Справа № 826/3101/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/3101/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю прокурора Дніпровського
району м. Києва Ільяшенка А.В.,

та представників сторін:

від позивача Огієнко О.Ф.,

від відповідача Слободян Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
Київський завод «Агромаш» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 03 квітня 2013 року у справі за
позовом першого заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва в
інтересах держави в особі Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку до відкритого
акціонерного товариства Київський
завод «Агромаш» про стягнення штрафних
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора
Дніпровського району м. Києва
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку з
позовом до відкритого акціонерного
товариства Київський завод «Агромаш»
про стягнення штрафу в сумі 17000,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
квітня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Відповідно до ст. 1832 КАС України справа
судом першої інстанції була розглянута
порядку скороченого провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв'язку з виявленими порушеннями на
ринку цінних паперів, уповноваженою
особою Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку 22.08.2012 року
було складено акт про правопорушення
на ринку цінних паперів від 22.08.2012
№1821-ЦД-1-Е, в якому зафіксовано
порушення ч.2 ст.20 Закону України «Про
акціонерні товариства», ст.6 Закону
України «Про цінні папери та фондовий
ринок» - не здійснено емітентом
переведення випуску акцій
документарної форми існування у без
документарну форму існування до 30.04.2011
та порушення п.5 ХVІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про акціонерні товариства» - не
приведення до 30.04.2011 статутів та
внутрішніх положень товариства у
відповідність із нормами Закону
України «Про акціонерні товариства»
внаслідок невиконання розпорядження №
807 від 12.08.2011 року про усунення порушень
законодавства про цінні папери (термін
виконання до 01.03.2012).

06.09.2012 року контролюючим органом
винесено постанову №1199-ЦД-1-Е про
накладення на відповідача штрафу в
розмірі 17000,00 грн. за невиконання
постанови.

Вказана постанова відповідачем
оскаржена не була, штраф не сплачено.

З метою забезпечення стягнення
несплаченого штрафу перший заступник
прокурора Дніпровського району м.
Києва звернувся до суду в інтересах
держави в особі Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що у зв'язку з відсутністю доказів
щодо оскарження постанови про
накладення санкцій за правопорушення
на ринку цінних паперів №1199-ЦД-1-Е від
06.09.2012 року та доказів сплати
відповідачем штрафу в розмірі 17000,00 грн.
у добровільному порядку, штраф повинен
бути стягнутий в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для накладення на
відповідача штрафу стало невиконання
товариством вимог розпорядження
відповідача № 807 від 12.08.2011 року про
усунення порушень законодавства про
цінні папери, а саме: п. 5 розділу XVII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про акціонерні
товариства», які полягають в тому, що
діяльність підприємства не приведена у
відповідність із Законом України «Про
акціонерні товариства», та ч. 2 ст. 20
закону України «Про акціонерні
товариства», ст. 6 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» у
зв'язку з не здійсненням переведення
випуску акцій документарної форми
існування у бездокументарну.

Правові засади здійснення державного
регулювання ринку цінних паперів та
державного контролю за випуском і
обігом цінних паперів та їх похідних в
Україні визначає Закон України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року
N 448/96-ВР (далі - Закон).

Положеннями Закону встановлено, що
державне регулювання ринку цінних
паперів - здійснення державою
комплексних заходів щодо
упорядкування, контролю, нагляду за
ринком цінних паперів та їх похідних та
запобігання зловживанням і порушенням
у цій сфері.

Відповідно до статті 3 Закону державне
регулювання ринку цінних паперів
здійснюється у таких формах: прийняття
актів законодавства з питань
діяльності учасників ринку цінних
паперів; регулювання випуску та обігу
цінних паперів, прав та обов'язків
учасників ринку цінних паперів; видача
ліцензій на здійснення професійної
діяльності на ринку цінних паперів та
забезпечення контролю за такою
діяльністю; заборона та зупинення на
певний термін (до одного року)
професійної діяльності на ринку цінних
паперів у разі відсутності ліцензії на
цю діяльність та притягнення до
відповідальності за здійснення такої
діяльності згідно з чинним
законодавством; реєстрація випусків
(емісій) цінних паперів та інформації
про випуск (емісію) цінних паперів;
контроль за дотриманням емітентами
порядку реєстрації випуску цінних
паперів та інформації про випуск
цінних паперів, умов продажу
(розміщення) цінних паперів,
передбачених такою інформацією;
створення системи захисту прав
інвесторів і контролю за дотриманням
цих прав емітентами цінних паперів та
особами, які здійснюють професійну
діяльність на ринку цінних паперів;
контроль за достовірністю інформації,
що надається емітентами та особами, які
здійснюють професійну діяльність на
ринку цінних паперів, контролюючим
органам; встановлення правил і
стандартів здійснення операцій на
ринку цінних паперів та контролю за їх
дотриманням; контроль за системами
ціноутворення на ринку цінних паперів;
контроль за діяльністю осіб, які
обслуговують випуск та обіг цінних
паперів; проведення інших заходів щодо
державного регулювання і контролю за
випуском та обігом цінних паперів.

Згідно ст. 5 Закону, державне
регулювання ринку цінних паперів
здійснює Національна комісія з цінних
паперів та фондового ринку. Інші
державні органи здійснюють контроль за
діяльністю учасників ринку цінних
паперів у межах своїх повноважень,
визначених чинним законодавством.

Положеннями статті 8 Закону
врегульовано, що Комісія має право,
зокрема, надсилати емітентам, особам,
які здійснюють професійну діяльність
на ринку цінних паперів, фондовим
біржам та саморегулівним організаціям
обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства, накладати
адміністративні стягнення, штрафні та
інші санкції за порушення чинного
законодавства на юридичних осіб та їх
співробітників, аж до анулювання
ліцензій на здійснення професійної
діяльності на ринку цінних паперів.

Відповідно до статті 11 Закону
Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку застосовує до
юридичних осіб фінансові санкції,
зокрема, за невиконання або
несвоєчасне виконання рішень
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку або розпоряджень,
постанов або рішень уповноважених осіб
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку щодо усунення
порушень законодавства на ринку цінних
паперів - у розмірі від тисячі до п'яти
тисяч неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про
акціонерні товариства» повне
найменування акціонерного товариства
українською мовою повинне містити
назву його типу (публічне чи приватне) і
організаційно-правової форми
(акціонерне товариство).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
акціонерні товариства» акціонерні
товариства за типом поділяються на
публічні акціонерні товариства та
приватні акціонерні товариства.

Згідно п. 5 р. XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про акціонерні товариства» статути
та внутрішні положення акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, підлягають
приведенню у відповідність із нормами
цього Закону не пізніше ніж протягом
двох років з дня набрання чинності цим
Законом.

Приведенням діяльності акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у відповідність
із цим Законом є здійснення таких дій:

1) внесення змін до статуту товариства,
які в тому числі передбачають зміну
найменування акціонерного товариства
з відкритого або закритого
акціонерного товариства на публічне
акціонерне товариство чи з відкритого
або закритого акціонерного товариства
на приватне акціонерне товариство за
умови, що кількість акціонерів на дату
внесення таких змін не перевищує 100
осіб, а також виконання всіх інших
вимог цього Закону у статуті
товариства;

2) приведення внутрішніх положень
товариства у відповідність із вимогами
цього Закону.

Датою приведення діяльності
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у
відповідність із вимогами цього Закону
є дата державної реєстрації змін до
статуту, які в тому числі передбачають
зміну найменування акціонерного
товариства з відкритого акціонерного
товариства на публічне або приватне
акціонерне товариство або закритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство.

Часткове виконання вимог абзацу
першого цього пункту не є виконанням
вимог цього Закону.

Приведення діяльності у відповідність
із нормами цього Закону, статутів та
внутрішніх положень акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у тому числі
зміна найменування акціонерних
товариств з відкритого або закритого
на публічне або приватне, не є
перетворенням та не потребує
застосування процедури припинення.

Згідно з ч. 2 ст. 20 закону України «Про
акціонерні товариства» усі акції
товариства є іменними. Акції товариств
існують виключно в бездокументарній
формі.

Зазначене положення відображено і в ч. 3
ст. 6 Закону України «Про цінні папери
та фондовий ринок».

Закон України «Про акціонерні
товариства» набув чинності 30.04.09 р.
(оприлюднено в офіційному виданні
«Урядовий кур'єр», 29.10.08 р. №202),
відповідно, вимоги п. 5 р. XVII «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону мали
бути виконані до 30.04.11 р. включно.

Згідно матеріалів справи позивач до
30.04.11 р. вимоги п. 5 р. XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону не
виконав, тоді як Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку
почала аналізувати виконання цих вимог
лише з серпня 2012 р., коли ці вимоги вже
мали бути виконані.

Пункт 5 р. XVII «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону чітко передбачає
момент приведення діяльності
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у
відповідність із вимогами цього Закону
- це дата державної реєстрації змін до
статуту, які в тому числі, передбачають
зміну найменування акціонерного
товариства з відкритого акціонерного
товариства на публічне або приватне
акціонерне товариство або закритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство.

Таким чином, непроведення позивачем
загальних зборів акціонерів
товариства з подальшими діями по
приведенню діяльності товариства у
відповідність до вимог Закону до 01.03.2012
року (термін для виконання
розпорядження) не може вважатися
виконанням вимог розпорядження.

Оскільки згідно п. 5 р. XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону прямо
передбачено не лише обов'язок
товариства привести свої статутні
документи до вимог Закону, а й
забезпечити їх державну реєстрацію, то
пояснення позивача щодо неможливості
провести державну реєстрацію змін з
незалежних від нього причин суд не
приймає до уваги.

На виконання вимог Закону та
розпорядження позивач як емітент мав
організувати свою роботу таким чином,
щоб вчасно виконати п. 5 р. XVII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про державне регулювання
ринку цінних паперів в Україні»
Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку застосовує до
юридичних осіб фінансові санкції за
невиконання або несвоєчасне виконання
рішень Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку або
розпоряджень, постанов або рішень
уповноважених осіб Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку щодо усунення порушень
законодавства на ринку цінних паперів -
у розмірі від тисячі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, відповідачем правомірно
застосовано до позивача санкції у
вигляді накладення штрафу за
правопорушення на ринку цінних
паперів.

Відповідно до частини першої та другої
статті 11 Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні» рішення Національної комісії
з цінних паперів та фондового ринку про
накладення штрафу може бути оскаржено
в суді. У разі несплати штрафу протягом
15 днів примусове стягнення штрафів
здійснюється на підставі відповідного
рішення суду за позовом Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку.

Виходячи з того, що позивачем
постанову про накладення штрафу не
оскаржено, а штраф не сплачено, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 183-2, 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства Київський
завод «Агромаш» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення (ч. 5 ст. 254 КАС України) та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
19.05.2014 року

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.