 1752,60 кв.
м. Однак такі висновки не відповідають
дійсності, так як загальна площа
наданих в оренду нежитлових приміщень
згідно договору оренди від 01.01.2012 р. № 2
складає 111,6 кв. м. Так як ФОП ОСОБА_3 є
платником єдиного податку, згідно
вимог Податкового кодексу України вона
не є платником податку на додану
вартість, податку з доходів фізичних
осіб та податку на землю і не повинна
подавати декларацію про майновий стан
і звітність за формою 1 ДФ, отримувати
патент на здійснення підприємницької
діяльності.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити у повному
обсязі із вказаних підстав.

Представник відповідача заперечував
проти позовних вимог, оскільки під час
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки було
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 згідно
договору оренди від 01.01.2012 р. надає в
оренду нежитлові приміщення загальною
площею 1752,6 кв. м, що перевищує допустиму
пп.295.5.3 п.295.3 ст.295 ПК України площу 300 кв.
м. Тому ФОП ОСОБА_3 протиправно
перебувала на спрощеній системі
оподаткування, у зв'язку з чим повинна
була перейти на загальну систему
оподаткування з 01.04.2012 р. Внаслідок
порушення позивачем умов перебування
на спрощеній системі оподаткування,
Каховською ОДПІ правомірно нараховано
грошові зобов'язання та застосовано
штрафні санкції за спірними
податковими повідомленнями-рішеннями.
Просить відмовити у задоволені позову
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що в період з 14.10.2013
р. по 18.10.2013 р. відповідачем проведено
документальну позапланову перевірку
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 за період з
01.01.2011 р. по 30.09.2013 р., за результатами
якої складено акт перевірки від 25.10.2013
р. № 313/17-2/НОМЕР_1.

У висновках акту перевірки зазначено,
що встановлено порушення:

1. у порушення п.49.2 ст.49, п.177.5 ст.177 ПК
України СПД ОСОБА_3 не надано звітності
щодо отримання доходів у 2012 році;

2. на порушення пп."а" п.187.1 ст.187 ПК
України встановлено заниження
зобов'язань з податку на додану
вартість СПД ОСОБА_3 у сумі 14772,80 грн. (у
т.ч. на 6104,40 грн. занижено зобов'язання з
податку на додану вартість у 2012 році та
на 8668,40 грн. - у 2013 році);

3. у порушення вимог п.202.1 ст.202 ПК
України СПД ОСОБА_3 не було виконано
вимоги щодо дотримання місячного
податкового періоду визначення
зобов'язань з ПДВ за період з 01.04.2012 р. до
моменту отримання СПД ОСОБА_3 свідоцтва
платника податку на додану вартість, та
у порушення вимог п.201.14 ст.201, п.203.1 ст.203
ПК України СПД ОСОБА_3 не вівся облік з
поставки та придбання товарів (послуг)
та не відображалися результати такого
обліку у податкових деклараціях з
податку на додану вартість, не
подавалися податкові декларації
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) періоду;

4. у порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, ст.51 ПК
України та п.3.2 і п.3.3 Наказу ДПА України
від 24.12.2010 р. № 1020 "Про затвердження
форми Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1ДФ)
та Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) не на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ)" СПД ОСОБА_3 не подавалися
до податкового органу податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку;

5. у порушення пп."а" пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК
України СПД ОСОБА_3 здійснювала
торгівельну діяльність у пункті
продажу товарів за адресою: АДРЕСА_1,
без придбання торгового патенту;

6. порушення п.287.1 ст.287 ПК України в
частині несплати податку на землю на
загальну суму 46529,20 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення від 12.11.2013 р.:

- № , яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з штрафної
санкції за порушення законодавства про
патентування на 5994 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 21526 грн., з яких за
основним платежем на 14772,80 грн., за
штрафними санкціями на 6753,20 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування, на 170 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з надходження від
застосування штрафної санкції на 510
грн.;

- № /1, яким позивачу збільшено
суму грошових зобов'язань з податку на
землю з фізичних осіб на 46302,44 грн.;

- № /2, яким позивачу збільшено
суму грошових зобов'язань з податку на
землю на 226,76 грн.

За результатами адміністративного
оскарження, Головним управлінням
Міндоходів у Херсонській області від
12.02.2014 р. № 1076/10/21-22-10-06-06 податкове
повідомлення-рішення від 12.11.2013 р.
скасовано в частині визначених до
сплати 37881,90 грн. земельного податку, а
також збільшено суму грошових
зобов'язань по земельному податку на
171,44 грн.

На виконання рішення Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області, відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
28.02.2014 р.:

- № /2, яким позивачу збільшено
суму грошових зобов'язань з податку на
землю на 8420,54 грн.;

- № /1, яким позивачу збільшено
суму грошових зобов'язань з податку на
землю на 171,44 грн.

І. Що стосується позовних вимог
стосовно визнання протиправними дій
відповідача в частині зазначення у
акті від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_1
інформації у вигляді висновків щодо
неправомірності перебування на
спрощеній системі оподаткування та
переведення на загальну систему
оподаткування з 01.04.2012 р.

Відповідно до п.78.8 ст.78 ПК України
порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Положеннями пункту 3 розділу І Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової служби України №
984 від 22.12.2010 р., передбачено, що акт
перевірки - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно пункту 7 розділу IV Порядку за
результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень посадових осіб платника
податків або його законних
представників та інших матеріалів
перевірки, у терміни та порядку,
встановлені Кодексом, приймаються
відповідні податкові
повідомлення-рішення.

Таким чином, акт перевірки лише фіксує
обставини, встановлені під час
проведення перевірки, факти виявлених
порушень законодавства та не є
остаточним документом, зобов'язуючим
до вчинення будь-яких дій. Права та
обов'язки для суб'єкта господарювання,
перевірку якого проведено, породжує
саме рішення, прийняте на підставі
складеного за результатами перевірки
акту, а не акт перевірки.

Контролюючий орган не позбавлений
права викладати в акті перевірки
власні суб'єктивні висновки щодо
зафіксованих обставин, та в подальшому
обґрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
платником податків порушень у разі
виникнення спору щодо прийнятих на
підставі такого акту рішень. Оцінка
акту перевірки, в тому числі і оцінка
дій посадових осіб податкового органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається при
вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту, дій податкового органу, що
здійснюються за таким актом перевірки,
та впливають на права та законні
інтереси платника податків.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ФОП ОСОБА_3 щодо визнання
протиправними дій відповідача в
частині зазначення у акті від 25.10.2013 р.
№ 313/17-2/НОМЕР_1 інформації у вигляді
висновків щодо неправомірності
перебування на спрощеній системі
оподаткування та переведення на
загальну систему оподаткування з 01.04.2012
р. задоволенню не підлягають.

ІІ. Що стосується податкових
повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№
, , , /2, від 28.02.2014 р.
№№ /2, /1.

Нарахування за вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість, з податку з доходів фізичних
осіб, земельного податку, застосування
штрафних санкцій за неподання
декларації про майновий стан, за
порушення норм з патентування
пов'язане з висновками Каховської ОДПІ
про неправомірне перебування ФОП
ОСОБА_3 на спрощеній системі
оподаткування. Дані висновки
ґрунтуються на тому, що ФОП ОСОБА_3
надавалися в оренду нежитлові
приміщення, загальна площа яких
складає 1752,6 кв. м, а відповідно до
пп.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть
бути платниками єдиного податку,
зокрема, фізичні особи-підприємці, які
надають в оренду нежитлові приміщення
(споруди), будівлі) та/або їх частини,
загальна площа яких перевищує 300
квадратних метрів. У зв'язку з цим
відповідач зазначає, що так як ОСОБА_3 з
01.01.2012 р. здійснювалися види діяльності,
які не дають права застосовувати
спрощену систему оподаткування, то
відповідно до пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК
України платник єдиного податку
зобов'язаний був перейти на загальну
систему оподаткування з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому
здійснювалися такі види діяльності,
тобто з 01.04.2012 р.

Однак доводи відповідача про надання
ФОП ОСОБА_3 в оренду нежитлових
приміщень, загальна площа яких
перевищує 1752,6 кв. м, не відповідає
дійсності.

Зокрема, відповідно до договору оренди
від 01.01.2012 р. № 2, який досліджувався
Каховською ОДПІ під час перевірки і
зміст якого відображено у акті
перевірки, ФОП ОСОБА_3 передає у
строкове платне володіння та
користування частини автозаправних
станцій (перелік АЗС - відповідно до
додатку № 1 до договору). Пунктом 1
договору визначено, що Орендодавець
передає, а Орендар приймає нежитлові
приміщення, а саме:

- автозаправну станцію АЗС № 1
(розташована за адресою: АДРЕСА_6)
площею 47,1 кв. м та земельну ділянку
площею 0,0585 га, визначену у додатку № 2
до цього договору;

- автозаправну станцію АЗС № 2
(розташована за адресою: АДРЕСА_7)
площею 23,2 кв. м та земельну ділянку
площею 0,051 га, визначену у додатку № 2 до
цього договору;

- автозаправну станцію АЗС № 3
(розташована за адресою: АДРЕСА_3)
площею 41,3 кв. м та земельну ділянку
площею 0,0546 га, визначену у додатку № 2
до цього договору.

Таким чином, загальна площа нежитлових
приміщень, наданих ФОП ОСОБА_3 в оренду,
складає 111,6 кв. м (47,1 + 23,2 + 42,3), а площа
земельних ділянок - 0,1641 га (0,0585 + 0,051 +
0,0546).

Положеннями п.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України
передбачено, що не можуть бути
платниками єдиного податку, зокрема,
фізичні особи-підприємці, які надають в
оренду земельні ділянки, загальна
площа яких перевищує 0,2 гектари,
житлові приміщення та/або їх частини,
загальна площа яких перевищує 100
квадратних метрів, нежитлові
приміщення (споруди, будівлі) та /або їх
частини, загальна площа яких перевищує
300 квадратних метрів.

Оскільки розмір площ нежитлових
приміщень (111,6 кв. м) та земельних
ділянок (0,1641 га), переданих в оренду ФОП
ОСОБА_3, не перевищує встановлених
даною статтею обмежень, твердження
Каховської ОДПІ про незаконність
перебування позивача на спрощеній
системі оподаткування є
безпідставними.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що
пп.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України визначено
розміри площі окремо для земельних
ділянок, житлових приміщень та
нежитлових приміщень.

Каховська ОДПІ, проаналізувавши
договір оренди від 01.01.2012 р.,
перерахувала площі земельних ділянок з
гектарів у квадратні метри, отримані
показники (1641 кв. м) додала до площі
нежитлових приміщень (111,6 кв. м.) і
дійшла до висновку про здачу позивачем
в оренду нежитлових приміщень площею
1752,6 кв. м. Однак такий розрахунок
повністю суперечить вимогам пп.291.5.3
п.291.5 ст.291 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з доводами ФОП ОСОБА_3 про
правомірність перебування її на
спрощеній системі оподаткування у
періоді, що перевірявся.

Згідно пп.2, 3, 4, 5 п.297.1 ст.297 ПК України
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з таких
податків і зборів: податку на доходи
фізичних осіб у частині доходів
(об'єкта оподаткування), що отримані в
результаті господарської діяльності
фізичної особи та оподатковані згідно
з цією главою; податку на додану
вартість з операцій з постачання
товарів, робіт та послуг, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, крім податку на
додану вартість, що сплачується
фізичними особами та юридичними
особами, які обрали ставку єдиного
податку, визначену підпунктом 1
підпункту 293.3.1 пункту 293.3 або
підпунктом 1 підпункту 293.3.2 пункту 293.3
статті 293 цього Кодексу; земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності; збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що у періоді, який
перевірявся, ФОП ОСОБА_3 здійснювала
свою діяльність на спрощеній системі
оподаткування відповідно до свідоцтв
платника єдиного податку: у 2011 році - №
НОМЕР_2, у 2012-2013 роках - № НОМЕР_3, була
платником ІІІ групи зі ставкою 5 %.
Відповідно до свідоцтв видами
діяльності ФОП ОСОБА_3 визначено: 68.20
надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна; 56.10 діяльність ресторанів,
надання послуг мобільного харчування;
47.89 роздрібна торгівля з лотків та на
ринках, іншими товарами; 47.19 інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах. Згідно
свідоцтва № НОМЕР_3 місцем провадження
господарської діяльності вказано:
АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, Херсонської
області, а згідно внесених змін до
свідоцтва - з 04.02.2013 р. Херсонська
область, АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_4,
АДРЕСА_3, та територія України. Всі
земельні ділянки, що перебувають у її
власності та користуванні,
використовуються позивачем для
провадження господарської діяльності.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 у 2011-2013 роках
перебувала на спрощеній системі
оподаткування і в судовому засіданні
не встановлено порушення нею умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування, то згідно п.297.1 ст.297 ПК
України позивач не є платником податку
на доходи фізичних осіб, податку на
додану вартість, земельного податку та
не повинна подавати декларацію про
майновий стан та доходи, декларацію з
податку на додану вартість.

Посилання відповідача на п.181.1 ст.181 ПК
України, якою передбачається обов'язок
зареєструватися платником податку на
додану вартість у разі здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
сума яких сукупно перевищує 300000 грн., є
безпідставними, так як умови даної
норми не застосовуються до платників
єдиного податку, про що безпосередньо
зазначено у диспозиції п.181.1 ст.181 ПК
України.

Дана позиція викладена також і в
Узагальнюючій податковій консультації
щодо окремих питань, пов'язаних із
реєстрацією осіб, які переходять на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, як платників податку на
додану вартість та повторної
реєстрації осіб як платників податку
на додану вартість, затвердженої
наказом ДПС України від 20.02.2012 р. № 131.

Також неправомірним є застосування
відповідачем до ФОП ОСОБА_3 штрафних
санкцій за здійснення підприємницької
діяльності у сфері роздрібної торгівлі
без придбання торгового патенту (пункт
продажу товарів за адресою: АДРЕСА_1),
оскільки згідно пп.267.1.3 п.267.1 ст.267 ПК
України особливості справляння збору
суб'єктами господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
встановлюються главою 1 розділу ХІV
цього Кодексу, а відповідно до пп.5 п.297.1
ст.297 ПК України платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
збору за провадження деяких видів
підприємницької діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
протиправність податкових
повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№
, , , /2, від 28.02.2014 р.
№№ /2, /1, а тому вони
підлягають скасуванню.

ІІІ. Що стосується податкового
повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. №
, яким до позивача застосовано
штрафні санкції у розмірі 510 грн.

Підставою для застосування штрафних
санкцій відповідач зазначив те, що ФОП
ОСОБА_3 в порушення п.п.3.2, 3.3 Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 р. № 1020, не подала звітність за
формою 1ДФ.

Однак суд не погоджується з такими
доводами Каховської ОДПІ з наступних
підстав.

Так, положеннями п.51.1 ст.51 ПК України
визначено, що податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платника
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.

Згідно пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України особи,
які відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Відповідно до п.297.3 ст.297 ПК України
платник єдиного податку виконує
передбачені цим Кодексом функції
податкового агента у разі нарахування
(виплати, надання) оподатковуваних
податком на доходи фізичних осіб
доходів на користь фізичної особи, яка
перебуває з ним у трудових або
цивільно-правових відносинах.

З аналізу даної правової норми слідує,
що такий звіт повинні подавати лише
податкові агенти, які проводили
нарахування у звітному періоді сум
доходів платнику податку з доходів
фізичних осіб. Фізичні
особи-підприємці, які не мають найманих
працівників, таких нарахувань не
здійснюють, а отже, зазначений
розрахунок не подають.

Так як ФОП ОСОБА_3 не має найманих
працівників, що підтверджується і
актом перевірки, жодних нарахувань не
здійснювала, то вона не повинна
подавати звітність за формою 1 ДФ.

Посилання відповідача на Порядок
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку, суд вважає
безпідставним, оскільки його норми
суперечать вимогам пп."б" п.176.2 ст.176,
п.297.3 ст.297 ПК України.

При цьому, суд зазначає, що норми, які
закріплені у Порядку, містилися також і
у пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, згідно з
якими такий розрахунок мав подаватися
незалежно від того, виплачує чи ні
доходи платникам податку особа, яка має
статус податкового агента, протягом
звітного періоду. Однак Законом
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України" від 07.04.2011
р. № 3221-VІ було внесено зміни до
зазначеного підпункту, якими було
передбачено, що такий розрахунок
подається лише у разі нарахування
зазначених доходів платника податку
податковим агентом протягом звітного
періоду.

Оскільки Податковий кодекс України має
вищу юридичну силу по відношення до
Порядку, то застосування підлягають
саме норми Податкового кодексу
України.

Тому застосування до ФОП ОСОБА_3
штрафних санкцій за неподання
звітності за формою 1 ДФ є протиправним,
у зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. №
підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
протиправність податкових
повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№
, , , , /2, від
28.02.2014 р. №№ /2, /1, а тому вони
підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати; немайнового
характеру - 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

ФОП ОСОБА_3 звернулася з позовом, у
якому було заявлено позовні вимоги
майнового і немайнового характеру.
Позивачем було сплачено судовий збір у
сумі 1827 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 09.04.2014 р. №
к5/9/37.

За результатами розгляду справи судом
позовні вимоги задоволено частково:
повністю задоволено в частині позовних
вимог майнового характеру, та
відмовлено в частині позовних вимог
немайнового характеру.

Таким чином, сума судового збору, яка
підлягає поверненню ФОП ОСОБА_3
становить 1753,92 грн. (1827 грн. - 73,08 грн.).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 12.11.2013 р. №№ , ,
, , /2, від 28.02.2014 р. №№
/1, /2.

В частині позовних вимог щодо визнання
протиправними дій відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_5, код НОМЕР_1) судовий
збір у сумі 1753 (одна тисяча сімсот
п'ятдесят три) грн. 92 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16 травня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3