Справа № 553/618/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 553/618/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
на постанову Ленінського районного
суду м. Полтава від 25.03.2014р. по справі
№ 553/618/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві

про відмову у здійсненні перерахунку
щомісячного довічного утримання судді
у відставці та про зобов'язання
здійсними виплати відповідно до Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів",

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ленінського районного суду м. Полтава з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві,
в якому просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахуванні щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з 01.12.2013 року відповідно до вимог ст. 138
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" - неправомірними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві здійснити перерахунок та
виплатити щомісячне довічне грошове
утримання ОСОБА_1 з 01.12.2013 року, виходячи
з довідок ТУ ДСА в Полтавській області
та розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
з урахуванням виплаченого грошового
утримання без обмежень максимального
розміру щомісячного грошового
утримання, здійснюючи в подальшому
перерахунок та виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання ОСОБА_1,
виходячи з довідок ТУ ДСА в Полтавській
області та розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
без обмежень максимального розміру
щомісячного грошового утримання.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтава від 25.03.2014р. по справі
№553/618/14-а адміністративний позов
задоволено. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві щодо відмови ОСОБА_1
в перерахуванні щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з 01.12.2013 року відповідно до вимог ст. 138
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" - неправомірними.
Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві здійснити перерахунок та
виплатити щомісячне довічне грошове
утримання ОСОБА_1 з 01.12.2013 року, виходячи
з довідок ТУ ДСА в Полтавській області
та розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
з урахуванням виплаченого грошового
утримання без обмежень максимального
розміру щомісячного грошового
утримання, здійснюючи в подальшому
перерахунок та виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання ОСОБА_1,
виходячи з довідок ТУ ДСА в Полтавській
області та розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
без обмежень максимального розміру
щомісячного грошового утримання.

Відповідач, Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
вимог ст. 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має 20 років стажу судді, з 2001
року являється суддею у відставці і з
того часу, відповідно до Закону України
"Про статус суддів", отримує щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 80%
грошового забезпечення працюючого
судді заступника голови Октябрського
районного суду м. Полтави, на посаді
якого він працював перед виходом у
відставку.

15.01.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві з
заявою про проведення перерахунку
належного йому грошового утримання.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району у м. Полтаві
№ 19 від 21.01.2014 року було відмовлено у
здійсненні перерахунку, оскільки
перерахунок грошового утримання
суддів у відставці при збільшенні
заробітної плати (суддівської
винагороди) працюючим суддям не
передбачено, посилаючись на ч. 4 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач, як суддя у відставці,
має права на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
у розмірі, встановленому ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Конституції
України закріплено положення, згідно з
яким незалежність і недоторканність
суддів гарантуються Конституцією і
законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального та соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності суддів, їх незалежності
та правової захищеності.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності суддів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
що включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року частина 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" була викладена в іншій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) були
визнані неконституційною частина 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Таким чином, застосуванню підлягає
частина 3 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Отже, право позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді в залежності від
заробітку працюючого на відповідній
посаді судді з 01.12.2013 року визначено ч. 3
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», а розрахунок
проводиться на підставі ст. 129
вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивач має право
на перерахунок щомісячного грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді з 01.12.2013 року, на
підставі довідки Територіального
управління державної судової
адміністрації в Полтавській області.

Отже, відмова відповідача здійснити
позивачу перерахунок щомісячного
довічного утримання судді у
відповідності до вимог ч.3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" є неправомірною.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідач зобов'язаний здійснювати
позивачу перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до ст.ст. 129, 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», виходячи із заробітної плати
працюючого заступника голови
місцевого суду, на підставі довідки
Територіального управління державної
судової адміністрації в Полтавській
області від 06.12.2013 року за № 2343 з 01.12.2013
року.

Між тим, колегія суддів не погоджується
з рішенням суду першої інстанції в
частині покладення на відповідача
обов'язку здійснювати в подальшому
перерахунок та виплачувати
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу виходячи з довідок
ТУ ДСА в Полтавській області та розміру
80% заробітної плати (суддівської
винагороди) працюючого судді на посаді
заступника голови суду без обмежень
максимального розміру щомісячного
грошового утримання, оскільки рішення
суду в частині зобов'язання
відповідача проводити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді і на
майбутнє не відповідає змісту
законодавства. Судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права.

Таким чином особа може звернутися за
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів, які, на її думку, порушені
існуючою дією, бездіяльністю чи
рішенням. На момент звернення до суду
оскаржувана виплата щомісячного
довічного грошового утримання судді
нарахована та виплачена не була, тому
позивач не мав підстав вважати, що
відповідач порушуватиме в майбутньому
його законні права та інтереси. Отже, в
даному випадку відсутнє порушення прав
позивача.

Відповідно до вимог ст. 201 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про зміну резолютивної
частини постанови суду першої
інстанції, шляхом виключення з абзацу 3
резолютивної частини постанови слова:
«здійснюючи в подальшому перерахунок
та виплачувати щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 виходячи з
довідок ТУ ДСА в Полтавській області та
розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
без обмежень максимального розміру
щомісячного грошового утримання».

За таких обставин, колегія суддів,
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку, прийняв правильне по
суті рішення, однак з помилковим
застосуванням норм процесуального
права, в зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції в резолютивній
частині необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 25.03.2014р. по справі №
553/618/14-а змінити, виключивши з абзацу 3
резолютивної частини постанови слова:
«здійснюючи в подальшому перерахунок
та виплачувати щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 виходячи з
довідок ТУ ДСА в Полтавській області та
розміру 80% заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді на посаді заступника голови суду
без обмежень максимального розміру
щомісячного грошового утримання».

В іншій частині постанову Ленінського
районного суду м. Полтава від 25.03.2014р. по
справі № 553/618/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В.