Справа № 2а-1970/2115/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 120979/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

за участю представника відповідача
Рацина Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги ОСОБА_2, Бучацької міжрайонної
державної податкової інспекції
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Бучацької міжрайонної державної
податкової інспекції Тернопільської
області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Бучацької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області, в
якому просив стягнути з Бучацької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області
заборгованість по заробітній платі
(грошовій винагороді) за надурочні
роботи в святкові та неробочі дні в
розмірі 16654,16 грн., стягнути середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку згідно ст. 117
КЗпП України у розмірі 29975,67 грн. та
стягнути компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати у розмірі 9960,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що при звільненні з Бучацької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області йому
не було нараховано та невиплачено
компенсацію за години чергування на ДП
«Бучацький мальтозний завод», у період
з 01.04.2006 р. по 21.09.2009 р., в загальній сумі
16654,16 грн. Крім того, вважає, що йому
підлягає до стягнення з відповідача 9960
грн. - компенсації за порушення
встановлених термінів виплати
заробітної плати відповідно до
Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
грудня 1997 року № 1427 та 29975,67 грн.
середнього заробітку за період з 08.06.2011
року по 01.04.2011 року на підставі ст. 117
КЗпП України.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року позов задоволено
частково:стягнено з Бучацької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області на
користь ОСОБА_2 заборгованість по
заробітній платі(грошовій винагороді)
за надурочні роботи в святкові та
неробочі дні в розмірі 16654,16 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанова мотивована тим, що
чергування позивача в надурочні,
святкові та неробочі дні на
контрольному посту ДП «Бучацький
мальтозний завод» підтверджена
належними доказами, довідкою спільної
перевірки прокуратури Бучацького
району та міжрайонним
контрольно-ревізійним відділом в
Бучацькому та Монастириському районах.
Згідно з ч. 4 ст. 106 КЗпП України
компенсація надурочних робіт шляхом
надання відгулу не допускається, а тому
позивачу необхідно було нарахувати
грошову компенсацію за надурочні
роботи, в святкові та неробочі дні.

Разом з тим, на момент звільнення з
ОСОБА_2 було проведено розрахунок у
повному обсязі, та спору про належні і
нараховані розміри сум при звільненні
між позивачем та відповідачем не було,
а тому позовні вимоги позивача, в
частині стягнення середнього
заробітку, не підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції залишив без
задоволення позовні вимоги в частині
стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, оскільки на момент
звільнення позивача з Бучацької МДПІ,
заборгованості по нарахованій, але не
виплаченій заробітній платі перед
позивачем не було.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2, вважає що вона
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Бучацька міжрайонна
державна податкова інспекція
Тернопільської області подала
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційних скарг, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
Бучацької міжрайонної державної
податкової інспекції Тернопільської
області слід задовольнити, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом Бучацької МДПІ №20-о від 07.06.2010
року ОСОБА_2 звільнено з посади
старшого державного податкового
інспектора відділу оподаткувань
юридичних осіб Бучацької міжрайонної
державної податкової інспекції
Тернопільської області .На день
звільнення з ОСОБА_2 було проведено
повний розрахунок. Проте при
розрахунку не була нарахована та
виплачена грошова компенсація за
години чергування на ДП «Бучацький
мальтозний завод».

Згідно з частиною 1 статті 52 КЗпП
України для працівників
установлюється п'ятиденний робочий
тиждень з двома вихідними днями. При
п'ятиденному робочому тижні тривалість
щоденної роботи (зміни) визначається
правилами внутрішнього трудового
розпорядку або графіками змінності,
які затверджує власник або
уповноважений ним орган за погодженням
з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником)
підприємства, установи, організації з
додержанням установленої тривалості
робочого тижня (статті 50 і 51).

Відповідно до частини 1 статті 67 КЗпП
України при п'ятиденному робочому
тижні працівникам надаються два
вихідних дні на тиждень, а при
шестиденному робочому тижні - один
вихідний день.

У Бучацькій МДПІ було запроваджено
п'ятиденний робочий тиждень,
тривалість якого становила 40 днів,
вихідні дні - субота та неділя.

Згідно зі статтею 71 КЗпП України робота
у вихідні дні забороняється. Залучення
окремих працівників до роботи у ці дні
допускається тільки з дозволу
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
підприємства, установи, організації і
лише у виняткових випадках, що
визначаються законодавством в частині
другій цієї статті.

Залучення окремих працівників до
роботи у вихідні дні допускається в
таких виняткових випадках: 1) для
відвернення або ліквідації наслідків
стихійного лиха, епідемій, епізоотій,
виробничих аварій і негайного усунення
їх наслідків; 2) для відвернення
нещасних випадків, які ставлять або
можуть поставити під загрозу життя чи
нормальні життєві умови людей,
загибелі або псування майна; 3) для
виконання невідкладних, наперед не
передбачених робіт, від негайного
виконання яких залежить у дальшому
нормальна робота підприємства,
установи, організації в цілому або їх
окремих підрозділів; 4) для виконання
невідкладних
вантажно-розвантажувальних робіт з
метою запобігання або усунення простою
рухомого складу чи скупчення вантажів
у пунктах відправлення і призначення.

Залучення працівників до роботи у
вихідні дні провадиться за письмовим
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.

Компенсація за роботу у вихідний день
передбачена статтею 72 КЗпП України,
відповідно до якої робота у вихідний
день може компенсуватися, за згодою
сторін, наданням іншого дня відпочинку
або у грошовій формі у подвійному
розмірі. Оплата за роботу у вихідний
день обчислюється за правилами статті
107 цього Кодексу.

Статтею 73 КЗпП України встановлені
святкові та неробочі дні. Згідно з
частинами 3 та 4 цієї статті у святкові
та неробочі дні допускаються роботи,
припинення яких неможливе через
виробничо-технічні умови (безперервно
діючі підприємства, установи,
організації), роботи, викликані
необхідністю обслуговування
населення. У ці дні допускаються роботи
із залученням працівників у випадках
та в порядку, передбачених статтею 71
цього Кодексу. Робота у зазначені дні
компенсується відповідно до статті 107
цього Кодексу.

Відповідно до статті 107 КЗпП України
робота у святковий і неробочий день
оплачується у подвійному розмірі: 1)
відрядникам - за подвійними відрядними
розцінками; 2) працівникам, праця яких
оплачується за годинними або денними
ставками, - у розмірі подвійної
годинної або денної ставки; 3)
працівникам, які одержують місячний
оклад, - у розмірі одинарної годинної
або денної ставки зверх окладу, якщо
робота у святковий і неробочий день
провадилася у межах місячної норми
робочого часу, і в розмірі подвійної
годинної або денної ставки зверх
окладу, якщо робота провадилася понад
місячну норму. Оплати у зазначеному
розмірі провадиться за години,
фактично відпрацьовані у святковий і
неробочий день. На бажання працівника,
який працював у святковий і неробочий
день, йому може бути наданий інший день
відпочинку.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про
оплату праці» визначено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
забезпечити достовірний облік
виконуваної працівником роботи і
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці у встановленому порядку.

Наказом Міністерства статистики
України №253 від 9 жовтня 1995 «Про
затвердження типових форм первинного
обліку» (чинного до 1 січня 2009 року)
встановлено, що облік використання
робочого часу здійснюється за кожну
зміну в табелі, який відкривається
щомісячно на працюючих цеху (відділу),
дільниці тощо. Табель являє собою
іменний список працівників цеху
(відділу), дільниці тощо та ведеться
окремо по категоріях, а в межах
категорій працюючих - в порядку
табельних номерів або алфавітному
порядку. Табель складається (готується)
за два - три дні до початку
розрахункового періоду на підставі
табеля за минулий місяць. Записи в
табель на підставі належно оформлених
документів по обліку особового складу:
наказу (записок) про прийом,
переведення, звільнення. Облік явок на
роботу та використання робочого часу
здійснюється в табелі або методом
суцільної реєстрації, а саме: відмітки
всіх прибулих, які запізнилися, і т. д.
або шляхом реєстрації тільки відхилень
(неявок, запізнень і т. д.). Табелі обліку
використання робочого часу та
розрахунку заробітної плати форми №№
П-12 та П-13 застосовуються для обліку
використання робочого часу всіх
категорій працюючих, для контролю за
дотриманням працюючими встановленого
режиму робочого часу, для отримання
даних про відпрацьований час,
розрахунку заробітної плати, а також
для складання статистичної звітності з
праці. Складаються в одному примірнику
уповноваженою на те особою. Після
відповідного оформлення передаються в
бухгалтерію. Відмітки у табелі про
причини неявок на роботу чи про
фактично відпрацьований час, про
роботу в надурочний час чи інші
відхилення від нормальних умов роботи
повинні бути зроблені тільки на
підставі документів, оформлених
належним чином (листок
непрацездатності і т. п.).

З 1 січня 2009 року наказом Державного
комітету статистики України «Про
затвердження типових форм первинної
облікової документації зі статистики
праці» №489 від 5 грудня 2008 року
запроваджена нова форма №П-5 табеля
обліку використання робочого часу, яка
передбачає відображення режиму роботи
та відпочинку працівників.

З огляду на викладене, кількість годин,
відпрацьованих у вихідні та святкові
дні, відображається у табелі у
відповідній графі і підлягають оплаті
додатково.

Як вбачається з табелів робочого часу
працівників за період з 01.04.2006 року по
01.10.2009 року та встановлено судом першої
інстанції, дані у вказаних табелях щодо
фактично відпрацьованого позивачем
часу у святкові і неробочі дні
відсутні. В табелях обліку робочого
часу фіксувався робочий час, що не
перевищував 40 годин на тиждень.

Отже, ОСОБА_2 на контрольному посту ДП
«Бучацький мальтозний завод»
здійснював чергування, а не виконував
роботу, пов'язану із виконанням своїх
службових обов'язків. За чергування на
ДП «Бучацький мальтозний завод»
ОСОБА_2 надавались дні
відпочинку(відгули), що
підтверджується прошитим та
пронумерованим журналом відгулів.

Крім того, закриття адміністративної
справи про адміністративні
правопорушення відносно ОСОБА_3 - в.о.
начальника Бучацької МДПІ, свідчить
про те, що ведення табелю робочого часу
працівників здійснювався належним
чином з дотриманням вимог
законодавства про працю.(а.с.44).

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бучацької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області
задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року у справі № 2а-1970/2115/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий : Судді : О.Б. Заверуха
О.М. Гінда В.В.
Ніколін