Справа № 810/6331/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6331/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі Бібко
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області про скасування вимог про
сплату боргу та стягнення моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області про скасування вимог
про сплату боргу та стягнення
моральної шкоди - залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 31 січня 2003 року ОСОБА_3
зареєстрований виконавчим комітетом
Бориспільської міської ради Київської
області як фізична особа-підприємець.

Відповідно до Пенсійного посвідчення
Серія НОМЕР_1 позивач з 27 жовтня 2001 року
є пенсіонером за вислугу років.

Відповідачем сформовано вимоги від 03
грудня 2012 року № Ф-192 про сплату боргу в
сумі 3355,77 грн. та від 07 серпня 2013 року №
Ф-619 на суму 4549,80 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями
відповідача, позивач оскаржив їх в
судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» є,
зокрема: фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують
себе роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, літературною,
артистичною, художньою, освітньою або
викладацькою, а також медичною,
юридичною практикою, в тому числі
адвокатською, нотаріальною діяльністю,
або особи, які провадять релігійну
(місіонерську) діяльність, іншу подібну
діяльність та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - пенсіонер -
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримують пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Тобто, пенсіонером може вважатися
особа, яка отримує пенсію в порядку та
розмірі, передбаченому Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Враховуючи викладені вище положення
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про те, що,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
перебувають на спрощеній системі
оподаткування, та отримують пенсію,
призначену відповідно до інших законів
України, сплачують єдиний внесок за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальних
підставах.

Відповідно до статті 1-2 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" право на пенсійне
забезпечення на умовах цього Закону
мають звільнені зі служби: а) особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом; б) особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ України,
особи начальницького складу
податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту; в) особи із числа
військовослужбовців Збройних Сил,
інших військових формувань, органів
державної безпеки і внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР, Національної
гвардії України, Прикордонних військ
України, військ цивільної оборони
України; г) особи начальницького і
рядового складу державної пожежної
охорони, особи начальницького і
рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України; д) громадяни інших
держав із числа військовослужбовців
збройних сил та інших військових
формувань, утворених відповідно до
законодавства цих держав, які постійно
проживають в Україні, і відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, їх пенсійне
забезпечення здійснюється згідно із
законодавством держави, на території
якої вони проживають; е) особи,
зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону; є)
особи із числа військовослужбовців
строкової служби та члени сімей осіб
офіцерського складу, прапорщиків і
мічманів, військовослужбовців
надстрокової служби і військової
служби за контрактом та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, у передбачених цим Законом
випадках.

Відповідно до статті 5 цього Закону
призначення пенсій на підставах,
установлених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зазначає, що особам,
звільненим з військової служби, іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей може
призначатися (за їх бажанням) пенсія на
умовах і в порядку, передбачених
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому для обчислення
пенсій враховуються всі види грошового
забезпечення, що отримували зазначені
особи, які мають право на пенсію за цим
Законом, перед звільненням зі служби.

Згідно статті 7 Закону
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця
між розміром пенсії, на який особа має
право відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", і розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", яка
визначається в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України,
фінансується за рахунок коштів
державного бюджету.

Отже, як вбачається з зазначених норм
законодавства та матеріалів справи,
позивач отримує пенсію відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", а тому не відносить до категорії
осіб, звільнених від сплати за себе
єдиного внеску, що визначені ч. 4 статті
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність
оскаржуваних вимог відповідача від 03
грудня 2012 року № Ф-192 та від 07 серпня 2013
року № Ф-619, а тому відсутні підстави
для задоволення даного
адміністративного позову.

Таким чином обґрунтованою є позиція
суду першої інстанції щодо
протиправності вимоги позивача.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.