Справа № 2а-444/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Справа № 18043/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів
Матковської З.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області на постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 17 жовтня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

01.11.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області (далі УПФУ) в якому просить
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити недоплачену як дитині війни
щомісячну державну соціальну 30%
надбавку, що передбачена ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», за період з січня 2006 року.

Постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 17 жовтня 2011
року позовні вимоги задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України „Про
соціальний захист дітей війни", за
період з 01.05.2010 року по 22.07.2011 року з
врахуванням виплачених сум. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни» передбачає, що фінансування
виплат по даному Закону проводиться із
Державного бюджету України, який
затверджується Верховною радою
України, а не із бюджету Пенсійного
фонду України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України, тому
будь-яких порушень законодавства з
боку відповідача не вбачається.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.3 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних міркувань.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є дитиною війни
та відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин мав право на
підвищення виплачуваної йому УПФУ
пенсії за віком.

Колегія судів не може погодитись з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови в задоволенні позову в частині
вимог за періоди із 01.01.2006 року по 30.04.2010
року з підстав пропуску шестимісячного
строку звернення до суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється 6-ти місячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач звернуся із позовом до суду
01.11.2010 року. Позивачем не наведено
поважності причин пропуску строку
звернення до суду за період до 30.04.2010
року.

Тому, пропуск шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для залишення без розгляду
позовних вимог за цей період, а не для
відмови у задоволенні таких позовних
вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нарахувати і виплатити підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 01.05.2010 року по 22.07.2011
року.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача за спірний
період у передбаченому ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» розмірі колегія суддів не
вбачає.

Таким чином, недотримання судом першої
інстанції процесуальних вимог закону
призвели до неправильного вирішення
справи за відповідними позовними
вимогами. Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм процесуального права,
а тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню, з прийняття нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1,3,4 ч.1
ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області задовольнити частково.

Постанову Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 17 жовтня 2011
року у справі № 2а-444/11 - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги в
періоди з 01.01.2006 року по 30.04.2011 року
включно залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області щодо невиплати на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 01.05.2010 року по 22.07.2011
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням
абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум за період з 01.05.2010 року
по 22.07.2011 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
С.М. Затолочний