Справа № 816/4324/13-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4324/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представника позивача - Лаврука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "АВМ" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "АВМ"
(далі - ТОВ "ТД "АВМ", позивач) звернулось
до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції (далі -
Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про
скасування податкового
повідомлення-рішення №/504 від
13.03.2013.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.08.2013,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013,
позовні вимоги ТОВ "ТД "АВМ" задоволено,
скасовано податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ №/504 від 13.03.2013.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17.03.2014 судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
задоволено, а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014
справу №816/4324/13-а прийнято до
провадження Полтавського окружного
адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що викладений Кременчуцькою
ОДПІ в акті перевірки №1528/15.2-08/38052935 від
18.02.2013 висновок про несвоєчасну сплату
товариством узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 115609,00 грн, є
необґрунтованим та протиправним.
Вказував на те, що контролюючим органом
по одним і тим самим взаємовідносинам з
приводу декларування податкового
кредиту у початковому розмірі 116482,00 грн
товариство вже було притягнуте до
відповідальності згідно податкових
повідомлень-рішень від 06.09.2012 №/138
та №/1342, а відтак прийняття
податкового повідомлення-рішення від
13.03.2013 №/504 є незаконним. З огляду
на це, вказане рішення підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в ході
судового розгляду справи заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях
№1937/10/16-08/10 від 25.07.2013 та додаткових
поясненнях б/н від 14.08.2013 (а.с. 54-56). В
судове засідання 07.05.2014 відповідач явку
свого уповноваженого представника не
забезпечив, будучи належно
повідомленим про дату, час та місце
судового розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "ТД "АВМ"
(ідентифікаційний код 38052935) 06.02.2012
зареєстроване як юридична особа, номер
запису про державну реєстрацію
№0008066 (а.с. 151). Позивач перебуває
на обліку в якості платника податків в
Кременчуцькій ОДПІ.

18.02.2013 Кременчуцькою ОДПІ проведено
перевірку своєчасності сплати податку
на додану вартість ТОВ "ТД "АВМ" за
травень 2012 року.

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами перевірки
контролюючим органом 18.02.2013 складено
акт №1528/15.2-08/38052935 (а.с. 176 зі звороту), в
якому зафіксовано порушення позивачем
вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України, а саме, перевіркою
встановлено несвоєчасну сплату
узгодженої суми податку на додану
вартість у розмірі 115609,00 грн (граничний
строк сплати - 19.07.2012, фактично сплачено
- 20.07.2012).

На підставі акта перевірки
№1528/15.2-08/38052935 від 18.02.2013, Кременчуцькою
ОДПІ 13.03.2013 прийнято податкове
повідомлення-рішення №/504, яким до
позивача застосовано штрафну
(фінансову) санкцію у розмірі 11538,55 грн
за несвоєчасну сплату ним суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 115385,51
грн (а.с. 176).

За наслідками оскарження вказаного
податкового повідомлення-рішення в
адміністративному порядку до ДПС у
Полтавській області та Міністерства
доходів і зборів України, скарги
позивача залишені без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення від
13.03.2013 №/504 - без змін (а.с. 9-15).

Надаючи оцінку спірному податковому
повідомленню-рішенню, суд виходить з
наступного.

Як слідує з матеріалів справи,
приймаючи податкове
повідомлення-рішення від 13.03.2013
№/504 контролюючий орган виходив з
того, що ТОВ "ТД "АВМ" було подано до
Кременчуцької ОДПІ уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2012 року №
від 20.06.2012, яким збільшено позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на 116482,00 грн та, відповідно,
суму податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті до бюджету на суму
116482,00 грн.

Зазначена сума податкового
зобов'язання в розмірі 116482,00 грн не
сплачена ТОВ "ТД "АВМ", а погашена за
рахунок поданої декларації з ПДВ за
травень 2012 року № від 20.06.2013, в
якій платником задекларовано суму
від'ємного значення в рядку 20.1 (у
зменшення суми податкового боргу з
податку на додану вартість) в розмірі
116705,00 грн.

Також ТОВ "ТД "АВМ" 19.07.2012 подано до
контролюючого органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за травень 2012 року. Цим
розрахунком підприємством самостійно
зменшено суму податкового кредиту на
115609,00 грн, чим, на думку відповідача,
автоматично збільшено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість за вказаний період на 115609,00
грн.

На момент подання уточнюючого
розрахунку до декларації з податку на
додану вартість по декларації за
травень 2012 року станом на 19.07.2012 в
обліковій картці особового рахунку
платника рахувалась переплата в сумі
223,49 грн (116705,00 грн - 116482,00 грн), а решта
нарахованої суми набула статусу
податкового боргу в сумі 115385,51 грн.
Погашення недоїмки відбулося 20.07.2012
шляхом сплати платіжним дорученням №123
від 20.07.2012 в сумі 7564,00 грн та шляхом
погашення за рахунок подання
декларації за червень 2012 року №
від 20.07.2012 із задекларованою сумою в
погашення податкового боргу (р. 20.1) в
сумі 108424,00 грн.

Враховуючи, що уточнюючий розрахунок
за травень 2012 року позивачем подано
19.07.2012, то сплатити уточнену в ньому
суму відповідно до приписів абзацу 1
пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу
України ТОВ "ТД "АВМ" повинно було не
пізніше 18.07.2012.

Таким чином, оскільки перевіркою
своєчасності сплати ТОВ "ТД "АВМ"
податку на додану вартість за травень
2012 року, що оформлена актом
№1528/15.2-08/38052935 від 18.02.2013, встановлено
порушення термінів розрахунку з
бюджетом у зв'язку з несвоєчасною
сплатою узгодженої суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, контролюючий орган вважає
прийняте ним податкове
повідомлення-рішення правомірним та
таким, що не підлягає скасуванню.

Суд не погоджується з даним висновком
Кременчуцької ОДПІ з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Абзацом 3 пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті: а) або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Положеннями статті 109 Податкового
кодексу України передбачено, що
вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Виходячи з аналізу вказаних правових
норм можливо зробити висновок, що якщо
платник податків подав уточнюючий
розрахунок з податку на додану
вартість, в якому задекларував до
сплати суму податкового зобов'язання
(недоплату), але несвоєчасно сплатив
задекларовану в ньому суму податкового
зобов'язання (до 30 календарних днів), то
до такого платника застосовується
штраф у розмірі 10% погашеної суми
податкового боргу.

Так, судом встановлено, що 20.06.2012 ТОВ "ТД
"АВМ" подано до Кременчуцької ОДПІ
податкову декларацію з ПДВ за травень
2012 року (а.с. 181-183), у рядку 19 якої
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9)
у розмірі 116705,00 грн. Водночас, вказана
сума у розмірі 116705,00 грн була
відображена платником також у рядку 20.1
зазначеної декларації, як сума
від'ємного значення різниці поточного
звітного (податкового) періоду, що
підлягає зарахуванню у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість.

Як пояснив представник ТОВ "ТД "АВМ",
відображення суми у розмірі 116705,00 грн в
рядку 20.1 податкової декларації з ПДВ за
травень 2012 року здійснено бухгалтером
товариства помилково, оскільки останнє
не мало наміру зараховувати вказане
від'ємне значення травня 2012 року у
зменшення суми податкового боргу з ПДВ.

19.07.2012 ТОВ "ТД "АВМ" подано до
контролюючого органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за травень 2012 року (а.с. 184-187),
згідно якого позивачем самостійно
зменшено суму податкового кредиту за
травень 2012 року на 115609,00 грн. Відповідач
вважає, що вказаним позивачем
автоматично збільшено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість за вказаний період на 115609,00
грн.

Досліджуючи поданий позивачем
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
травень 2012 року, судом встановлено, що
в розділі ІІІ "Розрахунки з бюджетом" в
рядку 19 ТОВ "ТД "АВМ" задекларовано
залишок від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду в сумі
1096,00 грн, який розраховано наступним
чином: 194050,00 грн (дозволений податковий
кредит травня 2012 року /рядок 17
декларації з ПДВ за травень 2012 року/) -
115609,00 грн (сума зменшення податкового
кредиту за травень 2012 року) = 78441,00 грн
(уточнений податковий кредит травня 2012
року згідно уточнюючого розрахунку).
Враховуючи задекларовану у декларації
з ПДВ за травень 2012 року суму
податкового зобов'язання (рядок 9) в
розмірі 77345,00 грн, позивачем
розраховано від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту травня 2012
року в сумі 1096,00 грн (77345,00 грн - 78441,00 грн).

Таким чином, в поданому 19.07.2012
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
травень 2012 року ТОВ "ТД "АВМ" в рядку 25 не
декларувалась сума податкового
зобов'язання з ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет. В
зв'язку з цим, висновок Кременчуцької
ОДПІ про автоматичне збільшення ТОВ "ТД
"АВМ" податкового зобов'язання з ПДВ за
травень 2012 року в зв'язку з поданням
уточнюючого розрахунку є
безпідставним. Відтак помилковим є і
твердження відповідача про
несвоєчасне погашення позивачем суми
узгодженого грошового зобов'язання в
розмірі 115609,00 грн, оскільки узгодженою
сумою грошового зобов'язання
відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України
вважається така сума, яка самостійно
зазначена платником податків у
податковій декларації або уточнюючому
розрахунку, чого позивачем у даній
справі зроблено не було, так як грошове
зобов'язання, яке б підлягало сплаті за
травень 2012 року, останнім в уточнюючому
розрахунку не декларувалось.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про відсутність в діях ТОВ "ТД
"АВМ" порушення пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, та як
наслідок про неправомірність
застосування контролюючим органом до
товариства штрафних фінансових
санкцій у розмірі 11538,55 грн податковим
повідомленням-рішення від 13.03.2013
№/504.

Окрім цього, судом враховано, що
правомірність включення позивачем до
складу податкового кредиту
відповідного податкового періоду ПДВ у
розмірі 116482,00 грн підтверджена
постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 у
справі №816/111/13-а за адміністративним
позовом ТОВ "ТД "АВМ" до Кременчуцької
ОДПІ про скасування податкових
повідомлень-рішень, що набрала
законної сили 16.05.2013 (а.с. 171-173).

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду
справи правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення
№/504 від 13.03.2013 не довів, а відтак
позовні вимоги ТОВ "ТД "АВМ" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Зважаючи на те, що податкове
повідомлення-рішення є правовим актом
індивідуальної дії, та згідно частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі його
неправомірності, визнається судом
протиправним і скасовується, суд
вважає за необхідне, згідно частини 2
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вийти за межі
позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення та
визнати протиправними і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ №/504 від 13.03.2013.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Підпунктом 3 частини 9 Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України встановлено, що у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відображає в обліку
відповідні бюджетні зобов'язання
розпорядника бюджетних коштів, з вини
якого виникли такі зобов'язання.
Погашення таких бюджетних зобов'язань
здійснюється виключно за рахунок
бюджетних асигнувань цього
розпорядника бюджетних коштів.
Одночасно розпорядник бюджетних
коштів зобов'язаний привести у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "АВМ" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції №/504 від 13
березня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "АВМ" (ідентифікаційний код 38052935)
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 115,40 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 12
травня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава