Справа № 406/631/14
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лук'янова О.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №406/631/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Губської Л.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Алчевської міської
ради Луганської області на постанову
Алчевського міського суду Луганської
області від 27 березня 2014 р. у справі №
406/631/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Алчевської міської ради Луганської
області про стягнення недоотриманої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Алчевської міської
ради Луганської області про стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років на
відповідний період з 01.07.2011 року по
30.08.2012 року та з 01.08.2013 року по 30.08.2013 року
з урахуванням проведених виплат.

Ухвалю суду першої інстанції від 27
березня 2014 року, яка не оскаржувалась
сторонами та набрала законної сили,
позовні вимоги за період з 01 липня 2011
року по 30 серпня 2012 року залишені без
розгляду (а.с .54).

Постановою Алчевського міського суду
Луганської області від 27 березня 2014 р.
у справі № 406/631/14 ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Алчевської міської ради Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
задоволено, внаслідок чого, визнано
неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Алчевської міської
ради Луганської області, щодо відмови в
перерахунку та виплаті ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Алчевської міської
ради Луганської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років на
відповідний період, з 01.08.2014 року по
30.08.2013 року з урахуванням проведених
виплат.

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління праці та соціального
захисту населення Алчевської міської
ради Луганської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Алчевського
міського суду Луганської області від 27
березня 2014 р. у справі № 406/631/14 та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
в задоволенні адміністративного
позову в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, письмово просили
розглянути справу за відсутності їх
представників. Колегія суддів
розглядає дану справу відповідно до
вимог ст. 197 КАС України у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про народження є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з чим,
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Алчевської міської ради Луганської
області як незастрахована в системі
загального соціального страхування
особа та по серпень 2012 року отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. щомісяця, виплату якої
здійснює управління: з вересня 2012 року
по грудень 2013 року допомога
виплачувалась з урахуванням доходів
сім'ї. Період який є спірним в даній
справі є серпень 2013 року, в я кому
позивачу виплачено допомогу по догляду
за дитиною в сумі 130 грн. (а.с.14).

Позивач вважає, що відповідачем
недоплачена державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у встановленому
законодавством розмірі, в зв'язку з чим
пред'явила позов про стягнення
недоплаченої вказаної допомоги у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачу була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" та внесених
Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" змін до
ст.ст.13,15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно виплачував
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18.01.2001
№ 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Отже, висновок апелянта, про те, що
положення пункту 23 розділу ІІ Закону №
107-VI, яким внесено зміни до статей 13, 15
Закону № 2811-XII, залишаються чинними, є
неправильним, адже свою дію відновили
редакції цих статей до внесення в них
змін Законом № 107-VI.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, правомірно виходив з
того, що позивач, як незастрахована
особа в системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 01.08.2013 року по
30.08.2013 року.

Колегія суддів зазначає, що Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 визначено право Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри соціальних виплат, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України на основі і
на виконання Закону України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, однак, що ані Законом
України "Про державний бюджет України
на 2012 рік", ані Законом України "Про
державний бюджет України на 2013 рік" не
було встановлено, що положення статті
15 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на відповідні
роки. Відповідно і Кабінет Міністрів
України відповідних постанов з цього
питання на 2012 та 2013 роки не приймав.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми",
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Алчевської міської ради Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 27 березня 2014 р.
у справі № 406/631/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська