Справа № 822/1547/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1547/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Матущака В.В. розглянув у скороченому
провадженні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення суми податкового
боргу в розмірі 901,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач як платник
податків зобов'язаний сплачувати їх
своєчасно та в повному обсязі. За
відповідачем рахується податковий
борг станом на 09.12.2013 року по єдиному
податку в сумі 901,90 грн.

Так як відповідач в порушення вимог
закону добровільно не сплатив
узгоджену суму податкового
зобов'язання у встановлені строки,
податковий борг необхідно стягнути з
відповідача примусово в сумі 901,90 грн.,
на користь Державного бюджету України.

На адресу відповідача була
направлена копія ухвали про відкриття
скороченого провадження, яка
повернулась до суду з відміткою
Укрпошти "за закінченням терміну
зберігання". Відповідно до ч.11 ст.35 КАС
України у разі повернення поштового
повідомлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Суд встановив, що відповідач є фізичною
особою - підприємцем та відповідно до
статей 15, 16 Податкового кодексу України
є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно розрахунку розміру
заборгованості сума податкового боргу
відповідача по єдиному податку
становить 901,90 грн., який виник на
підставі невиконання грошового
зобов'язання згідно несплати по ставці
єдиного податку.

Згідно вимог пункту 291.2 статті 291 ПК
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Статтею 293 ПК України визначено, що
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати;

Відповідно до заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
25.01.2012 року, відповідачем обрано ставку
єдиного податку в розмірі 10%
мінімальної заробітної плати, та
видано свідоцтво платника єдиного
податку Серії НОМЕР_2 від 31.05.2012 року.

Як встановлено судом з досліджених
матеріалів, відповідач не сплатив
єдиний податок на суму 901,90 грн.

Статтею 300 ПК України передбачено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Так як відповідач не сплатив
узгодженої суми податкового
зобов'язання відповідно до заяви про
спрощену систему оподаткування, таку
суму грошового зобов'язання необхідно
вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Працівниками позивача відповідачу
виставлялася податкова вимога від
26.11.2013 № 442-17, яка була надіслана
відповідачу у день її виставлення.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкових повідомлень-рішень
необхідності не було.

Податковий борг відповідача
підтверджується копією податкової
вимоги, розрахунком суми позовних
вимог, заявою про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
корінцем свідоцтва про сплату єдиного
податку.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
його недостатності-шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також відповідно до пункту 95.4
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена
сума податкового боргу в розмірі 901,90
грн., суд вважає за необхідне стягнути
його в примусовому порядку шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків і стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
такому платнику податків.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений
дослідженими доказами, тому його
необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути із фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1)
податковий борг в розмірі 901 (дев'ятсот
одна) грн. 90 коп. шляхом стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків і стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак