Справа № 826/10897/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Головного
управління Міндоходів у Київській
області та Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 25 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Головного
управління Міндоходів у Київській
області до Державної фінансової
інспекції в Київській області про
скасування довідки від 13.05.2013 р. та
визнання неправомірними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Головного управління
Міндоходів у Київській області
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Київській
області, в якому просив скасувати
довідку Державної фінансової
інспекції в Київській області щодо
бюджетного правопорушення від 13 травня
2013 року, визнати неправомірними дії
посадових осіб Державної фінансової
інспекції в Київській області по
встановленню порушень Васильківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Київської області
Державної податкової служби (на даний
час - Васильківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області) при здійсненні видатків на
оплату праці ОСОБА_2 в сумі 21 854,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач та Васильківська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
зазначають, що оскаржувана постанова
суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального
права, а саме, судом першої інстанції
неповно з'ясовано та не доведено
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи, в
зв'язку з чим просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити даний позов в повному
обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги Головного
управління Міндоходів у Київській
області та Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною фінансовою інспекцією
України відповідно до Плану
контрольно-ревізійної роботи на ІV
квартал 2012 року було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби за
період 01.01.2010 р. по 01.01.2013 р., за
результатами якої складено Акт ревізії
від 25.03.2013р. №16-31/59.

Під час ревізії було встановлено
порушення відповідачем бюджетного
законодавства, а саме: погашення не
бюджетної заборгованості в сумі 19,95
тис. грн. та включення недостовірних
даних до звітів про виконання
загального фонду кошторису установи.

Крім того, 13.05.2013р. відповідачем було
складено Довідки щодо бюджетних
правопорушень.

На підставі Акту ревізії начальником
Державної фінансової інспекції в
Київській області у зв'язку з фактичним
залишком не усунутих порушень було
прийнято розпорядження від 21.06.2013 року
№92 про зупинення операцій з бюджетними
коштами на рахунках Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби та направлено до
Головного управління Міндоходів у
Київській області пропозицію щодо
зменшення бюджетних асигнувань від
21.06.2013 року №10-25-14-14/5488 на суму 19,95 тис.
грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України від
26.01.1993 № 2939-XII "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні", головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи. Державний
фінансовий контроль забезпечується
органом державного фінансового
контролю через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до ст. 8 вказаного
Закону, орган державного фінансового
контролю: здійснює державний
фінансовий контроль та контроль за:
виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;
цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;
цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб.

Згідно із пунктом 10 статті 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", органи державного
фінансового контролю мають право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Пунктами 7, 8 ст. 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні",
встановлено, що Державній фінансовій
інспекції України, Державній
фінансовій інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі надається право:
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
одержані підконтрольними установами
за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту акту ревізії
від 25.03.2013р. №16-31/59, службовими особами
відповідача за результатами
проведеної інвентаризації залишків не
усунутих порушень, виявлених в ході
проведених контрольних заходів, було
встановлено, що станом на 21.06.2013 року
Васильківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Київської
області Державної податкової служби не
були усунуті порушення бюджетного
законодавства на суму 19,95 тис. грн.,
допущені внаслідок погашення не
бюджетної заборгованості та включення
недостовірних даних до звітів про
виконання загального фонду кошторису
установи.

Механізм зменшення бюджетних
асигнувань розпорядникам бюджетних
коштів у разі вчинення ними порушень
бюджетного законодавства, визначених
пунктами 24, 29 і 38 статті 116 Бюджетного
кодексу України, зокрема: нецільового
використання бюджетних коштів - на суму
такого використання; здійснення
видатків бюджету чи надання кредитів з
бюджету без встановлених бюджетних
призначень або з їх перевищенням
всупереч Бюджетному кодексу України чи
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік - на суму таких
видатків або наданих кредитів;
здійснення видатків на утримання
бюджетної установи одночасно з різних
бюджетів всупереч Бюджетному кодексу
України чи закону про Державний бюджет
України на відповідний рік - на суму
бюджетних коштів, використаних
бюджетною установою з іншого бюджету,
ніж той, з якого вона утримується,
визначається Порядком зменшення
бюджетних асигнувань розпорядникам
бюджетних коштів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 березня 2011 року № 255 (із змінами і
доповненнями).

Підставою для зменшення бюджетних
асигнувань є протокол про порушення
бюджетного законодавства або акт
ревізії, в якому зафіксовано факт
вчинення розпорядником бюджетних
коштів у поточному чи минулих роках
одного з порушень бюджетного
законодавства. Такий протокол або акт
складається органом, уповноваженим
здійснювати контроль за дотриманням
бюджетного законодавства.

Пунктом 3 вказаного Порядку
встановлено, що рішення про зменшення
бюджетних асигнувань головному
розпоряднику коштів державного
бюджету приймає Міністр фінансів,
головному розпоряднику коштів
місцевого бюджету - керівник місцевого
фінансового органу, розпоряднику
бюджетних коштів нижчого рівня -
головний розпорядник коштів
відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 4 цього ж Порядку,
у разі встановлення одного з порушень
бюджетного законодавства контролюючий
орган протягом десяти робочих днів з
дати підписання протоколу про таке
порушення або реєстрації акта ревізії,
а в разі наявності заперечень
(зауважень) до акта ревізії - з дати
подання письмового висновку щодо таких
заперечень (зауважень) подає до Мінфіну
(місцевого фінансового органу,
головного розпорядника коштів
відповідного бюджету) протокол про
порушення бюджетного законодавства
або засвідчену підписом керівника
контролюючого органу копію акта
ревізії, що скріплений печаткою такого
органу. Разом з копією акта ревізії
контролюючим органом подається
довідка про порушення бюджетного
законодавства, що складається у
порядку, визначеному Мінфіном.

Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку,
Міністр фінансів (керівник місцевого
фінансового органу, головний
розпорядник коштів відповідного
бюджету) протягом п'яти робочих днів
після надходження документів,
передбачених пунктом 4 цього Порядку,
приймає рішення про зменшення
бюджетних асигнувань у поточному
бюджетному періоді розпоряднику
бюджетних коштів, який вчинив
порушення бюджетного законодавства.

Разом з тим, згідно п. 2 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.06р. № 550 (далі -
Порядок № 550), інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Відповідно до п. 35 Порядку № 550,
результати ревізії викладаються в
акті, який складається на паперовому
носії державною мовою і повинен
мати наскрізну нумерацію сторінок.
На першому титульному аркуші акта
ревізії, який оформляється на бланку
контролюючого органу, зазначається
назва документа (акт), дата і номер,
місце складення (назва міста, села чи
селища) та номер примірника.

Відповідно до п. 45-47 Порядку № 550,
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 р. №
550, у міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Про результати ревізії, якою виявлено
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, у визначені
в пункті 46 цього Порядку строки
інформуються органи управління об'єкта
контролю та за необхідності відповідні
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

Про розгляд результатів ревізії та
вжиті у зв'язку з цим заходи органи
управління об'єкта контролю та органи
виконавчої влади не пізніше ніж у
місячний строк інформують відповідний
контролюючий орган.

Відповідно до п. п. 49, 50 Порядку № 550,
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами, у разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

За результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; порушення перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наявності факту нецільового
використання бюджетних коштів
контролюючим органом - Державною
фінансовою інспекцією в Київській
області на адресу Головного управління
Міндоходів у Київській області було
направлено вимогу про усунення
порушень від 29.04.2013 року №16-16/719, яка
позивачем у визначеному законом
порядку не оскаржувалась, а тому є
чинною на момент розгляду даної справи.

Крім того, як було вірно зазначено
судом першої інстанції, проведення
перевірки є лише процедурою
встановлення обставин, які необхідні
для контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів. При цьому, акт ревізії в
цілому відображає лише суб'єктивну
думку перевіряючих стосовно з'ясованих
ними обставин.

Натомість, рішенням суб'єкта владних
повноважень є офіційний письмовий
документ державного чи іншого органу
(посадової особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, який
має точно визначені зовнішні
реквізити, породжує певні правові
наслідки, створює юридичний стан,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин, має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин та поширює свою чинність на
певний час, територію, коло суб'єктів.
Акту ревізії не властиві вказані умови
відповідності рішенню суб'єкта владних
повноважень.

Оскільки в довідці Державної
фінансової інспекції в Київській
області щодо бюджетного
правопорушення від 13 травня 2013 року
містяться обов'язкові вимоги не за
усіма висновками, викладеними в акті
ревізії від 25.03.2013р. №16-31/59, тобто не
приймалося будь-яких інших визначених
законом рішень, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для скасування
довідки про бюджетне правопорушення
від 13 травня 2013 року, оскільки самі по
собі акти ревізії, документи перевірок
тощо не породжують жодних правових
наслідків чи обов'язків та не мають
ознак рішень (нормативно-правових
актів або правових актів
індивідуальної дії), оскарження яких
здійснюється за нормами КАС України.
Зазначені документи за своєю правовою
природою стосуються виключно факту
проведення перевірок за дотриманням
вимог чинного законодавства та є лише
носіями доказової інформації.

Вищевказане узгоджується з позицією
Вищого адміністративного суду України,
висвітленою у Інформаційному листі від
30.11.2009 № 1619/10/13-09, пунктом 13 якого
передбачено, що акти перевірки не є
рішеннями суб'єкта владних
повноважень, не спричиняють
виникнення будь-яких прав і
обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а отже, не породжують
правовідносин, що можуть бути
предметом спору.

Крім того, дана позиція також
підтверджується роз'ясненням Президії
вищого арбітражного суду Україні від
26.01.2000 року «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» де зазначено, що акт
ревізії органу виконавчої влади не
несе жодних юридичних наслідків для
сторін, і несе рекомендаційний
характер, тому не може бути оскарженим
у суді.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та досліджуючи наявні в
ній докази, колегія суддів приходить до
висновку про безпідставність
заявлених позивачем вимог, які є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного
управління Міндоходів у Київській
області та Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю.
Ключкович

Повний текст ухвали виготовлено -
07.04.14р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.