Справа № 804/6507/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 травня 2014 р. Справа № 804/6507/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Рябчук О.С.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Амур-Нижньодніпровського районого
відділ Міністерства Внутрішніх справ
України у Дніпропетровській області в
особі лейтенанта Матаєва О.С.,
прокуратури Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

08 травня 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області в
особі лейтенанта Матаєва О.С.,
прокуратури Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська з вимогами:

- змусити прокуратуру АНД району м.
Дніпропетровська визнати недійсними
результати перевірки за зверненням
ОСОБА_1 та висновок за матеріалами ЖЕО
№ 654 АНД РВ ДМУ;

- змусити прокуратуру АНД району м.
Дніпропетровська поновити перевірку
за зверненням ОСОБА_1 та провести її
повною мірою згідно законодавства;

- змусити прокуратуру АНД району м.
Дніпропетровська внести відомості про
кримінальне правопорушення до ЄРДР та
визнати ОСОБА_1 потерпілим і порушити
кримінальну справу протиСтупак Л.М. за
фактом крадіжки напівпричепа та
особистих речей;

- змусити прокуратуру АНД району м.
Дніпропетровська витребувати відео з
камери спостереження, розташованої на
будинку біля місця злочину та
підрахувати майнові збитки;

- змусити керівника прокуратури АНД
району м. Дніпропетровська притягнути
до відповідальності за службову
недбалість прокурора Соскова Р.М.;

- змусити керівника АНД РВ ДМУ ГУМВС
України притягнути до
відповідальності за службову
недбалість лейтенанта Матаєва О.С.

Дослідивши матеріали позовної заяви,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції
Українидержава кожному гарантує право
на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідноіз ч.2 ст.4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всіпублічно -
правові спори, крім спорів, для яких
законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії або
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Правова позиція Верховного Суду
України з розгляду аналогічних справ
викладена в постанові від 24 квітня 2012
року №21-989во10 та полягає в наступному.

Законність процесуальних актів, дій чи
бездіяльності, вчинених при здійсненні
процесуальних повноважень, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за
процесуальною діяльністю поза межами
відповідного процесуального
регулювання є протиправним втручанням
у діяльність особи, наділеної в
установленому порядку процесуальними
правами, та є посяганням на її
процесуальну незалежність.

Повноваження органів прокуратури при
отриманні заяви про злочин визначені
нормами КПК. Заява про злочин є
процесуальним документом, а рішення
про порушення кримінальної справи чи
відмову в її порушенні є процесуальним
рішенням. Несвоєчасний розгляд такої
заяви чи її нерозгляд є процесуальною
бездіяльністю.

Процесуальні рішення, дії чи
бездіяльність осіб, які їх вчиняють,
перевіряються за нормами того процесу,
в межах якого вони вчиняються.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011
«здійснюючи перевірку заяв і
повідомлень про злочини, прокурор,
слідчий, орган дізнання діють до
порушення кримінальної справи, однак
вдаються до тих же способів і прийомів,
що й під час збирання доказів у
кримінальній справі. Отже,
правовідносини, що мають місце під час
розгляду заяв про злочини, за своєю
правовою природою є
кримінально-процесуальними. Тому
перевірка скарг на рішення, дії чи
бездіяльність вказаних суб'єктів
владних повноважень має відбуватися у
тому ж процесуальному порядку і тим же
судом, на який відповідно до закону
покладені повноваження щодо перевірки
й оцінки доказів у кримінальній справі,
тобто судом із розгляду кримінальних
справ. До того ж імперативний припис
пункту 2 частини третьої статті 17 КАС
України виключає юрисдикцію
адміністративних судів щодо справ, які
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

Зазначене обумовлює висновок, що
компетентним національним судом, до
юрисдикції якого належить розгляд
скарг щодо прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень стосовно
заяв і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини, є суд, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ.

Таким чином, Конституційний Суд
України вважає, що з метою реалізації
положень статті 55 Конституції України
та недопущення обмеження
конституційних прав і свобод людини і
громадянина у разі оскарження до суду
рішень, дій чи бездіяльності прокурора,
слідчого, органу дізнання стосовно
заяв і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини такі скарги
суди повинні розглядати аналогічно до
порядку оскарження до суду рішень і дій
прокурора, слідчого, органу дізнання,
встановленого КПК України.»

Згідно з ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинстваУкраїни
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивівнеоднаковогозастосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо: заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до наведених норм
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій.

З позовної заяви вбачається, що позивач
оскаржує бездіяльність посадових осіб
Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області та
прокуратури Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська щодо не
вчинення на підставі заяви позивача
про вчинений злочин певних
процесуальних дій, передбачених
Кримінально-процесуальним кодексом. В
зв'язку з зазначеним, позивач заявляє
позовні вимоги про зобов'язання
суб'єктів владних повноважень вчинити
встановлені нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України дії та притягнути до
відповідальності підлеглих посадових
осіб за не вчинення вказаних дій.

При цьому, повноваження відповідачів
при отриманні заяви, скарги про злочин,
проведенню слідчих дій в межах
досудового розслідування визначені
нормами Кримінально-процесуального
кодексу та не належать до
управлінської сфери.

Таким чином, оскарження рішень, дій або
бездіяльності органів досудового
розслідування та прокуратури в межах
кримінального провадження, досудового
розслідування, отримання заяв про
злочин має здійснюватися в порядку
кримінального судочинства до
місцевого загального суду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, 109, 165, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області в особі лейтенанта Матаєва О.С.,
прокуратури Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська про
зобов'язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
може бути оскаржена особою, яка подала
позовну заяву.

Апеляційна скарга подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі, якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя (підпис) О.С.
РябчукУхвала не набрала законної сили
станом на