Справа № 524/1274/14-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1274/14-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2014 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчук Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання і заборону
вчиняти певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського
районного суду м.Кременчука з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про визнання
неправомірною бездіяльності,
зобов'язання і заборону вчиняти певні
дії.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він є пенсіонером Міністерства
внутрішніх справ України та перебуває
на обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Полтавській
області. З 09.10.2009 року йому встановлено
статус інваліда війни ІІ групи
безстроково. Постановою
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від
09.03.2010 року було зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області здійснити йому
перерахунок та виплату недоплаченої
частини пенсії відповідно до вимог ст.
22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у розмірі 130% від
трьох з половиною мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 12.01.2005 року за
виключенням періоду з 01.01.2006 року по
21.05.2008 року з урахуванням проведених
виплат. До 01.11.2011 року відповідач в
добровільному порядку виконував
вказану постанову суду. В 2012 -2013 роках
норми і положення ст. 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовувалися у порядку та
розмірах, встановлених КМУ України
виходячи з наявних фінансових ресурсів
державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України. ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
містить жодних обмежень щодо дії
вказаної статті, якою визначено
мінімальний розмір пенсії по
інвалідності. 17.01.2014 року він звернувся
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області з
заявою про відновлення виплат пенсії з
01.01.2014 року в порядку та розмірах,
визначеному постановою
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від
09.03.2010 року, однак отримав відмову, яка
мотивована тим, що ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» збережені
норми, які обмежили дію ст. 22 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб». 13.02.2014 року він
подав заяву до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про переведення на інший вид
пенсії, а саме на пенсію передбачену ст.
22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», оскільки
відповідачем неправомірно
здійснювалось нарахування та виплата
йому пенсії у відповідності до ст. 21
даного закону. Однак відповідач
замість нарахування йому пенсії у
відповідності до ст. 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», здійснив переведення його на
пенсію за вислугу років з 21.02.2014 року
без його згоди та без подання
відповідної письмової зяви.

Посилаючись на вказані обставини, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
позивач просив суд визнати
протиправною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо невиплати
йому з 01.01.2014 року пенсії в розмірі
визначеному ст. 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», а саме, не нижче чим у розмірі 130%
від трьох з половиною мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зобов»язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області здійснити дії по
призначенню та виплаті йому пенсії в
розмірі визначеному ст. 22 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», а саме, не нижче чим
у розмірі 130% від трьох з половиною
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2014 року.

Заборонити Головному управлінню
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснювати дії по виплаті
йому з 01.01.2014 року іншої пенсії ніж на
підставі та у розмірі визначеному ст. 22
ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб». Визнати
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо призначення
йому з 21.02.2014 року пенсії за вислугу
років без його згоди та без подання
відповідної письмової заяви.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив задовольнити з підстав,
визначених в позовній заяві.

Представники відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області - Голуб С.О.,
Щепілов О.В. в судовому засіданні
просили в задоволенні позову
відповити, посилалися на письмові
заперечення.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників відповідача, дослідивши
матеріали справи, справи № 2а-220/10,
оцінивши надані суду докази, приходить
до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.10.2009
року надано статус інваліда війни ІІ
групи безстроково, що підтверджується
копією посвідчення серії НОМЕР_1,
виданого 09.10.2009 року Управлінням праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозавлодської
районного ради м.Кременчука
Полтавської області.

Позивач перебуває на обліку в
Головному Управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області та до
21.02.2014 року отримував пенсію по
інвалідності.

Постановою Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 09.03.2010 року було зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату недоплаченої
частини пенсії відповідно до вимог ст.
22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у розмірі 130% від
трьох з половиною мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 12.01.2005 року за
виключенням періоду з 01.01.2006 року по
21.05.2008 року з урахуванням проведених
виплат.

У зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011
року, постанови КМУ від 06.07.2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» з 01.11.2011 року
нарахування пенсії ОСОБА_1 відновлено
за нормами, що застосовувались до
постановлення рішення суду від 09.03.2010
року.

17.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з заявою про відновлення
виплат пенсії з 01.01.2014 року в порядку та
розмірах, визначеному постановою
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від
09.03.2010 року.

Відповідно до листа Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області № 34/с-03 від 04.02.2014
року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що
проведені перерахунки його пенсії з
01.11.2011 року по даний час і фактична
виплата пенсії в повній мірі
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно заяви ОСОБА_1 про
призначення/перерахунок пенсії від
13.02.2014 року він просив Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області перевести його на
інший вид пенсії, а саме на пенсію
передбачену ст. 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», військовослужбовцям, особам,
які мають право на пенсію за цим
Законом та членам їх сімей, які
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором.

Статтями 13, 21, 30 даного закону
передбачено призначення трьох видів
пенсій, а саме: за вислугу років, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника відповідно.

Статтею 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» визначено мінімальний розмір
пенсії по інвалідності.

Пунктом 14 Постанови Правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 30.01.2007 року, визначено, що
орган, що призначає пенсії,
розглядає питання про призначення
пенсії або про відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду
пенсії на інший і поновлення виплати
раніше призначеної пенсії приймаються
органом, що призначає пенсії, при
поданні заявником всіх необхідних
документів.

Заявнику або посадовій особі
уповноваженого структурного
підрозділу органом, що призначає
пенсії, видається розписка -
повідомлення із зазначенням дати
приймання заяви, а також переліку
одержаних і відсутніх документів,
які необхідно подати в тримісячний
термін з дня прийняття заяви.

Пунктами 16, 17, 18 даної постанови
передбачено, що при прийманні
документів для призначення пенсії
орган, що призначає пенсії: перевіряє
правильність оформлення заяви й
подання про призначення пенсії,
відповідність викладених у них
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж; здійснює
попередню перевірку змісту і
належного оформлення представлених
документів; перевіряє правильність
копій відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження.

Не пізніше 10 днів після надходження
заяви з необхідними для призначення,
переведення з одного виду пенсії на
інший та відновлення раніше
призначеної пенсії документами
орган, що призначає пенсію, розглядає
подані документи та приймає рішення
щодо призначення, переведення з
одного виду пенсії на інший та
відновлення раніше призначеної
пенсії або про відмову в
призначенні, переведенні з одного
виду пенсії на інший та відновленні
раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення,
переведення з одного виду пенсії на
інший та відновлення раніше
призначеної пенсії оформляється
розпорядженням органу, що призначає
пенсії.

Незважаючи на те, що заява ОСОБА_1 не
містила вимоги про переведення його на
пенсію за вислугу років, листом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області № 1215/03-24/1
від 27.02.2014 року йому було роз'яснено про
те, в якому розмірі він буде отримувати
пенсію за висугу років і повідомлено
про необхідність підтвердити свою
згоду на перехід на вказаний вид
пенсії.

В подальшому ОСОБА_1 відповідно до ЗУ
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» з 21.02.2014 року була
призначена пенсія за вислугу років, що
підтверджується повідомленням
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
призначення пенсії № 1980/03-24/1 від 07.04.2014
року.

Доказів того, що ОСОБА_1 підтвердив свою
згоду на перехід на пенсію за вислугу
років відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнаня
протиправними дій Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо призначення
йому з 21.02.2014 року пенсії за вислугу
років обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання
бездіяльності Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.01.2014
року пенсії в розмірі визначеному ст. 22
ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» суд виходив із
наступного.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», пенсії по інвалідності
військовослужбовцям, особам, які мають

право на пенсію за цим Законом
призначаються в таких розмірах:
інвалідам війни I групи - 100 процентів, II
групи - 80 процентів, III групи - 60
процентів відповідних сум грошового

забезпечення (заробітку); іншим
інвалідам I групи - 70 процентів, II
групи - 60

процентів, III групи - 40 процентів
відповідних сум грошового
забезпечення (заробітку).

Відповідно до статті 22 цього Закону
мінімальні розміри пенсій по
інвалідності встановлюються:

- інвалідам війни з числа солдатів і
матросів строкової служби I групи - у
розмірі чотирьох мінімальних пенсій за
віком, II групи - трьох з половиною
мінімальних пенсій за віком, III групи -
двох мінімальних пенсій за віком, іншим
інвалідам з числа солдатів і матросів
строкової служби I групи - 200 процентів,
II групи - 100 процентів і III групи - 50
процентів мінімального розміру пенсії
за віком (абзац другий статті 22 у
редакції Закону України від 23.11.1995 №
456/95-ВР);

- інвалідам з числа єфрейторів (старших
солдатів) і сержантів, старших матросів
і старшин строкової служби - у розмірі
110 процентів, з числа прапорщиків і
мічманів, військовослужбовців
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, осіб молодшого
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ і державної
пожежної охорони - 120 процентів, а з
числа офіцерського складу та осіб
начальницького складу (крім молодшого)
органів внутрішніх справ і державної
пожежної охорони - 130 процентів
відповідних мінімальних розмірів
пенсій, передбачених цією статтею для
інвалідів з числа солдатів і матросів
строкової служби (абзац третій статті 22
в редакції Закону України "Про
внесення змін до деяких законів
України" від 24.06.2004 № 1889-IV).

Підпунктом 2 пункту 29 Розділу II
"Внесення змін до деяких законодавчих
актів України" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
№ 107-VI змінено абзац другий та третій
ст. 22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Ці зміни за пунктом 2 розділу IIІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
№ 107-VI набрали чинності з 01.01.2008, але
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
№ 10-рп/2008.

Редакція вказаної статті після 01.01.2008
року не змінювалась.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" від 22.12.2011 № 4282-VI та
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VI
встановлювалось, що у 2012-2013 роках норми
і положення статті 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік та 2013 рік
відповідно.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VII
окремий порядок застосування норм і
положень статті 22 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" не встановлено.

Таким чином, положення статті 22 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" в редакції
підпункту 2 пункту 29 розділу II Закону
України від 28.12.2007 № 107-VI не підлягають
застосуванню у зв'язку з відновленням
дії попередньої редакції цієї норми,
зокрема, абзацу другого статті 22 у
редакції Закону України від 23.11.1995 №
456/95-ВР, абзацу третього статті 22 в
редакції Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України" від
24.06.2004 № 1889-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про визнання бездіяльності
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області щодо
невиплати йому з 01.01.2014 року пенсії в
розмірі визначеному ст. 22 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у розмірі 130% від
трьох з половиною мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком є
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню.

Суд вважає, що порушені права позивача
підлягають захисту шляхом зобов'язання
відповідача здійснити дії по виплаті
йому з 1 січня 2014 року пенсії в розмірі
визначеному ст. 22 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у розмірі 130% від трьох з
половиною мінімальних пенсій за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позовна вимога ОСОБА_1 щодо заборони
здійснювати дії по виплаті йому з 01.01.2014
року іншої пенсії ніж на підставі та у
розмірі визначеному ст. 22 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» є безпідставною і не
підлягає задоволенню з огляду на те, що
порушені права позивача відновлені
судом шляхом зобов'язання відповідача
здійснити дії по виплаті йому пенсії у
розмірі визначеному вказаною статтею.

Відповідно до ст. 256 КАС України суд
вважає за необхідне допустити негайне
виконання постанови суду в межах суми
платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 6, 11,17,69,70,71,86,158-161,163,256
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання і заборону
вчиняти певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області щодо
невиплати ОСОБА_1 з 01.01.2014 року пенсії в
розмірі визначеному ст. 22 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у розмірі 130% від
трьох з половиною мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов»язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити дії по виплаті
ОСОБА_1 пенсії в розмірі визначеному ст.
22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у розмірі 130% від
трьох з половиною мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 січня 2014 року.

Визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо призначення
ОСОБА_1 з 21.02.2014 року пенсії за вислугу
років.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

У відповідності до ст. 256 КАС України
допустити негайне виконання постанови
суду в частині стягнення суми за один
місяць.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Харківського
Апеляційного Адміністративного суду
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а особою, яка не брала
участь у справі, з моменту отримання
копії постанови.

Суддя: