Справа № 694/445/14-а
Суддя: Нестерук Т. М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/445/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

14.05.2014 року
м. Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої - судді Нестерук Т.М., при
секретарі Некречій Н.Я., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
представників відповідача Сеник Т.В.,
Пташніка О.В., Шпильової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

10 листопада 2008 року ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом, в якому з
урахуванням численних змін та
уточнень, зроблених її представником
ОСОБА_7 в ході судового розгляду,
просить визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати УПФУ в
Звенигородському районі здійснити
перерахунок пенсії відповідно до ч. 2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за кожний повний рік стажу
роботи понад установлений 15-ти річний
мінімальний трудовий стаж, шляхом
збільшення пенсії на 1% визначеної
законом її розрахункової величини з
01.01.2004 року, зобов'язати УПФУ в
Звенигородському районі Черкаської
області перерахувати додаткову пенсію,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком,
передбачену ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2004 року, зобов'язати УПФУ в
Звенигородському районі Черкаської
області нарахувати підвищення до
пенсії ОСОБА_5, передбачене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року без
обмеження в часі, зобов'язати УПФУ в
Звенигородському районі Черкаської
області надати позивачу розрахунки
пенсії за період з 01.01.2004 року по 30.04.2014
року, в яких вказати коефіцієнт стажу,
коефіцієнт заробітної плати та
середньомісячний заробіток по
народному господарству за відповідний
рік, виконати постанови, які прийняті
Звенигородським районним судом 05.04.2011
року в справі № 2-а-3160/11 та 28.12.2011року в
справі № 2-а-7870/11, які набрали законної
сили шляхом повернення позивачу
нарахованого, але не одержаного
підвищення до пенсії, передбаченого
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в сумі
1513,40 грн., зобов'язати УПФУ в
Звенигородському районі повернути
позивачу недонарахований основний
розмір пенсії за віком, допущений
відповідачем в результаті заниження
коефіцієнта заробітної плати та
середньомісячного заробітку по
народному господарству за відповідний
рік.

Свої вимоги позивач мотивує тим,
що відповідач в порушення ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», яким встановлено підвищення до
пенсії дітям війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, а також
рішень Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, при
нарахуванні підвищення продовжує
керуватися нормативними документами,
які не підлягають застосуванню, в тому
числі постановами КМУ від 06.07.2001 року
№745 та від 28.12.2011 року №1381, тому з 01.01.2008
року доплата дітям війни нараховується
у розмірі 10% мінімальної пенсії за
віком, з жовтня 2008 року по грудень 2011
року в сумі 49,80 грн., а з 01.01.2012 року в
розмірі 7% від мінімальної пенсії за
віком. Також відповідач в порушення ст.
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року при нарахуванні додаткової пенсії
продовжує керуватися нормативними
актами, які не підлягають застосуванню,
в тому числі постановами КМУ від 06.07.2011
року № 745 та від 23.11.2011 року № 1210, а тому
додаткова пенсія з 01.01.2008 року
нараховується у розмірі 5 % від
мінімальної пенсії за віком, а з 01.07.2012
року 6%, замість передбаченого законом
розміру 15 % мінімальної пенсії за віком.
Також позивач, як потерпіла від аварії
на ЧАЕС 4 категорії згідно з ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на пенсію в
повному розмірі за умови стажу роботи
не менше 15 років із збільшенням пенсії
на 1 % за кожний рік роботи понад
установлений стаж. Станом на 01.01.2004 року
загальний трудовий стаж позивача
становив 47 років, а понаднормовий 32
роки. Однак відповідач при нарахуванні
доплати за понаднормативний стаж
керувався Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та нараховував її за
кожний повний рік понад 20 років на 1 %
основного розміру пенсії. Перерахунок
пенсії позивачу здійснює лише через
два роки, а не за кожен рік збільшення
стажу окремо.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 14 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_5 за період з
01 січня 2004 року по 09 листопада 2007 року
залишено без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 повністю підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представники відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області Сеник Т.В., Пташнік О.В. та
Шпильова Т.В. позов не визнали та
просили відмовити в його задоволенні
повністю.

Пояснили, що позивачу ОСОБА_5 пенсію за
віком призначено 28.07.1992 року згідно з
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». З 01.01.2004 року було
введено в дію Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а з 12.01.2005 року до абз. 2 ст.
28 цього Закону внесено зміни, які
передбачають, що за кожний повний рік
понад 25 років для чоловіків і 20 років
для жінок пенсія за віком збільшується
на 1% основного розміру пенсії, але не
більше ніж 1% мінімального розміру
пенсії за віком, передбаченого абз. 1ст.
28, тобто прожиткового мінімуму.

Частина 2 ст. 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначає
лише пільгове право на призначення
пенсії зі зниженням пенсійного віку, а
тому керуватися цим Законом при
визначенні доплати за понаднормовий
стаж, як просить позивач, немає

законних підстав.

Відповідно до постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 15.01.2009 року у
справі № 2-а-1/2009, яка на даний час
скасована, УПФУ в Звенигородському
районі проведено перерахунок щодо
підвищення до пенсії ОСОБА_5,
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09.07.2007 року по 30.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року і виплачено
доплату у сумі 1233 грн. 64 коп. Також за
іншими судовими постановами ОСОБА_5
нараховано підвищення до пенсії як
дитині війни за період з 26.08.2010 року по
05.04.2011 року та з 09.06.2011 року по 22.07.2011 року
в 1513 грн. 40 коп., однак його не виплачено
через відсутність коштів.

Перерахунок та виплата
здійснювалась до 23.07.2011 року, тобто до
набрання чинності постановою КМУ «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№ 745.

Також, УПФУ в Звенигородському районі,
на виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 15.01.2009 року у
справі № 2-а-1/2009, яка на даний час
скасована, в травні 2012 року проведено
перерахунок пенсії з 01.01.2004 року згідно
з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за кожний повний рік стажу
роботи понад установлений 15-ти річний
мінімальний трудовий стаж, шляхом
збільшення пенсії на 1% визначеної
законом її розрахункової величини.
Нараховано та виплачено за період з
01.01.2004 року по травень 2012 року 2 995 грн. 21
коп. Дана доплата продовжує
виплачуватися ОСОБА_5 постійно.

Позовні вимоги щодо перерахунку пенсії
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
необґрунтованими. До 01.01.2008 року згідно
ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю призначалися у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Постановою КМУ «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету» від
03.01.2002 року №1 установлено, що
розрахунок додаткової пенсії
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
провадиться виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком 19 грн. 91
коп.

У зв'язку з прийняттям Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік» , постанови Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року № 530 та
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 особам, віднесеним
до категорії 4, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю призначалася
у розмірі 5% від прожиткового мінімуму
громадян, а з 01.07.2012 року 6% від
прожиткового мінімуму громадян.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_5 є потерпілою від аварії на ЧАЕС 4
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 26), і
їй призначена пенсія по віку
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 28 липня
1992 року. Також позивач є дитиною війни в
розумінні Закону України « Про
соціальний захист дітей війни» і тому
на неї поширюються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені цим
Законом, в тому числі й право на
підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком, як передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 було визнано
неконституційними положення п.12 ст.71 та
ст.111 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006
року, якими було зупинено на 2007 рік дію
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

28 серпня 2007 року ОСОБА_5 на
підставі цього рішення звернулася до
УПФУ в Звенигородському районі із
заявою про проведення перерахунку
пенсії, як дитині війни з підвищенням
її на 30% мінімальної пенсії за віком,
однак відповідач такий перерахунок не
здійснив (т. 1 а.с. 79, 80).

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 р. було
визнано неконституційним п. 41 розділу 11
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-17,
згідно якого текст ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
викладено в такій редакції: «Дітям
війни (крім тих на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або до щомісячного
довічного грошового утримання чи
держаної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни».

Таким чином, починаючи з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» діяла в
редакції від 18.11.2004 року, згідно якої
дітям війни пенсії підвищуються на 30%
мінімальної пенсії за віком, а не на 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність і проведення
виплат в зазначеному розмірі дітям
війни, в тому числі і позивачу,
суперечить чинному законодавству.

Статтями 71 Закону України від 26
грудня 2008 N 835-VI «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» та 70 Закону України
від 27 квітня 2010 року N 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінету Міністрів України було надано
право у 2009 та 2010 роках встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, однак
дія цих норм не поширюється на спірні
відносини, оскільки розмір соціальних
виплат згідно із Законом «Про
соціальний захист дітей війни»
залежить від розміру мінімальної
пенсії за віком, а не від розміру
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, в 2009 та 2010 роках при
нарахуванні підвищення до пенсії дітям
війни відповідач також мав керуватися
положеннями ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і
нараховувати таке підвищення у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком, яка
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

Пунктом 7 ч. 1 Закону України
від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статті
6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду
України від 26.12.2011 року №20-рп/2011
встановлено, що надання Верховною
Радою України права Кабінету Міністрів
України визначати порядок та розміри
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України,
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в пунктах 2, 3
статті 116 Конституції України.

Аналогічна позиція щодо
правомірності визначення порядку та
розмірів соціальних виплат Кабінетом
Міністрів України з урахуванням
наявного фінансового ресурсу бюджету
висловлена Конституційним Судом
України і в рішенні від 25.01.2012 року
№3-рп/2012.

Таким чином, з набранням 23 липня
2011 року чинності постановою КМУ «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
шо фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№745, яка була прийнята на виконання
вимог п. 7 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011
року, порядок і розміри виплат дітям
війни регулюються саме цією
постановою, а з 01.01 2012 року постановою
КМУ від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» з
наступними змінами та доповненнями.

Отже, суд вважає, що дії
відповідача щодо нарахування позивачу
підвищення до пенсії як дитині війни є
неправомірними в період з 10 листопада
2007 року до 23 липня 2011 року і відповідач
зобов'язаний нарахувати підвищення до
пенсії ОСОБА_5, передбачене ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з з 10 листопада 2007
року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008
року по 31 грудня 2008 року, а також з 01
січня 2009 року по 25 серпня 2010 року та з 06
квітня 2011 року по 08 червня 2011 року,
оскільки ці періоди не охоплені
постановами Звенигородського
районного суду Черкаської області від
05 квітня 2011 року (т. 3 а.с. 11) та від 28
грудня 2011 року (т. 3 а.с. 14) у справах за
аналогічними позовами ОСОБА_5, які
набрали законної сили.

Відповідно до ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4
призначається додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 71 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
дія положень цього закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Згідно ст. 92 п. 6 ч. 1 Конституції
України, виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту.

Отже, Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж
постанова Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», а тому суд вважає, що в
період з 10 листопада 2007 року
застосуванню підлягає норма ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який передбачає щомісячну
доплату в розмірі 15% мінімальної пенсії
за віком.

Крім того, окремі положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), а саме
положення статті 67 розділу І, пунктів 2 -
4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів
20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35,
пунктів 36 - 100 розділу II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України".

Таким чином, внесення змін до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вказаним рішенням
Конституційного Суду України визнано
неконституційним.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішені
даного спору підлягає застосуванню ст.
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком.

Згідно постанови від 11 листопада
2008 року колегії суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України, положення ч. 3 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
№3491-VI у 2011 році норми і положення
статті 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, з набранням 23 липня
2011 року чинності постановою КМУ «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
шо фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№745, яка була прийнята на виконання
вимог п. 7 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011
року, розмір додаткової пенсії,
передбачений ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлюється цією постановою, а з 01.01
2012 року постановою КМУ від 23.11.2011 року №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з подальшими змінами та доповненнями.

Отже, суд вважає, що дії
відповідача щодо нарахування позивачу
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, передбачену ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є
неправомірними в період з 10 листопада
2007 року до 23 липня 2011 року і відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок
додаткової пенсії позивача у розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, який
згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлений у
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 10
листопада 2007 року по 23 липня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 на день призначення пенсії за
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» мала стаж роботи понад 15
років, які передбачені ч. 2 ст. 56 Закону,
як підстава для призначення
спеціальної пенсії. Статтею 56
вищевказаного Закону передбачено
пільги щодо обчислення стажу роботи
осіб, які підпадають під його дію.

Так, згідно з ч. 2 ст. 56 Закону право
на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до 1,2,3,4 категорії,
за умови стажу роботи не менше ніж 15
років для жінок та 20 років для
чоловіків, зі збільшенням пенсії на 1%
заробітку за кожний рік роботи понад
установлений стаж, але не вище 75%
заробітку. Це положення Закону
визначає особливі умови та норми
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи. Так як порядок перерахунку
пенсій Законом «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не встановлений, необхідно
на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України
застосувати по аналогії ч. 1 ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зі змісту якої випливає,
що за кожний повний рік трудового стажу
понад установлений законом
мінімальний трудовий стаж, необхідний
для призначення пенсії за віком,
остання збільшується на 1% визначеної
законом її розрахункової величини. Для
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, ця
розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як сума заробітку за кожний рік роботи
понад установлений цим пунктом стаж
роботи. Згідно з цим Законом вона
дорівнює мінімальному розміру пенсії
за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, особам, яким
призначена пенсія на підставі Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років - для жінок), шляхом збільшення
пенсії на 1% .

Виходячи з викладеного, дії
відповідача є неправомірними і його
слід зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_5 з 10 листопада 2007 року на
підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за кожний
повний рік стажу роботи понад
установлений 15-ти річний мінімальний
трудовий стаж, шляхом збільшення
пенсії на 1% визначеної законом її
розрахункової величини.

Посилання позивача на
неправильне обчислення розміру пенсії
за віком суд вважає необґрунтованими.
Визначення розміру основної пенсії
позивача та її подальший перерахунок
із врахуванням збільшеного страхового
стажу здійснювались відповідачем у
відповідності до вимог ст. 40, 42, 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
підставі заяв позивача та не раніше ніж
через 24 місяці.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача надати позивачу
розрахунки пенсії за період з 01.01.2004
року по 30.04.2014 року, в яких вказати
коефіцієнт стажу, коефіцієнт
заробітної плати та середньомісячний
заробіток по народному господарству за
відповідний рік не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
надано доказів того, що йому було
відмовлено в наданні таких
розрахунків.

Натомість в матеріалах справи
містяться кілька розрахунків пенсії,
які надавались позивачу на її
звернення, а представники відповідача
в судовому засіданні вказали на те, що
такі розрахунки надаються позивачу на
всі її звернення.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання відповідача виконати
прийняті раніше постанови
Звенигородського районного суду від
05.04.2011 року в справі № 2-а-3160/11 та від
28.12.2011року в справі № 2-а-7870/11, то вона
також не підлягає задоволенню,
оскільки такі питання відносяться до
компетенції органів державної
виконавчої служби.

Від сплати судових витрат сторони
звільнені.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 51, 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.ст. 28, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 8, 9, 11, 18, 71, 99, 159,
160-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії в частині позовних
вимог за період з 10 листопада 2007 року -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_5 підвищення до пенсії, як дитині
війни, в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 6 Закону України «Про
статус і соціальний захист дітей
війни».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_5 підвищення до пенсії,
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру, встановленого ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 10 листопада
2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
2008 року по 25 серпня 2010 року та з 06 квітня
2011 року по 08 червня 2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_5 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в меншому розмірі,
ніж передбачено ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області здійснити перерахунок ОСОБА_5
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачену ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 15 % мінімальної пенсії за
віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за період з 10
листопада 2007 року по 23 липня 2011 року та
виплатити доплату до пенсії з
урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, визнавши його дії
неправомірними, здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на 1%
визначеної законом розрахункової
величини, яка дорівнює мінімальному
розміру пенсії за віком, та згідно з
абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлена у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за кожний повний рік
стажу роботи понад установлений
15-річний мінімальний трудовий стаж, за
період з 10 листопада 2007 року по 14 травня
2014 року та виплати доплату до пенсії з
урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 19
травня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, постанова якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Звенигородський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя

Т.М. Нестерук