Справа № 825/1335/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1335/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- Сірика Д.В.,

представника Головного управління
Державної казначейської служби
України у

Чернігівській області
- Устименко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції
Акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області,
Управління Державної казначейської
служби України у Бахмацькому районі
Чернігівської області, третя особа -
відділ державної виконавчої служби
Бахмацького районного управління
юстиції про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції
Акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Чернігівської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль», позивач) звернулось до суду з
позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області (далі -
ГУДКС України у Чернігівській області,
відповідач -1), Управління Державної
казначейської служби України у
Бахмацькому районі Чернігівської
області (далі - УДКС України у
Бахмацькому районі, відповідач -2 ),
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Бахмацького
районного управління юстиції (далі -
відділ ДВС Бахмацького РУЮ, третя
особа) в якому просить суд: визнати
неправомірною бездіяльність УДКС
України у Бахмацькому районі та ГУДКС
України у Чернігівській області щодо
невиконання платіжних доручень № 66 від
18.03.2014, №67 від 18.03.2014 відділу ДВС
Бахмацького РУЮ; зобов'язати
відповідачів 1, 2 виконати платіжні
доручення відділу ДВС Бахмацького РУЮ
№ 66 від 18.03.2014, № 67 від 18.03.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відділ ДВС Бахмацького РУЮ
через казначейський рахунок, відкритий
в ГУДКС України у Чернігівській
області, перераховано АТ «Райффайзен
Банк Аваль», в особі Чернігівської
обласної дирекції «Райффайзен Банк
Аваль», як стягувачу у виконавчому
провадженні, кошти в сумі 14534,20грн.,
згідно платіжного доручення №66 від
18.03.2014 та кошти в сумі 65 672,68 грн. згідно
платіжного доручення №67 від 18.03.2014.
Згідно вимог ст.8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» відповідачі мали
перерахувати кошти протягом трьох
операційних днів на рахунок позивача.
Згідно п. 2.19 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління НБУ від 21.01.2004
року № 22 розрахункові документи, що
надійшли до банку протягом
операційного часу, банк виконує в день
їх надходження. Розрахункові
документи, що надійшли після
операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня. Проте,
всупереч вказаним вимогам, платіжні
доручення №66, №67 від 18.03.2014 не виконані,
кошти на рахунок позивача у визначений
законодавством строк не перераховані.
Позивач вказує, що УДКС України у
Бахмацькому районі та ГУДКС України у
Чернігівській області безпідставно не
виконують вищевказані платіжні
доручення, тому ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Чернігівської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернулось до суду за захистом своїх
прав.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача - 1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що відповідно до ст.
43, 47 Бюджетного кодексу України та
Положення про Головне управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області,
затвердженого наказом Державної
казначейської служби України від 21.11.2011
№122, Головне управління відповідно до
покладених на нього завдань, здійснює
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів та контроль за відповідністю
кошторисів розпорядників бюджетних
коштів розпису Державного бюджету
України. Позивач не є розпорядником,
одержувачем бюджетних коштів та не
перебуває на обслуговуванні в
Головному управлінні. Оскільки відділ
ДВС Бахмацького РУЮ перебуває на
обслуговувані в УДКС України в
Бахмацькому районі, яке є окремою
юридичною особою, вимоги позивача до
ГУДКС України у Чернігівській області
є безпідставними.

Представник відповідача - 2 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, на адресу суду надіслав
письмові заперечення в яких позовні
вимоги не визнав та просив відмовити в
задоволенні позову. Заперечення
мотивовані тим, що згідно роз'яснення
уповноваженого органу - Національного
банку України від 11.07.2011 №25-210/1686-8260
Державна казначейська служба України
не являється банком, в розумінні Закону
України «Про банки та банківську
діяльність», а тому на нього не
поширюються вимоги п.2.19 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління НБУ від 21.01.2004
року №22, на яку посилається позивач.
Також відповідач зазначив, що на даний
час платіжні доручення відділу ДВС
Бахмацького РУЮ №66 від 18.03.2014 на суму
14534,20 грн. та №67 від 18.03.2014 на суму 65 672,68
грн. знаходяться на виконанні в
Управлінні, проте, недостатнє
наповнення єдиного казначейського
рахунка органами, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
відволікання коштів єдиного
казначейського рахунка зменшує рівень
його ліквідності, звужує можливості
Казначейства України щодо
забезпечення розрахунково-касового
обслуговування розпорядників,
одержувачів бюджетних коштів та інших
клієнтів.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив та заперечень на позов не
подав.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що
відділом ДВС Бахмацького РУЮ через
казначейський рахунок, відкритий в
ГУДКС України у Чернігівській області,
перераховано АТ «Райффайзен Банк
Аваль», в особі Чернігівської обласної
дирекції «Райффайзен Банк Аваль», як
стягувачу у виконавчому провадженні,
кошти в сумі 14 534,20 грн., згідно
платіжного доручення №66 від 18.03.2014 та
кошти в сумі 65 672,68 грн. згідно
платіжного доручення №67 від 18.03.2014
(а.с.6).

Платіжні доручення відділу ДВС
Бахмацького РУЮ №66 від 18.03.2014 на суму
14534,20 грн. та №67 від 18.03.2014 на суму 65 672,68
грн. перебувають на виконанні в УДКС
України у Бахмацькому районі.

Як вбачається з акту розподілу
стягнутих з боржника грошових сум від 12
березня 2014 року, зазначені кошти
надійшли на депозитний рахунок відділу
ДВС Бахмацького РУЮ 11.03.2014 як оплата
від реалізації арештованого майна
боржника ОСОБА_4, за виконавчим листом
№2-812/11 виданим 02.12.2011 Бахмацьким
районним судом Чернігівської області
(а.с. 7, 8).

ВДВС Бахмацького РУЮ відповідно
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 виконав усі дії
щодо перерахування коштів стягувачу.
Проте, станом на 14.05.2014 кошти стягувачу
не перераховані.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Законом України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» визначено
загальні засади функціонування
платіжних систем і систем розрахунків
(далі - платіжні системи) в Україні,
поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України, встановлює відповідальність
суб'єктів переказу, а також визначає
загальний порядок здійснення нагляду
(оверсайта) за платіжними системами.

За приписами пункту 1.30 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» платіжне
доручення - розрахунковий документ,
який містить доручення платника банку,
здійснити переказ визначеної в ньому
суми коштів зі свого рахунка на рахунок
отримувача.

Відповідно до пункту 8.4 статті 8
вказаного Закону, міжбанківський
переказ виконується в строк до трьох
операційних днів.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону
України «Про виконавче провадження»
грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Порядок зарахування стягнутих сум на
виплату їх стягувачу регламентовано п.
12.1. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції від 02.04.2012 № 512/5 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.04.2012 за № 489/20802.

Відповідно пункту 12.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, органи ДВС мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках. Відповідно
до п, 12.18 зазначеної Інструкції, при
перерахуванні коштів, які належать
стягувачу - юридичній особі, списання
коштів з відповідних рахунків органу
ДВС здійснюється на підставі платіжних
доручень (розпоряджень).

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що органи державної
виконавчої служби зобов'язані відкрити
депозитні рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум, а останні
обслуговувати їх з метою обліку
депозитних коштів боржників і
зарахування їх стягувачам.

Відповідно до положень Указу
Президента України від 13.04.2011 року №
460/2011 «Про положення про Державну
казначейську службу України», Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Міністр).

Казначейство України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.

З урахуванням викладеного, оскільки
Держказначейство є учасником системи
електронних платежів, суд вважає
відповідача суб'єктом регулювання
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні».

Отже, Законом передбачений обов'язок
казначейської служби здійснити
перерахунок коштів, а також
встановлений триденний строк для
перерахування коштів.

Загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків встановлюються
Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції
розрахункові документи, що надійшли до
банку протягом операційного часу, банк
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня.

Згідно пункту 3.5. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті банк платника
приймає платіжне доручення до
виконання протягом 30 календарних днів
з дати його виписки. День оформлення
платіжного доручення не враховується.

Суд зазначає, що Бюджетним кодексом
України визначаються правові засади
функціонування бюджетної системи
України, її принципи, основи бюджетного
процесу і міжбюджетних відносин та
відповідальність за порушення
бюджетного законодавства. Регулюються
відносини, що виникають у процесі
складання, розгляду, затвердження,
виконання бюджетів звітування про їх
виконання та контролю за дотриманням
бюджетного законодавства і питання
відповідальності за порушення
бюджетного законодавства, а також
визначаються правові засади утворення
та погашення державного і місцевого
боргу.

Кошти, які надійшли на депозитний
рахунок відділу ДВС Бахмацького РУЮ
від примусового виконання виконавчого
листа Бахмацького районного суду
Чернігівської області №2-812/11 не є
надходженнями до бюджету або
бюджетними витратами, а тому вони не є
бюджетними коштами відповідно п. 11 ч. 1
ст. 2 Бюджетного кодексу України.

Отже, Бюджетний кодекс України не
регулює відносини щодо розподілу не
бюджетних коштів, порядку та строків
виконання платіжних доручень, тому
відповідач не в праві був
розпоряджатися даними коштами на свій
розсуд.

Також, суд не погоджується з доводами
відповідачів, що при проведенні
видаткових операцій органи Державної
казначейської служби України повинні в
першу чергу забезпечити виконання
захищених статей видатків
передбачених частиною 2 статтею 55
Бюджетного кодексу України, у зв'язку з
чим виплата на виконання рішення суду
може бути відстрочена доки не
з'являться фінансові можливості в
Державному бюджеті здійснити таке
фінансування.

З такими доводами суд не погоджується,
оскільки вони суперечать загальним
принципам правосуддя та сталій
практиці розгляду справ Європейським
судом з прав людини.

Так, відповідно до положень статті 14
ЦПК України, судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Зазначений принцип закріплений також в
статті 14 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Також суд має зазначити, Європейський
Суд з прав людини при розгляді справи
«Кечко проти України» зауважив, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань.

Судом при розгляді справи були
враховані положення частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення в
адміністративних справах, крім
випадків, встановлених статтею 72 цього
Кодексу. В адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» є доведеним,
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

За таких обставин, судові витрати у
розмірі 73,08 грн. підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Чернігівської
обласної дирекції Акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Державної казначейської
служби України у Бахмацькому районі
Чернігівської області та Головного
управління Державної казначейської
служби України у Чернігівській області
щодо невиконання платіжних доручень №
66 від 18.03.2014, №67 від 18.03.2014 відділу
державної виконавчої служби
Бахмацького районного управління
юстиції.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Бахмацькому районі Чернігівської
області та Головне управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області
виконати платіжні доручення відділу
державної виконавчої служби
Бахмацького районного управління
юстиції № 66 від 18.03.2014, № 67 від 18.03.2014.

Стягнути з Державного бюджету (р/р
4002 в ГУДКС України у
Чернігівській області, МФО 853592, код
38054398, отримувач платежу УК у м.
Чернігові /м.Чернігів/ 22030001) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції
Акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (14017, м. Чернігів, пр.-т,
Перемоги, 21, ) судові
витрати в сумі 73,08 грн., відповідно до
платіжного доручення №290830 від 15 квітня
2014 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков