Справа № К-2070/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2014 р. м. Київ
К-2070/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Будьонівського районного суду міста
Донецька від 17 липня 2009 року та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 грудня 2009
року в справі за його позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ в Донецькій області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області, третя
особа Головне управління Державного
казначейства України в Донецькій
області про стягнення суми,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2006 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом в
якому зазначив, що у 1999 році звільнився
зі служби в органах внутрішніх справ і
йому призначено пенсію на підставі
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ».

Вказує, що з 01 січня по 01 серпня 2005 року
Головне правління Міністерства
внутрішніх справ в Донецькій області
виплачувало йому пенсію без урахування
щомісячної надбавки в розмірі 25 % від
очікуваної суми пенсії, яка могла бути
йому нарахована і яку він отримував під
час проходження служби.

Посилаючись на порушення пенсійних
прав та уточнивши позовні вимоги,
просив суд стягнути заборгованість по
вказаній надбавці в сумі 1 039,64 грн.,
грошову компенсацію втрати частини
доходів в сумі 817,57 грн. та відшкодувати
моральну шкоду.

Постановою Будьонівського районного
суду міста Донецька від 17 липня 2009 року
позов задоволено частково: стягнуто з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ в Донецькій області
недоотриману частину пенсії з
урахуванням 25% від суми пенсії, яка
могла бути йому нарахована в розмірі 1
039,64 грн.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 грудня 2009
року скасовано рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні позову. У решті судове
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду та зміну рішення
суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 14 липня 1999 року ОСОБА_4
було звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ в запас та призначено
пенсію на підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ».

З 01 січня 2005 року Головним правлінням
Міністерства внутрішніх справ в
Донецькій області було перераховано
пенсію позивача без урахування
щомісячної доплати у розмірі 25 % від
суми пенсії, яка б могла бути йому
нарахована, та виплачувало її в такому
розмірі до 01 серпня 2005 року.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час звільнення зі служби в органах
внутрішніх справ позивач отримував
щомісячну доплату від очікуваної
пенсії, передбачену підпунктом «а»
пункту 3 Указу Президента України від 04
жовтня 1996 року №926/96 «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ»,
отже відповідач безпідставно не
врахував вказану доплату при
перерахунку пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в цій частині апеляційний
суд виходив з того, що із заявою про
перерахунок пенсії позивач звернувся 15
липня 2005 року, отже відповідач
правомірно перерахував її розмір з 01
серпня 2005 року з урахуванням спірної
доплати.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», що визначає заробіток
(грошове забезпечення) для обчислення
пенсій, в редакції, яка була чинною на
час призначення пенсії, та пункту 7
Порядку обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 на виконання вимог вказаного
Закону, пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення: окладу
за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; окладу за військове
або спеціальне звання; процентної
надбавки за вислугу років; додаткових
видів грошового забезпечення, що
надаються щомісяця (надбавки за вчене
звання і науковий ступінь,
кваліфікацію та умови служби).

Щомісячна доплата в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути
нарахована позивачеві, запроваджена
підпунктом «а» пункту 3 Указу
Президента України від 04 жовтня 1996 року
№926/96 «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ»,
не відноситься до додаткових видів
грошового забезпечення, що включаються
при обчисленні пенсії.

Тому відповідно до вимог статті 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин, та
пункту 8 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року №393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» немає
правових підстав для перерахунку
пенсії у бік збільшення у період,
зазначений позивачем.

За таких обставин, вимога про
перерахунок пенсії з урахуванням
щомісячної доплати в розмірі 25
відсотків суми пенсії, яка б могла бути
нарахована позивачу, починаючи з 01
січня 2005 року є необґрунтованою, отже
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Так як вимоги щодо стягнення грошової
компенсації втрати частини доходів в
сумі 817,57 грн. та відшкодування
моральної шкоди є похідними від
основних вимог про перерахунок пенсії,
суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 грудня 2009 року та змінену нею
постанову Будьонівського районного
суду міста Донецька від 17 липня 2009 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/