Справа № 263/1715/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №263/1715/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Блохіна А.А.,
суддів Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 15
квітня 2014 року у справі № 263/1715/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольскої
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н
О В И В:

25 лютого 2014 року позивачка звернулась
до суду з вищевказаним
адміністративним позовом, посилаючись
на те, що вона є матір'ю малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.02.2013 року
перебуває на обліку в УПСЗН Жовтневого
району Маріупольської міської ради та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 гривень на місяць, що значно
менше ніж це передбачено ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Вона є особою не застрахованою
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування і
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку повинна
бути призначена їй у розмірі
прожитковому мінімуму на дитину до 6
років на відповідний рік. У січня 2014
року вона звернулась до відповідача з
заявою провести перерахунок допомоги
по догляду за дитиною у порядку та
розмірі, встановленому Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». 05.02.2014 року відповідачем
відмовлено позивачці у проведенні
перерахунку, у зв'язку з чим була
змушена звернутися до суду з даним
позовом, для захисту своїх прав та
законних інтересів, в якому просила суд
стягнути з УПСЗН Жовтневого району
Маріупольської міської ради на її
користь недоплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 28.05.2013 року
по 28,02.2014 року, у сумі 7870 гривень;
зобов'язати відповідача призначити їй,
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, з 01.03.2014 року у розмірах, які
дорівнюють прожитковому мінімуму для
дітей віком до 6 років, з наступним
підвищенням, у разі підвищення розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, до закінчення строку
передбаченого законом виплати, до
13.02.2016 року.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 15
квітня 2014 року у справі № 263/1715/14-а у
задоволені позову ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольскої
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального право та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
здійснюючи апеляційний перегляд
справи в межах апеляційної скарги,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а постанову
суду першої інстанції слід залишити
без змін. Судами
першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є
матір'ю малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 26.02.2013 року.

Позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні як отримувач допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 26.02.2013 року,
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та є
особою не застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З позовної заяви вбачається, що при
обґрунтуванні заявлених вимог
позивачка посилається на норму ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" в редакції, що діяла в
2007 році, де передбачалося отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6-ти років.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" дію
частини 1 статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
зупинено на 2007 рік, у зв'язку з чим
застосування цієї редакції норми
законодавства не відповідає чинному
законодавству.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року (справа №1-29-07 про
соціальні пільги громадян) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
пункт 14 статті 71, яким зупинено на 2007
рік дію в частині визначення розміру
виплат допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6-ти років. Також
визнано неконституційним положення
абзацу третього частини другої статті
56 Закону "України "Про державний бюджет
на 2007 рік" щодо встановлення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, що визначається як
різниця між 50% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 5,6 вказаного рішення
Конституційного суду України вказано,
що це рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними. Це рішення КСУ є
обов'язковим до виконання на території
України.

Тому з 09.07.2007 року було відновлено дію ч.
1 ст.15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям І дітьми" в редакції,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надасться в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, відповідно до п.23 розділу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на~2008 рік" від 28.12.2007р. ч. 1ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" викладена у редакції,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01 січня 2008 року
надасться у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Таким чином, виплата передбаченої ст. 15
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснюється у розмірах і порядку,
визначених Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751. Згідно з п.22
Порядку допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює,
різниці між: з і січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Як вбачається з довідки № 1039 від 05.02.2014
року, виданої УПСЗН Жовтневого району
Маріупольської міської ради, ОСОБА_2
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. щомісячно.

Таким чином, оскільки допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачувалася
позивачці відповідно до норм чинного
законодавства, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що права
та законні інтереси останньої не були
порушені відповідачем при нарахуванні
та виплаті їй вищевказаної допомоги, а
тому відмовив у задоволенні позову, з
чим погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 15 квітня 2014 року
у справі № 263/1715/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 15
квітня 2014 року у справі № 263/1715/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольскої
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Колегія суддів
А.А. Блохін

Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко