Справа № 805/5645/14
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 805/5645/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного

управління
Міндоходів у Донецькій області

до відділу державної
виконавчої служби

Краматорського
міського управління юстиції

про визнання дій
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження

протиправними,
скасування постанови про відмову у
відкритті

виконавчого
провадження від 11 квітня 2014 року ВП №
42906711,

зобов'язання прийняти
до виконання вимогу про стягнення
недоїмки

№ Ф-8-25У від 07 березня
2014 року

Державна податкова інспекція у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (надалі
- позивач) звернулася до суду із позовом
до відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції (надалі - відповідач) про
визнання дій щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження
протиправними, скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 11 квітня 2014 року ВП №
42906711, зобов'язання прийняти до
виконання вимогу про стягнення
недоїмки № Ф-8-25У від 07 березня 2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначає, що відповідно до статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
позивачем винесено вимогу № Ф-8-25У від 07
березня 2014 року про сплату недоїмки з
єдиного соціального внеску стосовно
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Оскільки вимога, прийнята органом
доходів і зборів є виконавчим
документом, позивач разом із заявою про
відкриття виконавчого провадження
направив її на адресу відповідача.

Проте, 11 квітня 2014 року відповідачем
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
посиланням на пункт 4 частини 1 статті 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач зазначає, що відповідно
до вищенаведеної норми права державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення, однак державний
виконавець незаконно відмовив у
відкритті виконавчого провадження.

Крім того, всупереч частини 2
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» до постанови про відмову
у відкритті виконавчого провадження не
було додано оригінал виконавчого
документа. Листом від 24 квітня 2014 року
позивач звернувся до відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції з
проханням надіслати оригінал вимоги №
Ф-8-25У від 07 березня 2014 року, однак
відповідач проігнорував вказане
прохання.

Представник позивача надав до
канцелярії суду 13 травня 2014 року заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, заперечень
не надав, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином - телефонограмою.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

На підставі наведеної норми, а також
врахувавши клопотання позивача, суд
прийшов до висновку про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції було направлено на виконання
вимогу № Ф-8-25У від 07 березня 2014 року про
сплату недоїмки з єдиного соціального
внеску в розмірі 12123,48 гривень з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (а.с.
3) разом із заявою про примусове
виконання від 08 квітня 2014 року №
7347/10/05/15-25-012, які були отримані
відповідачем 09 квітня 2014 року, про що
свідчить штамп вхідної кореспонденції
на заяві (а.с. 4).

Постановою від 11 квітня 2014 ВП № 42906711
року відповідачем було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
посиланням на пункт 4 частини 1 статті 26
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 6).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№ 606-ХІУ примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

За приписами частини 4 статті 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вимога,
винесена органом доходів і зборів про
сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Згідно частини 5 вказаної статті
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
вимога органу доходів і зборів про
сплату недоїмки або рішення суду щодо
стягнення суми недоїмки виконується
державною виконавчою службою в
порядку, встановленому законом.

Дана стаття цілком узгоджується з
приписами пункту 8 частини 2 статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження», згідно з яким, відповідно
до цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, як рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Отже, вимога про сплату недоїмки з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
відповідно до приписів зазначених
законів є виконавчим документом.

Відповідно до статті 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Державний виконавець вправі провадити
виконавчі дії щодо виявлення та
звернення стягнення на кошти, які
перебувають на рахунках та вкладах
боржника у банках чи інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах на території,
на яку поширюється юрисдикція України.

За приписами статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема місце проживання чи
перебування фізичних осіб.

Судом встановлено, що у вимозі позивача
від 07 березня 2014 року вказано місце
проживання боржника, а саме: 84308,
Донецька область. м. Краматорськ, вул.
Ляпідевського, буд. 18. Дана адреса
боржника вказана також у заяві про
примусове виконання від 08 квітня 2014
року. Також у заяві вказано рахунки
боржника, відкриті у банківських
установах.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 26
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

Боржник знаходиться на території м.
Краматорська, вимога про сплату
недоїмки підвідомча відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції у
розумінні статті 21 Закону України «Про
виконавче провадження», тому винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) є неправомірним з боку
відповідача та суперечить пункту 4
частини 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження», на який
послався державний виконавець у
спірній постанові.

Інших даних стосовно боржника
відповідачем не надано.

У зв'язку з зазначеними вище
підставами, оскаржувана постанова
винесена незаконно та необґрунтовано,
та не узгоджується з вимогами Закону
України «Про виконавче провадження».

З зазначених підстав позов державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є обґрунтованим
нормами Закону України «Про виконавче
провадження» та Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про те, що наявними в
матеріалах справи документами
підтверджено неправомірність дій
стосовно винесення оскаржуваної
постанови.

З урахуванням зазначеного та
враховуючи принципи частини 1 ст. 71 КАС
України, згідно яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд дійшов висновку, що позивачем
доведено неправомірність дій з боку
відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції, тому позовні вимоги державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області підлягають
задоволенню.

З огляду на наведене, на підставі
положень Закону України «Про виконавче
провадження» та на підставі ст.ст. 2, 3,
8-11, 40, 71, 94, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
визнання дій щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження
протиправними, скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 11 квітня 2014 року ВП №
42906711, зобов'язання прийняти до
виконання вимогу про стягнення
недоїмки № Ф-8-25У від 07 березня 2014 року -
задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Савельєва Я.Д. щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження за
вимогою державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про стягнення недоїмки № Ф-8-25У
від 07 березня 2014 року протиправними.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 11 квітня 2014 року ВП №
42906711.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції прийняти
до виконання вимогу державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про стягнення
недоїмки № Ф-8-25У від 07 березня 2014 року.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
14 травня 2014 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Голубова Л.Б.