Справа № 628/843/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.Справа № 628/843/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Куп'янському районі
Харківської області на постанову
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 14.04.2014р. по
справі № 628/843/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в Куп'янському районі
Харківської області

про перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Куп'янському районі Харківської
області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Куп'янському районі Харківської
області про відмову в перерахунку
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання (суддівської
винагороди) судді, голови суду,
працюючого на відповідній посаді
згідно Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453
ст.123 ч.3 та Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2012 року, яким з 01.12.2013 року
мінімальна заробітна плата
встановлена в розмірі 1218 грн. і довідки
начальника територіального управління
ДСА України у Харківській області від
14.01,2014р. №19, якою встановлено станом на
01.12.2013 року заробітна плата для
розрахунку щомісячного довічного
грошового утримання з 01.12.2013 року в сумі
23142 грн.;

- зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Куп'янському районі Харківської
області провести перерахунок
щомісячного грошового утримання
згідно постанов Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 11.03.2013р. та 19.12.2013 року та
довідки начальника територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Харківській
області від 14.01.2014 року №19 якою станом
на 01.12.2013 року встановлена заробітна
плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям,
голові суду у відставці з 01.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що він, будучі суддею у відставці,
отримує довічне грошове утримання, з
обмеженнями встановленими ч. 5 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" (в редакції Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року).
Враховуючи, що вказані положення
Закону були визнані неконституційними,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про проведення перерахунку
довічного грошового утримання,
виходячи з розміру грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, на яку отримав відмову. Позивач
вважає вказану відмову незаконною та
вважає, що довічне грошове утримання
повинно бути перераховано згідно з
вимогами діючого законодавства.

Постановою Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 14.04.2014 року
адміністративний позов було
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Куп'янському районі Харківської
області про відмову позивачу в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання (суддівської
винагороди) судді, голови суду,
працюючого на відповідній посаді
згідно Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453 ст.
123 ч.3 та Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012
року, яким з 01.12.2013 року мінімальна
заробітна плата встановлена в розмірі
1218 грн. і довідки начальника
територіального управління ДСА
України у Харківській області від
14.01.2014р. №19.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Куп'янського району
Харківської області провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання згідно постанов
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 11.03.2013р. та
19.12.2013 року та довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Харківській області від 14.01.2014 року №19
якою станом на 01.12.2013 року встановлена
заробітна плата позивача, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям, голові
суду у відставці, починаючи з 01.12.2013
року.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 14.04.2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вказує, що оскільки положеннями Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" визначено проведення
перерахунку довічного грошового
утримання виключно для суддів
Конституційного Суду України, то
відповідачем було правомірно
відмовлено позивачу в його проведенні.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, просили розглянути справу без їх
участі.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є суддею у відставці, перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
Фонду України в Куп'янському районі
Харківської області та отримує
щомісячне довічне грошове утримання.

Постановою Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 11.03.2013 р., залишеною без
змін ухвалою колегії суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 р.,
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України по Куп'янському району
Харківської області про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Куп'янського району
Харківської області провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 80%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді голови суду зі
стажем роботи 22 роки 10 місяців 28 днів,
згідно довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації в Харківській
області від 18.07.2012 р. № 1351, починаючи з
01.01.2012 р., а згідно довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації в Харківській
області від 11.03.2013 р. № 04-48/704/13,
починаючи з 01.01.2013 р.

Постановою Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 19.12.2013 р. задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України по
Куп'янському району Харківської
області про перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Куп'янського району
Харківської області провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 86%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді голови суду,
згідно довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації в Харківській
області від 11.03.2013 р. № 04-48/704/13, та
довідки Управління Пенсійного фонду
України Куп'янського району
Харківської області від 12.03.2013 р.
№2232/18-02 про загальний відсоток
розрахунку утримання від заробітку,
який складає 86%, починаючи з 03.06.2013 р.
Дана постанова оскаржена не була та
набрала законної сили.

Згідно довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації в Харківській
області від від 14.01.2014 р. № 19 позивачу
було повідомлено, що його суддівська
винагорода як судді у відставці, яка
береться для обчислення пенсії, з 01.12.2013
року складає 23 142,00 грн.

На підставі вказаної довідки та
керуючись положеннями ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
здійснити перерахунок довічного
грошового утримання, виходячи з
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, станом на 1
грудня 2013 року.

Рішенням про результати розгляду заяви
№ 25 від 12.03.2014 р. Управління Пенсійного
фонду України в Куп'янському районі
Харківської області позивачу було
відмовлено в проведенні перерахунку.

Як вбачається із змісту вказаного
рішення, підставою для відмови в
перерахунку щомісячного грошового
утримання слугували висновки
відповідача про те, що вимогами діючого
законодавства передбачене здійснення
перерахунку раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання лише у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного суду України.

Позивач, не погоджуючись із вказаною
відмовою відповідача, звернувся до
суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач, будучі
суддею у відставці, має право на
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці у розмірі,
встановленому ч.3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Положеннями ч.1 ст. 126 Конституції
України закріплено положення, згідно з
яким незалежність і недоторканість
суддів гарантується Основним Законом
та іншими законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, є надання їм за
рахунок держави матеріального і
соціального захисту, до яких, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій та статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 129 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів",
суддівська винагорода регулюється цим
Законом і не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами. Посадовий
оклад судді місцевого суду
встановлюється в розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно: з 1 січня 2011
року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1
січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних
плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" (в
редакції, яка діяла до 01.10.2011 року) було
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668-VI
від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, положення ч. 3 ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" були викладені в новій
редакції, згідно якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

За правилами ч.5 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" (в
редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011 року),
максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України".

Рішенням Конституційного Суду України
№3-рп/2013 від 03.06.2013 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), частина третя,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" у редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VI.

Відповідно до п. 2.2 вищезазначеного
Рішення Конституційного Суду України
зазначено, що визначені Конституцією
та законами України гарантії
незалежності суддів є невід'ємним
елементом їх статусу, поширюються на
всіх суддів України та є необхідною
умовою здійснення правосуддя
неупередженим, безстороннім і
справедливим судом. Такими гарантіями
є надання їм за рахунок держави
матеріального забезпечення
(суддівська винагорода, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо) та надання їм у майбутньому
статусу судді у відставці. Право судді
у відставці на пенсійне або щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
належного здійснення правосуддя і
незалежності працюючих суддів та дає
підстави висувати до суддів високі
вимоги, зберігати довіру до їх
компетентності і неупередженості.
Щомісячне довічне грошове утримання
судді спрямоване на забезпечення
гідного його статусу життєвого рівня,
оскільки суддя обмежений у праві
заробляти додаткові матеріальні блага,
зокрема обіймати будь-які інші
оплачувані посади, виконувати іншу
оплачувану роботу. Конституційний
принцип незалежності суддів означає, в
тому числі, конституційно обумовлений
імператив охорони матеріального
забезпечення суддів від його
скасування чи зниження досягнутого
рівня без відповідної компенсації як
гарантію недопущення впливу або
втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді, як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням
Європейської хартії про закон "Про
статус суддів" від 10.07.998 року, за якими
рівень винагороди суддям за виконання
ними своїх професійних обов'язків має
бути таким, щоб захистити їх від тиску,
що може спричинити вплив на їхні
рішення або взагалі поведінку суддів і
таким чином вплинути на їхню
незалежність та неупередженість (пункт
6.1); статус забезпечує судді, який досяг
передбаченого законом віку для виходу
у відставку із посади судді і який
здійснював повноваження судді
протягом певного строку, право на
отримання виплат, рівень яких має бути
якомога ближчим до рівня його
останньої заробітної плати на посаді
судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам щодо суддів:
незалежність, ефективність та
обов'язки від 17.11.2010 року N (2010)12, "оплата
праці суддів повинна відповідати їх
професії та виконуваним обов'язкам, а
також бути достатньою, щоб захистити їх
від дії стимулів, через які можна
впливати на їхні рішення. Мають
існувати гарантії збереження належної
оплати праці на випадок хвороби,
відпустки по догляду за дитиною, а
також гарантії виплат у зв'язку з
виходом на пенсію, які мають
відповідати попередньому рівню оплати
їх праці" (пункт 54).

У пункті 7 вищезазначеного Рішення,
Конституційний Суд України вказав, що
Закон України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668-VI
від 08.07.2011 року, поширюючи дію положень
абзацу другого пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення", як
вбачається з їх змісту, на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), залишив
незмінним зміст права на пенсію та
щомісячне довічне грошове утримання
суддів, але звузив обсяг цього права та
встановив обмеження в перерахунках
передбачених законами України пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, чим
знизив досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Таким чином,
зазначені положення Закону № 3668 в
частині поширення їх дії на Закон № 2453
стосовно виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) суддів
у відставці суперечать вимогам частини
першої ст. 126 Конституції України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого
пункту 2 розділу II "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року не
поширюється на правовідносини щодо
виплати суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (п.8
Рішення).

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що до 3 червня 2013 року
щомісячне грошове утримання судді
повинно було здійснюватися відповідно
до ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
Закону № 3668-VI від 08.07.2011 року).

Натомість, з 3 червня 2013 року (з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення №3-рп/2013),
положення ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" повинні
застосовуватись в редакції, яка діяла
до змін, які були внесені Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений,
зокрема, п.п. 3 і 4 "Положення про
Пенсійний фонд України", затвердженого
указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011, пп. 2.1 і 2.2 "Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах",
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2, серед основних завдань і
функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, встановлена форма довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності у позивача
права на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
у розмірі, встановленому ч.3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів".

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України „Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року (надалі -
Конвенція) та практику Суду як джерело
права.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29.06.2006 року у справі
"Пантелеєнко проти України" зазначив,
що ст. 13 Конвенції гарантує наявність
на національному рівні засобу
правового захисту для реалізації прав
і свобод, у якій би формі вони не
забезпечувалися у національному
правовому полі. Суд також підкреслив,
що засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі
"Дорани проти Ірландії" Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
"ефективний засіб" передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші
проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008
року) Європейський Суд з прав людини
вказав, що для Конвенції було б
неприйнятно, якби стаття 13 декларувала
право на ефективний засіб захисту але
без його практичного застосування.
Таким чином, обов'язковим є практичне
застосування ефективного механізму
захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

З урахуванням цього Держава Україна
несе обов'язок перед зацікавленими
особами забезпечити ефективний засіб
захисту порушених прав, зокрема - через
належний спосіб захисту та відновлення
порушеного права. Причому обраний
судом спосіб захисту порушеного права
має бути ефективним та забезпечити
реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії. Суд може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

З огляду на відсутність у Законі
України "Про судоустрій і статус
суддів" положення про перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, а також, що саме на органи
ПФУ покладений обов'язок виплати
такого утримання, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
обрано належний спосіб захисту
порушеного права позивача, а саме,
зобов'язання відповідача провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання згідно постанов
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 11.03.2013р. та
19.12.2013 року та довідки начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Харківській області від 14.01.2014 року №19
якою станом на 01.12.2013 року встановлена
заробітна плата позивача, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям, голові
суду у відставці, починаючи з 01.12.2013
року.

При цьому відсутність в Законі України
"Про судоустрій і статус суддів"
положення, в якому безпосередньо було б
зазначено про необхідність проведення
такого перерахунку, не може бути
підставою для відмови позивачу в
перерахунку його грошового утримання,
оскільки іншим чином, ніж зробивши
такий перерахунок у відсотках до
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, здійснити
виплату грошового утримання у
належному розмірі, тобто відповідно до
частини 3 статті 138 вказаного Закону, є
неможливим. До того ж в діючому
законодавстві відсутні положення, які
забороняли б робити такий перерахунок
судді у відставці.

Доводи відповідача про відсутність у
позивача права на перерахунок
довічного грошового утримання,
оскільки таке право мають виключно
судді Конституційного Суду України,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки відповідно
до змісту вимог ст.3 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Крім цього, положеннями ч.4 ст. 17 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" встановлено, що єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів"
визначено, що суддею є громадянин
України, який відповідно до
Конституції України та Закону України
"Про судоустрій та статус суддів"
призначений чи обраний суддею, займає
штатну суддівську посаду в одному з
судів України і здійснює правосуддя на
професійній основі. Судді в Україні
мають єдиний статус незалежно від
місця суду в системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Виходячи із вище викладеного, колегія
суддів зазначає, що судді, що працюють
або працювали у системі судів
загальної юрисдикції, не повинні
ставитись у менш вигідне становище в
питаннях пенсійного забезпечення, а
саме нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості відмови
у проведенні позивачу перерахунку
пенсії, що є предметом оскарження
позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 14.04.2014 року по
справі №628/843/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Куп'янському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 14.04.2014р. по
справі №628/843/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя
(підпис)Бенедик А.П.Судді
(підпис) (підпис) Бегунц
А.О. Калиновський В.А.