Справа № 820/5910/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 р.
№ 820/5910/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання
Демченко В.В.

за участю:

представника позивача - Зубової В.М.,

представника відповідача - Юсупової
М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боден" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування наказу, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Боден", з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить суд: скасувати
наказ відповідача №588 від 26.03.2014 року
"Про проведення документальної виїзної
позапланової перевірки ТОВ "Боден" з
моменту його видачі; визнати
протиправними дії ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
проведення документальної виїзної
перевірки, результати якої викладено в
акті №1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р. "Про
результати документальної виїзної
перевірки ТОВ "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р.";
визнати протиправними дії ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області щодо формування в
акті №1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р. "Про
результати документальної виїзної
перевірки ТОВ "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р."
висновку про те, що правочини між ТОВ
"Боден" і контрагентами
постачальниками та покупцями
здійснені без мети настання реальних
наслідків та отримання прибутку;
визнати протиправними дії відповідача
щодо внесення в інформаційну систему
Міністерства доходів і зборів України
"Податковий блок" відомостей, внесених
на підставі акту №1222/20-30-22-03/38385259 від
08.04.2014р. "Про результати документальної
виїзної перевірки ТОВ "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р.";
зобов'язати ДПІ у Дзержинському р-ні м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській обл. вчинити
дії щодо вилучення з інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
України "Податковий блок" відомостей,
внесених на підставі Акту
№1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р. "Про
результати документальної виїзної
перевірки ТОВ "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р.", та
відновити в інформаційній системі
Міністерства доходів і зборів України
"Податковий блок" дані, задекларовані
ТОВ "Боден" щодо податкових зобов'язань
та податкового кредиту за листопад 2013р.
у податковій декларації з ПДВ за
листопад 2013р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що позапланова виїзна
перевірка підприємства здійснена з
грубим порушенням вимог ст. 78
Податкового кодексу України. Позивач
зазначив, що отримав від відповідача
поштою акт №1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р.
«Про результати документальної
виїзної перевірки ТОВ «Боден» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р.», який
складено на підставі саме
оскаржуваного наказу №588, прийнятого
відповідачем.

Крім того, на думку позивача,
наказ №588 нереалізований відповідачем,
оскільки посадову особу ДПІ у
Дзержинському районі м.Харкова не було
допущено до проведення перевірки на
підставі цього наказу, який, як
зазначає позивач, було прийнято
протиправно. Про таке недопущення
неодноразово заявлялось відповідачу (в
усній та письмових формах), про що
зазначено й в акті перевірки на стор.3.
Позивач зазначає, що в такому випадку
податковий орган для дотримання вимог
п. 81.2 ПКУ повинен був скласти акт про
факт не допуску до проведення
перевірки, а перевірка за таких
обставин не проводиться. Але, як
зазначає позивач, відповідач здійснив
незаконні дії по проведенню перевірки
та складанню акту перевірки.

Позивач, в обґрунтування своєї
позиції також вказав про те, що для
складання акту перевірки в ньому
використана виключно інформація з
наданої позивачем декларації з ПДВ за
листопад 2013р. та інформаційної системи
«Податковий блок». Отже, відповідач без
вивчення первинних документів,
виключно на підставі вказаної
інформації, в порушення п.75.1.2 ПКУ,
зробив в акті перевірки неправомірний
висновок про те, що правочини між
підприємством позивача і його
контрагентами: постачальниками та
покупцями- здійснені без мети настання
реальних наслідків та отримання
прибутку. Позивач вважає, що без
вивчення первинних документів, які є
підставою для складання податкової
звітності, аналізу здійснених
правочинів, податковий орган не мав
права в Акті перевірки робити висновок
про відсутність мети отримання
прибутку позивачем та його
контрагентами під час здійснення
господарської діяльності.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з підстав,
наведених у позовній заяві та заяві про
збільшення позовних вимог, просив
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував. У
наданих письмових запереченнях (т. 1 а.с.
47-49) зазначив, що в оскаржуваному наказі
встановлений чіткий строк для
проведення перевірки, в який перевірка
ТОВ «Боден» і була проведена За
результатами перевірки був складений
акт.

Представник відповідача наголосив на
тому, що наказ, який оскаржується,
вичерпав свою дію в часі, тому не може
бути предметом судового оскарження.
Також в обґрунтування своєї позиції
зазначив, що до ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова надійшов перелік
платників податків щодо яких наявна
податкова інформація про можливі
порушення ними податкового
законодавства. У зв'язку з чим ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова був
складений запит «Про надання пояснень
та їх документальних підтверджень» від
28.01.2014 року № 1104/10/20-30-15-01-28, який був
вручений директору ТОВ «Боден» 28.01.2014 р.
У свою чергу, платником податку була
надана відповідь від 05.02.2014 року № 05/02,
яка не містить жодної запитуваної
інформації та її документального
підтвердження.

За таких обставин вважає, що наказ «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Боден» від 26.03.2014 р. № 588 є цілком
правомірним та виданий на підставах,
передбачених чинним законодавством.
Також зазначає, що позивачем не надано
будь-яких доказів чи обґрунтованих
пояснень щодо неправомірності дій ДПІ
у Дзержинському районі м. Харкова та
правомірності вимог адміністративного
позову.

Враховуючи викладене, просив суд в
задоволенні адміністративного позову
товариству з обмеженою
відповідальностю «Боден» - відмовити.

Оскільки матеріали справи містять
докази, які в своїй сукупності повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, а завданням
адміністративного судочинства України
згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, і неухильне дотримання
судом вимог даної норми процесуального
закону є обов'язковим в кожній
адміністративній справі, то спір
підлягає вирішенню на підставі наявних
у справі документів.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Боден",
пройшов передбачену законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
правового статусу юридичної особи,
включений до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України з ідентифікаційним кодом -
38385259, знаходиться на обліку як платник
податків (зборів) в ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області (т.1 а.с. 8).

Вказані обставини визнані сторонами по
справі в ході судового засідання, у
суду немає сумнівів в добровільності
визнання перелічених обставин та їх
достовірності, стосовно вказаних
обставин відсутній спір, а тому
перелічені обставини перед судом не
доказуються.

Матеріалами справи підтверджено,
що ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова був виданий наказ «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Боден» від 26.03.2014 р. № 588 та направлення
на перевірку від 26.03.2014р. № 702, які були
отримані представником підприємства
27.03.2014 року (т.1 а.с. 9, 57).

Обставини спірних правовідносин
свідчать, що проведенню перевірки та
прийняттю спірного наказу № 588 від
26.03.2014 року передувало те, що до ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
надійшов перелік платників податків
щодо яких наявна податкова інформація
про можливі порушення ними податкового
законодавства. У зв'язку з чим
відповідачем був складений запит «Про
надання пояснень та їх документальних
підтверджень» від 28.01.2014 року №
1104/10/20-30-15-01-28, який був вручений
директору ТОВ «Боден» 28.01.2014 р. (т. 1 а.с.
50-51).

Платником податку була надана
відповідь від 05.02.2014 року № 05/02, яка, на
думку відповідача, не містить жодної
запитуваної інформації та її
документального підтвердження (т. 1 а.с.
52-55).

Суд зазначає, що порядок дій органів
державної податкової служби України
під час реалізації владної
управлінської функції - контролю за
правильністю та повнотою справляння
податкових зобов'язань, станом на
момент виникнення спірних
правовідносин був визначений
Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Порядок проведення органами державної
податкової служби України
документальних позапланових перевірок
унормований ст. 78 Податкового кодексу
України, відповідно до якої
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності обставин,
передбачених п.п. 78.1.1 - 78.1.13. п. 78.1
зазначеної статті. Про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом.

Виходячи з аналізу вище зазначених
положень Податкового кодексу України
суд зазначає, що рішення про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки може бути прийняте
податковим органом лише в разі
існування підстав, котрі передбачені
ст. 78 згаданого кодексу, вказаний
перелік підстав є вичерпним.

Пунктом 78.4. ст. 78 Податкового кодексу
України про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Зі змісту вказаного Наказу №588
вбачається, що юридичною підставою для
прийняття даного правового акту
індивідуальної дії є приписи пп. 78.1.1 п.
78.1, п. 78.4 ст. 78 та п. 82.2 Податкового
кодексу України, але фактичних мотивів
суб'єктом владних повноважень в тексті
наказу не зазначено.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України передбачено, що
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється в разі, коли за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, передумовою проведення
перевірки на підставі п.п. 78.1.1, 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України має бути
ненадання платником податків пояснень
та їх документальних підтверджень на
письмовий запит органу державної
податкової служби.

При цьому, факт надання платником
податків інформації та документів на
запит податкового органу сам по собі не
виключає призначення перевірки на
підставі п.п. 78.1.1, 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, якщо податковий орган
ході їх оцінки дійде висновку про
можливі порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивачем на
зазначений запит надана відповідь від
05.02.2013 року (вих. №05/02), з якої
вбачається, що позивач у наданому
запиті зазначає про відсутність
посилання податкового органу на
будь-які правові підстави для його
надіслання. Крім того, позивач
зазначив, що зміст вказаного запиту №
1104/10/20-30-15-01-28 від 28.01.2014 року не
відповідає вимогам Податкового
кодексу України та Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджений
постановою КМУ від 27.12.2010р. № 1232.

За таких обставин ТОВ "Боден"
зазначило, що запитувана інформація та
її документальне підтвердження будуть
надані у разі оформлення запиту у
відповідності до вимог чинного
законодавства та за наявності
достатніх правових підстав для її
надання.

Між тим, відповідно до п.73.3 ст.73
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження (абз.1
п.п.73.3); такий запит підписується
керівником (заступником керівника)
органу державної податкової служби і
повинен містити перелік інформації,
яка запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту (абз.2 п.73.3); письмовий
запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: 1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; 2) для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
3) в інших випадках, визначених цим
Кодексом (абз.3 п.73.3); запит вважається
врученим, якщо його надіслано поштою
листом з повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі (абз.4 п.73.3);
платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом).

Отже, зі спірного наказу вбачається, що
зазначений документ містить посилання
на ненадання позивачем інформації та
її документального підтвердження на
письмовий запит органу ДПС та
посилання на загальні законодавчі
норми Податкового кодексу України, які
надають право податковим органам на
перевірку платника податку та, зокрема,
на приписи п.п.78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.82.2
ст.82 ПК України як на підставу для
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на
реалізацію оскаржуваного наказу № 588
від 26.03.2014 року посадовими особами ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова був
складений акт «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Боден» (податковий
номер 38385259) з питань дотримання вимог
податкового законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами контрагентами за
листопад 2013 року» від 08.04.2014 р. №
1222/20-30-22-03/38385259 (т. 1 а.с. 58-65).

Отже, на думку суду, наказ № 588 від 26.03.2014
року реалізовано шляхом проведення
перевірки та складання за наслідками
її проведення відповідного акту
перевірки.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового
кодексу України, право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.

Позивач зазначає, що наказ №588
нереалізований відповідачем, оскільки
посадову особу ДПІ не було допущено до
проведення перевірки на підставі
наказу №588, як прийнятого протиправно,
та зазначає, що податковий орган для
дотримання вимог п. 81.2 ПКУ повинен був
скласти Акт про факт не допуску до
проведення перевірки

Суд не погоджується з такою
позицією позивача з огляду на наступне.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України: «Посадові особи контролюючого
органу мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів: направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування
контролюючого органу, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по-батькові фізичної
особи -платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку в такому
випадку є дійсним за наявності підпису
керівника контролюючого органу або
його заступника, що скріплений
печаткою контролюючого органу; копії
наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж зазначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний надати посадовим особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки.

Таким чином, після отримання копії
наказу від 26.03.2014 року № 619 та
направлення на перевірку від 26.03.2014
року № 702 у ТОВ «Боден» виник обов'язок
надати документи. Виникнення такого
обов'язку обумовлено початком
перевірки.

Складення податковим органом акту
перевірки після її проведення
узгоджується з приписами статті 86
Податкового кодексу України, що жодним
чином не порушує прав та охоронюваних
законом інтересів позивача як платника
податків (зборів).

Згідно положень п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України, результат перевірки
повинен бути оформлений у формі акта
або довідки, тому з огляду на те, що
перевірка розпочалася, відповідач був
зобов'язаний її провести та скласти акт
за наслідками такої перевірки.

Крім того, суд не погоджується з
твердженнями позивача, що податковий
орган для дотримання вимог п. 81.2 ПКУ
повинен був скласти акт про факт не
допуску до проведення перевірки, а
перевірка за таких обставин не
проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що
перевіряючою особою відповідача 28.03.2013
року складено акт № 1357/20-30-22-03/38385259 про
відмову посадовими особами ТОВ «Боден»
в наданні документів, перевіряючим ДПІ
у Дзержинському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківської області (т. 2
а.с. 31).

Отже, аналізуючи вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги щодо скасування
спірного наказу задоволенню не
підлягають.

Щодо встановлених в акті
перевірки порушень ТОВ «Боден» вимог
законодавства, суд зазначає наступне.

З висновків складеного
податковим органом акту перевірки від
08.04.2014 року №1222/20-30-22-03/38385259 вбачається,
що перевіркою встановлені порушення
підприємством позивача ст. 187, ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ «Боден» завищено
податкові зобов'язання всього у сумі
66464 грн. та податковий кредит на
загальну суму 59638 грн. за листопад 2013
року (т. 1 а.с. 64).

Як з'ясовано у ході судового
розгляду справи, зазначені висновки
зроблені відповідачем лише на підставі
інформації поданої позивачем
декларації з ПДВ за листопад 2013р. та
інформаційної системи «Податковий
блок».

Тобто, перевіряючим податкового
органу зазначений висновок зроблено
виключно на підставі вказаної
інформації без вивчення первинних
документів, чим порушені вимоги п.75.1.2
ПКУ. Крім того, судом з'совано, що
відповідачем в акту перевірки
зроблено помилковий висновок про те, що
правочини між підприємством позивача і
його контрагентами- постачальниками та
покупцями - здійснені без мети настання
реальних наслідків та отримання
прибутку.

Проте, приєднаними до матеріалів
справи первинними документами
повністю підтверджується факт
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами у листопаді 2013 року.

Судом з'ясовано, що відповідачем в
акті перевірки зазначається, що згідно
підсистеми «Аналітична система»
системи «Податковий блок» встановлено,
що основними покупцями ТОВ «Боден» у
листопаді 2013 року були: ДП «Завод
Електроважмаш» (сума ПДВ 24018,71 грн.), ПАТ
«Центренерго» (сума ПДВ 21632,22 грн.), ФОП
ОСОБА_3 (сума ПДВ 4078,74 грн.), ПАТ
«Харківська ТЕЦ-5» (сума ПДВ 3045,60 грн.),
ПАТ «Укргазвидобування» (сума ПДВ 2172,07
грн.). Всього на суму 66464 грн.

В акті перевірки відповідач
зазначає, що суми податку на додану
вартість із зазначеними контрагентами
включено до податкових зобов'язань
відповідного періоду, відображених у
реєстрі виданих податкових накладних,
які відповідають додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість , даним декларації з
ПДВ за листопад 2013 року (т. 1 а.с. 62).

Між тим, відповідачем
зазначається, що в базі ЄДРПН
реєстрація податкових накладних,
виписаних у листопаді 2013 р. відсутня, у
зв'язку з чим неможливо встановити
номенклатуру придбаного товару, який
було в подальшому реалізовано на
адресу вищезазначених підприємств -
контрагентів.

Перевіряючий податкового органу
в акті перевірки зазначив, що
посадовими особами ТОВ «Боден» не
підтверджено документально формування
податкових зобов'язань, задекларованих
у листопаді 2013 року з
контрагентами-покупцями, що є
порушенням ст. 187 ПК України.

Судом з'ясовано, що в акті
перевірки відповідачем зазначено те,
що за листопад 2013 року ТОВ «Боден»
задекларовано податкового кредиту з
податку на додану вартість у сумі 59638
грн.

Відповідач зазначає, що
перевіркою повноти і своєчасності
відображення в обліку та звітності
операцій по взаєморозрахунках з
підприємствами - контрагентами за
листопад 2013 року встановлено його
завищення у сумі 59638 грн. (т.1 а.с. 63).

Відповідачем в акті перевірки
також зазначається, що згідно
підсистеми «Аналітична система»
системи «Податковий блок» встановлено,
що основними постачальниками ТОВ
«Боден» у листопаді 2013 року були: ТОВ
«ТД «Молочна слобода» (сума ПДВ 44467,63
грн.), ТОВ «Балмолоко» (сума ПДВ 14836,11
грн.), УРА ТОВ «Підприємство «Спец»
(сума ПДВ 287,42 грн.), ТОВ «Сирний дім»
(сума ПДВ 127,27 грн.). Всього на суму 59638
грн.

Але як зазначалось вище,
зазначені висновки податковим органом
були зроблені лише на підставі
декларації з ПДВ ТОВ «Боден» за
листопад 2013 року та інформаційної
системи «Податковий блок», тобто без
вивчення первинних документів
підприємства позивача.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Таким чином, при складанні
податкової звітності з метою
правильного відображення
господарської операції повинні
враховуватись відповідні документи
первинного обліку, а саме по зазначених
операціях придбання результатів робіт
(товарів) повинні бути в наявності як і
акти виконаних робіт, так і результати
таких виконаних робіт (товарів).

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.
188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

При цьому п. 187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України визначено, що за
операціями з виконання підрядних
будівельних робіт суб'єкти
підприємницької діяльності можуть
застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу.

Щодо взаємовідносин з покупцями
ТОВ «Боден» судом з'ясовано наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Боден» (Постачальник) та ПАТ
«Укргазвидобування» (Покупець)
укладались договори поставки: 07.05.2013
року укладено договір поставки № 94 (т.1
а.с. 79-84), 05.06.2013 договір поставки за № 98
(т.1 а.с. 86-88), за умовами яких позивач
зобов'язувався поставити товар, згідно
Специфікації (т.1 а.с. 89) до цих
договорів, термін поставки :
травень-грудень 2013 року.

Між ПАТ «Центренерго» (Покупець)
та ТОВ «Боден» (Постачальник)
укладались договори про закупівлю
(поставку) товарів : № 19/42 від 13.02.2013, №
19/50 від 21.02.2013, № 19/52 від 21.02.2013, № 19/82 від
28.02.2013 (т. 1 а.с. 90-107).

На виконання вимог ст. 201
Податкового кодексу України
виписувались видаткові та податкові
накладні, копії яких долучені судом до
матеріалів справи (т. 1 а.с 108-114;117-119).

Товар отримувався згідно
довіреностей, копії яких містяться в
матеріалах справи (т. 1 а.с. 115-116).

Факт оплати вартості поставленої
продукції підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких містяться у
матеріалах справи ( т.1 а.с. 120-124).

З матеріалів справи вбачається,
що між ДП завод «Елетроважмаш»
(Замовник) та ТОВ «Боден» (Постачальник)
укладено договір поставки продукції №
31 від 01.07.2013 року (т. 1 а.с. 125-126). Згідно
Специфікації до зазначеного договору
ТОВ «Боден» поставило продукції на
загальну суму 98479,20 грн., у т.ч. ПДВ 16413,20
грн. (т.1 а.с. 127). На виконання вимог
зазначеного договору виписані
видаткові та податкові накладні, копії
яких містяться в матеріалах справи (т. 1
а.с. 128-131).

Факт оплати за поставлену
продукцію підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями платіжних
документів (т. 1 а.с. 132-134). Продукція
отримувалась на підставі довіреностей,
зав. складом Юдіною Л.О. (т. 1 а.с. 135-18).

З матеріалів справи вбачається,
що ДП завод «Електроважмаш» (Замовник)
уклав договір поставки продукції № 8-ВК
від 22.07.2013 року з ТОВ «Боден»
(Постачальник), а саме: молочної
продукції (т.1 а.с. 139-140), згідно до
Специфікації до зазначеного договору
(т. 1 а.с. 141). Загальна сума договору 2595876
грн., у т.ч. ПДВ 432646 грн.

На виконання умов договору
виписані видаткові та податкові
накладні на поставлений товар (т. 1 а.с.
142-154; 158-160). Факт оплати за поставлену
продукцію підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями платіжних
документів (т. 1 а.с. 161-164). Продукція
отримувалась на підставі довіреностей,
зав. складом Юдіною Л.О. (т. 1 а.с. 155-157).

Матеріалами справи підтверджено,
що між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (Покупець)
та ТОВ «Боден» (Постачальник) укладено
договір № 390 від 03.07.2013 року на поставку
молока та вершків рідинних оброблених
(т.1 а.с. 165-166). Ціна договору становила 120
тис. грн., у т.ч. ПДВ 20000 грн. На виконання
умов зазначеного договору виписані
видаткові та податкові накладні (т. 1
а.с. 167-173). Факт оплати за поставлену
продукцію підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями платіжних
документів (т. 1 а.с. 176-180). Продукція
отримувалась на підставі довіреностей,
керуючим їдальнею Надточій О.І .(т. 1 а.с.
174-175).

Щодо взаємовідносин з
постачальниками судом зазначає
наступне.

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Приписами п. 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.п.198.6 ст. 198 зазначеного
Кодексу, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Суд зазначає, що платник податку
має право включити до податкового
кредиту витрати, сплачені (нараховані)
платником податку у зв'язку із
придбанням товарів та послуг (робіт),
які у подальшому будуть
використовуватись в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку, при цьому
датою виникнення такого права є дата
першої із подій, встановлених
Податковим кодексом України.

Між тим формування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
господарським операціями з метою
подальшого визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість повинно бути підтверджено
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції.

За відсутності факту придбання
товарів чи послуг або в разі якщо
придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат
податкового кредиту з податку на
додану вартість за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, первинні документи,
оформлені з додержанням норм чинного
законодавства, засвідчують факт
господарської операції та спричиняють
правові наслідки у бухгалтерському та
податковому обліку.

За змістом ст. 6 ГК України
загальними принципами господарювання
в Україні є, зокрема, свобода
підприємницької діяльності у межах,
визначених законом; вільний рух
капіталів, товарів та послуг на
території України; заборона
незаконного втручання органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
господарські відносини.

Статтею 42 ГК України встановлено,
що підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14
ПК України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

За приписами п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України в
податковому обліку під витратами слід
розуміти суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

З матеріалів справи судом
встановлено, що між ТОВ «Балмолоко»
(Постачальник) та ТОВ «Боден» (Покупець)
укладено договір поставки молочної
продукції № 3 від 08.01.2013 року (т.1 а.с. 182).

На виконання умов зазначеного
договору виписувались видаткові
накладні (т. 1 а.с. 183-212) та податкова
накладна від 30.11.2013 № 276 на загальну
суму 89016,79 грн. у т.ч. ПДВ 14836,26 грн. (т.1 а.с.
213-214).

Факт оплати за поставлену
продукцію підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями платіжних
доручень (т. 1 а.с. 215-218).

Судом встановлено, що між ТОВ
«Торговий дім «Молочна слобода»
(Постачальник) з ТОВ «Боден»
(Дистриб'ютор) укладено договір
поставки молочної продукції на умовах
Дистриб'юції № від 10.06.2013 року (т.1
а.с. 219-223).

На виконання умов зазначеного
договору виписувались видаткові
накладні (т.1 а.с. 227- 237) та податкова
накладна від 30.11.2013 року № 1558 (т.1 а.с. 238).
Факт оплати за поставлену продукцію
підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями платіжних
доручень (т. 1 а.с. 240-244). Відпуск молочної
продукції здійснювався на підставі
накладних на відпуск
товарно-матеріальних цінностей (т.1 а.с.
245-250, т. 2 а.с. 1-24).

З матеріалів справи вбачається,
що ТОВ «Боден» з ФЛП ОСОБА_6 01.07.2013 року
уклало договір на надання послуг
автотранспорту (т. 2 а.с. 25), оплата за
вказані послуги здійснена згідно
платіжного доручення № 256 від 18.12.2013 р.
(т. 2 а.с. 26). Виконання умов зазначеного
договору також підтверджується актом
виконаних робіт від 30.11.2013 року.
Загальна сума за договором склала 30000
грн. (т.2 а.с. 27).

Отже наявними у матеріалах справи
доказами повністю підтверджується
реальність здійснення
фінансово-господарських операцій між
ТОВ «Боден» та його контрагентами -
покупцями: ДП «Завод Електроважмаш»
(сума ПДВ 24018,71 грн.), ПАТ «Центренерго»
(сума ПДВ 21632,22 грн.), ФОП ОСОБА_3 (сума ПДВ
4078,74 грн.), ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (сума
ПДВ 3045,60 грн.), ПАТ «Укргазвидобування»
(сума ПДВ 2172,07 грн.) та постачальниками:
ТОВ «ТД «Молочна слобода» (сума ПДВ
44467,63 грн.), ТОВ «Балмолоко» (сума ПДВ
14836,11 грн.), УРА ТОВ «Підприємство «Спец»
(сума ПДВ 287,42 грн.), ТОВ «Сирний дім»
(сума ПДВ 127,27 грн.).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що висновки
вищевказаного акту перевірки
контролюючим органом були внесені до
ІС "Податковий блок".

Відповідно до пункту 61.1 статті 61
Податкового кодексу України,
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62
Податкового кодексу України,
податковий контроль здійснюється
шляхом інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючих
органів.

Приписами пункту 71.1 статті 71
Податкового кодексу України
встановлено, що
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів -
комплекс заходів щодо збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України, податкова інформація,
зібрана відповідно до Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Наказом Державної податкової служби
України № 1197 від 24.12.2012 року "Про
введення в експлуатацію інформаційної
системи "Податковий блок" (далі - Наказ
№ 1197) з 01.01.2013 року введено в
експлуатацію ІС "Податковий блок" в
органах державної податкової служби
всіх рівнів".

Згідно пункту 2.1 Наказу № 1197, існуючі
інформаційні системи, в тому числі АС
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України",
експлуатувалися паралельно з
інформаційною системою "Податковий
блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року
"Про введення в дію Тимчасового
регламенту експлуатації інформаційної
системи "Податковий блок" (далі - Наказ
№ 1198), з 01.01.2013 року затверджено та
введено в дію Тимчасовий регламент
експлуатації інформаційної системи
"Податковий блок".

Положенням підпункту 14.1.171 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
встановлено, що у цьому Кодексі поняття
податкова інформація - вживається у
значенні, визначеному Законом України
"Про інформацію".

Згідно статті 16 Закону України № 2657-ХІІ
від 02.10.1992 року "Про інформацію" (далі -
Закон № 2657-ХІІ), податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Правовий режим податкової
інформації визначається Податковим
кодексом України та іншими законами.

Матеріалами справи підтверджено, що
висновки вищевказаного акту перевірки
контролюючим органом були внесені до
ІС "Податковий блок".

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідно до діючого
законодавства дії вчинені
відповідачем щодо коригування
показників податкової звітності в
інформаційній системі "Податковий
блок" щодо підтвердження
господарських відносин позивача із
його контрагентами за період листопад
2013 року, викладені в акті
№1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р. "Про
результати документальної виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р." - є
протиправними.

За правилом ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав доказів
правомірності спірних висновків,
зроблених під час проведеної перевірки
підприємства позивача, а також
правомірності дій за наслідками цих
висновків.

З урахуванням того, що дії
відповідача щодо формування в акті
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Боден" висновків про те,
що правочини між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Боден" і
контрагентами постачальниками та
покупцями здійснені без мети настання
реальних наслідків та отримання
прибутку - є протиправними, оскільки ці
висновки не відповідають дійсності, а
також те, що за наслідками перевірки не
приймались податкові
повідомлення-рішення та, відповідно, не
узгоджувались податкові зобов'язання,
відповідачем безпідставно внесені
зміни до ІС "Податковий блок" щодо
задекларованих ТОВ "Боден" податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ за листопад 2013 року.

Вказані дії відповідача
створюють негативні наслідки, усунути
які можливо лише зобов'язанням
відповідача вчинити дії щодо
поновлення у зазначеній системі даних,
задекларованих ТОВ "Боден" щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у податковій декларації з
податку на додану вартість за листопад
2013 року.

Настання для позивача негативних
наслідків, спричинених діями
відповідача, полягає також у
погіршенні ділової репутації позивача,
а анулювання показників податкової
звітності позбавляє позивача права на
використання задекларованого ним
податкового кредиту у подальшій
господарській діяльності, тому вимоги
ТОВ "Боден" щодо поновлення даних про
податковий кредит та податкові
зобов'язання підприємства за листопад
2013 року є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона, як суб'єкта владних
повноважень, не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржувані
дії є противоправними, що дає суду
підстави для задоволення
адміністративного позову в частині
визнання противоправними дій
відповідача та зобов"язання вчинити
певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160-
163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Боден" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказу, визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
формування в акті №1222/20-30-22-03/38385259 від
08.04.2014р. "Про результати документальної
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Боден" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р."
висновку про те, що правочини між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Боден" і
контрагентами постачальниками та
покупцями здійснені без мети настання
реальних наслідків та отримання
прибутку.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
внесення в інформаційну систему
Міністерства доходів і зборів України
"Податковий блок" відомостей, внесених
на підставі акту №1222/20-30-22-03/38385259 від
08.04.2014р. "Про результати документальної
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Боден" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013 року".

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
вчинити дії щодо вилучення з
інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України "Податковий
блок" відомостей, внесених на підставі
акту №1222/20-30-22-03/38385259 від 08.04.2014р. "Про
результати документальної виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боден" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
господарським взаємовідносинам з
підприємствами за листопад 2013р.", та
відновити в інформаційній системі
Міністерства доходів і зборів України
"Податковий блок" дані, задекларовані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Боден" щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за листопад 2013 року у
податковій декларації з ПДВ за
листопад 2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13
травня 2014 року.

Суддя
Заічко О.В.