Справа № 489/2414/14-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а/489/172/14
Постанова

Іменем україни

16 травня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача
Кудріяш Г.О., Губанової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва (далі - УПФ) про визнання
неправомірним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом в
якому просив визнати неправомірними
відмову УПФ з призначення йому пенсії
на пільгових умовах за Списком № 2 та
рішення від 12.02.2014 № 12/1; зобов'язати
відповідача здійснити призначення,
нарахування і виплату пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком № 2,
починаючи з 07.11.2013.

Позивач вказав, що 07.11.2013 звернувся до
УПФ із заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком
№2, але рішенням відповідача йому було
відмовлено через відсутність
необхідного страхового стажу роботи.

Відмову УПФ вважає неправомірною, так
як не достатність страхового стажу
зумовлена не перерахуванням
підприємством, де він працював,
страхових внесків до Пенсійного фонду
України через затримку у виплаті
заробітної плати.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали та
просили задовольнити.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували, з
посиланням на не достатність в
позивача страхового стажу через не
сплату підприємством страхових
внесків.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані в ній докази, вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що
07.11.2013 позивач звернувся до УПФ із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Рішенням УПФ від 12.02.2014 № 12/1 в
призначенні пенсії позивачу
відмовлено.

Як на підставу відмови в призначенні
пільгової пенсії відповідач в своєму
рішенні вказав, що з урахуванням усіх
наданих документів, зокрема записів в
трудовій книжці та індивідуальних
відомостей про застраховану особу за
2000 - 2013 роки станом на 05.02.2014, страховий
стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 11 місяців 3
дні.

Із пояснень сторін та даних трудової
книжки позивача встановлено, що стаж
роботи позивача на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 перевищує 12 років 6 місяців,
а загальний стаж роботи 25 років.

Представники відповідача пояснили, що
із-за заборгованості перед позивачем
по заробітній платі ПАТ
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан», де він працював, не сплатило
страхові внески до Пенсійного фонду
України. У зв'язку із цим, відповідно до
статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страховий стаж ОСОБА_1
менший 25 років, а тому він не мав права
на призначення пільгової пенсії.

У ході розгляду справи встановлено, що
після сплати ОСОБА_1 в добровільному
порядку страхових внесків за один
місяць та повторному поданні 26.02.2014 до
УПФ заяви про призначення пільгової
пенсії йому пенсію призначили з
вказаної дати.

Отже, спірним періодом є період з
07.11.2013 по 25.02.2014.

Факт атестації робочого місця
позивача, умови роботи на якому
віднесені до Списку № 2,
представниками відповідача не
оскаржувалися, крім того матеріали
справи містять письмові докази такої
атестації, а тому дані обставини
дослідженню і оцінці судом не
потребують.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії або
про її відстрочення та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Таким чином, підставою для призначення
пільгової пенсії за Списком № 2 є
атестація робочого місця, обов'язок
проведення якої законодавство
покладає на роботодавця, та
досягнення, якщо це чоловік, 55 років,
за наявності стажу роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на роботах, віднесених до Списку № 2.

У даному випадку, на час першого
звернення до УПФ (07.11.2013) ОСОБА_1
відповідав вказаним критеріям та мав
право на призначення пільгової пенсії
із вказаної дати.

Доводи представників відповідачів
щодо несплати підприємством страхових
внесків до Пенсійного фонду України
суд вважає безпідставними.

Так, частиною першою статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Згідно пункту 1 частини першої статті 14
вказаного Закону страхувальниками
відповідно до цього Закону є
роботодавці, зокрема, підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання.

Вказані в статті 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи, відповідно до
частини першої статті 15 цього Закону, є
платниками страхових внесків до
солідарної системи та перебувають на
відповідному обліку в територіальному
органі Пенсійного фонду.

За положеннями частини шостої та
десятої статті 17 наведеного Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Якщо
страхувальники несвоєчасно або не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Із вказаних положень слідує, що
відповідальним за несплату або
несвоєчасну чи не повну сплату
страхових внесків є роботодавець
(страхувальник), а тому позбавлення
громадянина конституційного права на
соціальний захист через ненадходження
до Пенсійного фонду страхових внесків,
суперечить статті 46 Конституції
України та законам України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За таких обставин, позов підлягає
частковому задоволенню шляхом
визнання неправомірним рішення УПФ
від 12.02.2014 № 12/1 та зобов'язання
відповідача призначити, нарахувати і
виплати ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2 за
спірний період.

Присудити з державного бюджету на
користь позивача судовий збір у
розмірі 73,08 грн., витрати на сплату
якого понесено останнім при зверненні
до суду, що підтверджується квитанцією
№ ПН1031 від 03.04.2013.

Керуючись статтями 7-12, 70, 71, 159, 161-163 КАС
України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва від
12.02.2013 № 12/1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва призначити, нарахувати і
виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №2 за
період з 07.11.2013 по 25.02.2014.

У іншій частині вимог - відмовити.

Присудити з державного бюджету на
користь ОСОБА_1 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 коп.) судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд міста
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

Повний текст постанови

підписано 19.05.2014.