Справа № 2а-820/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Справа № 9104/87010/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 11
березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И
В :

03.02.2011 року позивач звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області, пізніше
позивач змінив позовні вимоги де
просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
перерахувати та виплачувати пенсію за
період з 13.07.2005 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року відповідно до вимог ст. ст. 50,
54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з одночасним її
збільшенням на 20% відповідно до вимог
ч.2 ст.6 Закону України «Про статус
гірських населених пунктів в Україні».

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 11
березня 2011 року позов задовольнено
частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1, як особі, віднесеній до
категорії І, інваліду IІI групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
державної пенсії в розмірі не менше 6
(шести) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком згідно
ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 13.07.2005 року по
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року з одночасним
її збільшенням на 20% відповідно до
вимог ч.2 ст.6 Закону України «Про статус
гірських населених пунктів в Україні»
з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що таке рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати оскаржувану постанову з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є інвалідом
третьої групи і віднесений до
категорії 1 осіб, що постраждали від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та має право на пенсію по інвалідності
на підставі ст. 54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров`ю на підставі
ст. 50 цього Закону.

Право позивача на одержання
пенсії для інваліда, щодо якого
встановлено зв»язок з Чорнобильською
катастрофою, відповідачем не
оспорюється та доказуванню не підлягає
у відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
інваліда ІІІ групи не може бути нижчою
як 6 мінімальних пенсій за віком, цією ж
нормою передбачено, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України
та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов`язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, а ст.50 та ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Позивач має статус особи, яка проживає
на території гірського населеного
пункту та має право на збільшення
допомоги на 20% відповідно до вимог ст. 5,
6 Закону України «Про статус гірських
населених пунктів в Україні».

Задовольняючи позовні вимоги судом
першої інстанції не враховано вимог с.
99 КАС України відповідно до якої, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач клопотання про поновлення
строку не подавав, поважності причин
пропуску строку не наводив, а тому
позов в частині вимог за межами
шестимісячного строку необхідно
залишити без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання тому, колегія суддів
приходить до висновку, що постанову
слід частково скасувати та прийняти
нову.

Керуючись ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202,
ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 11
березня 2011 року у справі № 2а-820/11
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок і виплату раніше
призначеної державної і додаткової
пенсії на користь ОСОБА_1 за період з
03.08.2010 року в розмірі визначеному
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», ч.2 ст.6 Закону України
«Про статус гірських населених пунктів
в Україні» та виплачених сум.

Адміністративний позов в частині вимог
за період з 13.07.2005 року по 31.12.2007 року та
з 22.05.2008 року по 02.08.2010 року залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п"ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Р.П.Сеник