Справа № 607/3652/14-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 Справа №607/3652/14-а

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді
Стельмащука П.Я.

при секретарі
Гапій В.А.;

за участю представника позивача
ОСОБА_1;

представникавідповідача -
Трохановського Т.Я.;

представника третьої особи - Намаки
З.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, третя особа -
управління Служби безпеки України в
Тернопільській області, про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання провести доплату
недотриманих пенсійних виплат,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, третя особа -
управління Служби безпеки України в
Тернопільській області, про визнання
протиправним і скасування рішення
відповідача про утримання з позивача
коштів за період з 27.09.2008р. по 30.09.2013р. та
зобов'язання відповідача провести
відповідну доплату недотриманих
позивачем пенсійних виплат, починаючи
з жовтня 2013р.

Обґрунтовуючи позовпозивач
покликається на те, що з вересня 2008 року
позивач перебуває на пенсії,
пропрацювавши 33 роки, останнє місце
праці - управління Служби безпеки
України в Тернопільській області.
27.09.2008р. відповідачем була призначена
позивачу пенсія в розмірі 90% грошового
забезпечення. З жовтня 2013 року позивач
почала отримувати пенсію в меншому
розмірі, ніж отримувала перед цим.
Відповідач пояснив позивачу таке
зменшення тим, що пенсія призначена
27.09.2008р. не правильно, слід було
призначити пенсію у розмірі 58%
грошового забезпечення. Із 01.10.2013р.
пенсія позивачу перерахована, а також
із пенсії утримується 20% для погашення
суми переплати за період з 27.09.2008р. по
30.09.2013р., яка склала 38313,07 грн. Вважає
такі дії протиправними, оскільки вини
позивача ні в чому немає, помилок вона
не робила, недостовірні документи для
призначення пенсії не подавала.

В судовому засіданні представник
позивачапозов підтримала з підстав
наведених в позовній заяві та наданих
суду усних поясненнях, просить
задовольнити позов.

Представник відповідачав судовому
засіданні позову не визнав, подав суду
письмові заперечення та усні
пояснення, згідно якихвважає, що
відповідач протиправних дій не чинив,
пенсія позивача перерахована та
стягуються з позивача надміру сплачені
кошти у зв'язку із тим, що управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області (страхувальник)
у вересні 2008 року надало відповідачу не
достовірні дані щодо вислуги років
позивача. У вересні 2013 року
відповідачем було з'ясовано, що
позивачу нарахована пенсія у більшому
розмірі, ніж встановлено
законодавством, так як вислуга років є
значно меншою , ніж було зазначено у
поданні страхувальника, а відтак на
підставі статті 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» 17.09.2013р. відповідачем
прийнято рішення про перерахунок
пенсії позивача з моменту її
призначення, зменшивши її до суми,
відповідно до дійсної вислуги років, та
утримання з позивача переплачених сум
(38313,07 грн.) в розмірі 20% пенсії щомісячно
до повного погашення переплати.
Просить відмовити у задоволенні
позову.

Представник третьої особи в судовому
засіданні пояснив, що управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області у жовтні 2008
року подало відповідачу достовірні
дані щодо вислуги років позивача, а
також інші документи для призначення
пенсії позивачу, які відповідали
вимогам чинного на той час
законодавства. Щодо підтримання чи
заперечення позову власної позиції не
висловив.

Згідно статті 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудніусі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Заслухавши пояснення присутніх
учасників справи, дослідивши матеріали
адміністративної справи, а також
пенсійної справи ОСОБА_4 (справа
№) та оцінивши подані докази, суд
встановив наступні обставини.

03.10.2008р. управління Служби безпеки
України в Тернопільській області
направило до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області подання для
оформлення пенсії ОСОБА_4 До
супровідного листа №218 від 03.10.2008р.,
зокрема, було додано подання про
призначення пенсії від 29.09.2008р., заява
ОСОБА_4 від 29.09.2008р. про призначення
пенсії, грошовий атестат серії СБ №002044
від 20.09.2008р.

Згідно подання про призначення пенсії,
вислуга років позивача станом на
29.09.2008р. для призначення пенсії складає
33 роки 00 місяців 04 дні, календарна
вислуга - 16р. 06м. 25 дн., даних щодо
страхового стажу не внесено. Позивач
ознайомлена із даним поданням 29.09.2008р.

Відповідно до грошового атестата,
вислуга років позивача станом на
01.01.2008р. становила 15 років 10 місяців 00
днів.

Згідно протоколу за пенсійною справою
№ від 16.10.2008р. позивачу
відповідачем призначено пенсію за
вислугу років 33 (календ.16) у розмірі 90%
грошового забезпечення.

17.09.2013р. за вих. №69/21-8822 управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області направило до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області
розрахунок від 29.09.2008р. вислуги років
ОСОБА_4

Згідно даного розрахунку, військова
служба - 16р. 06м. 25дн., служба робітником
або службовцем - 16р. 05м. 09дн.

17.09.2013р., розглянувши пенсійну справу
позивача, комісією Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області прийнято
рішення №54 про повернення з пенсії
позивача суми переплати 38313,07 грн. В
рішенні також зазначено, що позивач
отримує пенсію за вислугу років в
розмірі 2264,58 грн. в місяць, переплата
утворилась за період з 01.09.2008р. по
30.09.2013р. в результаті уточнення вислуги
років на офіцерській посаді. Стягнення
здійснити в розмірі 20% пенсії щомісячно
до повного погашення переплати.

В матеріалах адміністративної справи
міститься розрахунок автоматизованої
системи розрахунку пенсій щодо суми
переплати 38313,07 грн.

У вересні 2013р. відповідачем зроблено
перерахунок пенсії позивача. В
перерахунку зазначено, що основний
розмір пенсії - 58% грошового
забезпечення (вислуга років 33, з
урахуванням трудового стажу). Підсумок
пенсії (з надбавками - 1450,41 грн.).
Підстава перерахунку: уточнення
вислуги років на офіцерських посадах.

Отже, після перерахунку пенсія
позивача зменшилась на 814,17 грн. (2264,58
грн. до перерахунку - 1450,41 грн. після
перерахунку).

Листом від 29.11.2013р. за №571/О-11 відповідач
розглянувши звернення позивача
стосовно розміру пенсії повідомив, що у
зв'язку із надходженням від третьої
особи копії розрахунку вислуги років
позивача, відповідно до якого вислуга
років для призначення пенсії складає 33
роки, в тому числі страховий стаж для
призначення пенсії згідно п «б» статті
12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» 17 років. Виходячи з цього,
позивачу слід було призначити пенсію
за 33 роки вислуги в розмірі 58% грошового
забезпечення. Тому було проведено
перерахунок пенсії з дня її
призначення 27.09.2008р. Сума переплати за
період з 27.09.2008р. по 30.09.2013р. склала 38313,07
грн., яка з 01.10.2013р. утримується в
розмірі 20% від розміру пенсії позивача.

Листом від 17.01.2014р. за №11/О-11 відповідач
розглянувши звернення позивача
стосовно відрахування з пенсії
повідомив про суми нарахованих та
виплачених позивачу пенсії за період з
01.10.2013р. по 31.01.2014р., а саме розмір
нарахованої пенсії - 1450,41 грн. в місяць,
утримана сума в погашення переплати -
290,08 грн. щомісяця, сума пенсії до
виплати 1160,33 грн. щомісяця.

Факт виплати відповідачем позивачу
пенсії протягом цього періоду в
розмірі 1160,33 грн. також підтверджується
випискою по картковому рахунку
позивача, яка міститься в матеріалах
справи.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання про обґрунтованість
позовних вимог, підтвердження їх
матеріалами справи та необхідність
задоволення позову.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України,у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач, яка
проходила військову службу в органах
державної безпеки з 01.03.1992р. по 26.09.2008р.
мала право на призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Згідно преамбули цього Закону,Закон
визначає умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення громадян
України із числа осіб, які перебували
на військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ, осіб начальницького
і рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, державній пожежній
охороні, органах і підрозділах
цивільного захисту, податковій міліції
чи Державній кримінально-виконавчій
службі України, та деяких інших осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом. Закон має на меті реалізацію
особами, які мають право на пенсію за
цим Законом, свого конституційного
права на державне пенсійне
забезпечення у випадках, передбачених
Конституцією України та цим Законом, і
спрямований на встановлення єдності
умов та норм пенсійного забезпечення
зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне
забезпечення осіб, які мають право на
пенсію за цим Законом, шляхом
встановлення їм пенсій не нижче
прожиткового мінімуму, визначеного
законом, перерахунок призначених
пенсій у зв'язку із збільшенням рівня
грошового забезпечення, надання
передбачених законодавством державних
соціальних гарантій, вжиття на
державному рівні заходів, спрямованих
на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 59 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», відрахування з
пенсій військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом, та
членів їх сімей провадиться в порядку,
встановленому частиною другою статті 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно ч. 2 статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відрахування з пенсії
провадяться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень,
ухвал, постанов і вироків (щодо
майнових стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках. З усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

Пояснення представника відповідача
про те, що рішення від 17.09.2013р.
відноситься до «інших рішень» в
розумінні ч. 2 статті 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відхиляється
судом, так як рішення від 17.09.2013р. не
відноситься до таких, що відповідно до
закону виконуються в порядку
встановленому для виконання судових
рішень.

Застосування ж відповідачем ч. 1 статті
50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно якої суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку, також
виключається в силу того, що
спеціальний Закон («Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»), який регулює виплату пенсії
військовослужбовцям, в питанні
відрахувань з пенсії відсилає саме до
ч. 2 статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, у даній справі суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення відповідача прийнято не в
межах повноважень встановлених
законом, а саме з порушенням статті 59
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч. 2 статті 162 КАС України,
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

За встановлених обставин справи, які
підтверджують обґрунтованість
позовних вимог, рішення комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області №54
від 17.09.2013р. не може залишатись в силі, є
протиправним і підлягає скасуванню.
Також відповідача слід зобов'язати
повернути ОСОБА_4 стягнуті з неї на
підставі рішення комісії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області №54 від 17.09.2013р.
грошові кошти.

Згідно ч. 1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як зазначалось в ухвалі від 27.03.2014р. про
відкриття провадження у справі
№607/3652/14-а, дане провадження відкрито за
повторно поданою позовною заявою.
Судове провадження №607/1951/14-а за
первинно поданою позовною заявою
втрачено до закінчення судового
розгляду, у зв'язку із захопленням
приміщення суду невідомими особами та
пожежею, які мали місце в
Тернопільському міськрайонному суді в
ніч з 18 на 19 лютого 2014р.

Відповідно до ч. 3 статті 277 КАС України,
судове провадження, втрачене до
закінчення судового розгляду, не
підлягає відновленню у встановленому
цим розділом порядку. Заявник у цьому
разі може пред'явити новий позов.

При подачі первинної позовної заяви
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 73,08 грн.

Так як рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, з відповідача на користь
позивача слід стягнути понесені ним
витрати в сумі 73,08 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 11, 17, 18, 71, 72, 86, 94,
159-163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, третя особа -
управління Служби безпеки України в
Тернопільській області, про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання провести доплату
недотриманих пенсійних виплат -
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
рішення комісії Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області №54 від 17.09.2013р.
по утриманню та списанню сум переплат
пенсій та грошової допомоги
пенсіонерів, пенсії яким призначені
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області повернути
ОСОБА_4 стягнуті з неї на підставі
рішення комісії Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області №54 від 17.09.2013р.
грошові кошти.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 73,08 грн. судових
витрат.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий
П.Я.Стельмащук