Справа № 821/473/14
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/473/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України)

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу
у сумі 6700 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу - відмовлено.

В апеляційній скарзі Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
встановив, що посадовими особами ГУ
Міндоходів у Херсонській області
25.10.2013р. проведено фактичну перевірку з
питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, у закусочній, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт
від 25.10.2013 р. № 16/21/НОМЕР_1, у висновках
якого вказано на те, що встановлено
порушення ст.ст.15, 18 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", Постанови КМУ "Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 р.
№ 957.

Зокрема, під час перевірки встановлено
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності
ліцензії (вартість партії товару - 75
грн.) та реалізацію алкогольних напоїв
за цінами, нижчими від мінімальних
роздрібних цін.

На підставі акту перевірки позивачем
прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій від 09.12.2013 р. №
, відповідно до якого до ФОП
ОСОБА_2 застосовано фінансові санкції
на загальну суму 6700 грн., з яких за
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності
ліцензії - 1700 грн., за реалізацію
алкогольних напоїв за цінами, нижчими
від мінімальних роздрібних цін, - 5000
грн.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції дійшов до наступних
висновків, з якими погоджується
колегія суддів.

Відповідно до пп.14.1.265 п.14.1 ст.14
Податкового Кодексу України штрафна
санкція (фінансова санкція, штраф) -
плата у вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 113.1 статті 113 Податкового
Кодексу України встановлено, що строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань.

Грошове зобов'язання платника
податків відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового Кодексу України - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
Кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого у порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений Кодексом строк, а також
пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Як зазначено судом першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи,
приймаючи рішення про застосування
фінансових санкцій від 25.10.2013 р. №
16/21/НОМЕР_1 до ФОП ОСОБА_2 у розмірі 6700
грн., ДПІ у м.Херсоні в якості підстави
його прийняття посилається на акт
фактичної перевірки від 25.10.2013 р. №
16/21/НОМЕР_1, яким податковий орган
підтверджує здійснення ФОП ОСОБА_2
господарської діяльності у закусочній,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1

В свою чергу, як встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_2 дійсно
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та перебуває на
обліку у ДПІ у м.Херсоні, однак
відповідно до договору купівлі-продажу
від 08.07.2009р. № 3875, зареєстрованому на
товарній біржі "Смарагд-Південь",
ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 павільйон
некапітального типу, встановлений за
адресою: АДРЕСА_1

Тобто, як правильно зазначено судом
першої інстанції, відомості щодо
належності закусочної, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 які зазначені у
вступній частині акту фактичної
перевірки від 25.10.2013р. № 16/21/НОМЕР_1, ФОП
ОСОБА_2 не відповідають дійсності, про
що також свідчить і витяг з облікових
даних ФОП ОСОБА_2 (а.с.40), згідно якого у
розділі "Відомості про об'єкти
оподаткування платника податків"
зазначено, що об'єкт оподаткування -
закусочна за адресою: АДРЕСА_1 знятий з
обліку 19.08.2009р..

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
належними та допустимими доказами не
підтверджено здійснення господарської
діяльності ФОП ОСОБА_2 у закусочній за
адресою: АДРЕСА_1 Данні твердження в
апеляційній скарзі не спростовувалися.

Крім того, доводи апеляційної скарги
про безпідставне посилання суду першої
інстанції на обставини щодо
узгодженості грошового зобов'язання,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки перевірка судом обставин щодо
виконання положень, визначених п.57.2
ст.57 Податкового Кодексу України, а
саме те, за яких умов нараховані
грошові зобов'язання набувають статусу
податкового боргу та відповідно
підлягають до стягнення, є обов'язковою
частиною при вирішенні судом питання
щодо стягнення податкового боргу.

Вказане було перевірено судом першої
інстанції при вирішенні питання про
стягнення податкового боргу та
зроблено обґрунтований висновок за
наявними в матеріалах справи доказами,
в тому числі наданими позивачем, про не
надання ДПІ у м.Херсоні доказів
узгодженості фінансових санкцій,
застосованих до ФОП ОСОБА_2 на підставі
рішення від 09.12.2013 р. № , які
відповідно не набули статусу
податкового боргу.

Враховуючи все вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198;
ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: