Справа № 261/747/14-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Трінька О.В.
Суддя-доповідач - Лях О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року справа № 261/747/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Лях О.П.,

суддів: Нікуліна О.А.,
Жаботинської С.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у місті Донецьку ради на
постанову Петровського районного суду
м.Донецька від 26 березня 2014 року у
справі № 261/747/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у місті Донецьку ради про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання перерахувати і виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у місті Донецьку ради про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання перерахувати і виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Петровського районного
суду м.Донецька від 26 березня 2014 року
позовні вимоги задоволені, зокрема,
визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 01
серпня 2013 року по 01 лютого 2014 року у
розмірі, меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до шести років та
зобов`язано нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
за період з 01 серпня 2013 року по 01 лютого
2014 року з урахуванням проведених
виплат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій ОСОБА_2 має на
утриманні дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 7).

З 07 червня 2011 року перебуває на обліку
управління, щомісячно отримує допомогу
по догляду за дитиною у розмірі 130 грн.,
як незастрахована особа (а.с. 10).

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод. За положеннями частини третьої
статті 46 Конституції України, пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановлено законом.

Відповідно до ст. 15 Закону № 2811- ХІІ в
редакції з 01.01.2002 року допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону 2811-ХІІ та
викладено ст. 15 у наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.»

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», Розділ І цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008
року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону №
2811- ХІІ відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також обмеження щодо розміру допомоги
по догляду за дитиною передбаченої ст.
15 Закону № 2811- ХІІ встановлені ст. 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та ст. 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік»відповідно до яких зазначена
допомога виплачується в розмірах і
порядку, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Разом з тим, ані Законом України «Про
державний бюджет України» на 2011-2013
роки, ані іншими законами, не
встановлювалось на 2011-2013 роки інший ніж
у Законі № 2811-ХІІ розмір допомоги, та не
надавалось Кабінету Міністрів України
право визначати розміри такої
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
отже відповідач з 1 січня 2011 року,
повинен був керуватися Законом № 2811-
ХІІ, а положення Постанови КМУ № 1751 від
27.12.2001 р. застосовуватися не може,
оскільки воно в частині розміру
допомоги суперечить вищевказаному
закону.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, що відповідач
неправомірно при визначенні розміру
допомоги виходив з положень Постанови
Кабінету Міністрів України, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як
застосуванню підлягає положення ст. 15
Закону № 2811- ХІІ.

На час виплати позивачу допомоги по
догляду за дитиною діяв Закон № 2811- ХІІ
в наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.»
отже й допомога повинна виплачуватись
у зазначеному розмірі.

Згідно з пунктом п.1 ч.1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішена
справа, але з помилковим застосуванням
норм матеріального права, оскільки
позивач є незастрахованою особою, що в
свою чергу є підставою для зміни
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради на постанову Петровського
районного суду м.Донецька від 26 березня
2014 року у справі № 261/747/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради про визнання неправомірними дій
та зобов'язання перерахувати і
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити
частково.

Постанову Петровського районного суду
м.Донецька від 26 березня 2014 року у
справі № 261/747/14-а - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови слова " визначеному статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"" замінити словами "
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років ".

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів :
О.П.Лях

О.А. Нікулін

С.В. Жаботинська