Справа № 269/562/14-а
Суддя: Мельник Ю. А.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/269/53/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

7 травня 2014 року Совєтський районний
суд м.Макіївки Донецької області в
складі:

головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Ніколаєві А.А.

за участю представника відповідача
Мірза Т.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
12.02.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що перебуває на обліку в Управлінні ПФУ
в Совєтському районі м.Макіївки та
отримує пенсію за віком, зазначивши, що
вона віднесена до категорії дітей
війни, тому відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» має право з 2014 року на доплату до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Доплата до пенсії
нараховувалась і сплачувалась
відповідачем не у належному розмірі,
чим були порушені її права, оскільки
Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» не встановлений інший розмір
доплати, ніж той, який закріплений в
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». В Законах України
«Про Державнйи бюджет на 2011 рік», «Про
державний бюджет на 2012 рік», «Про
державний бюджет на 2013 рік» розмір
надбавки доплати дітям війни
встановлювався Кабінетом Міністрів
України, проте зазначені закони діяли
протягом 2011-2013 років. Просить визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача щодо непроведення
перерахунку підвищення до пенсії як
дитині війни з 01.01.2014 року та
зобов'язати Управління ПФУ в
Совєтському районі м.Макіївки
Донецької області здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни, починаючи з
01.01.2014 року, з урахуванням фактично
здійснених виплат. /а.с.2-4/

В позовній заяві позивач просить
розглянути справу у її відсутності у
зв'язку з похилим віком та станом
здоров'я.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, надавши суду письмові
заперечення по суті справи. Відповідно
до заперечень відповідача, УПФУ в
Совєтському районі м. Макіївки позовні
вимоги позивача не визнає, посилаючись
на той факт, що позивач дійсно
перебуває на обліку у відповідача,
отримуючи пенсію за віком. Враховуючи,
що Кабінет Міністрів України визначає
розмір соціальної доплати за ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в межах фінансових
ресурсів на 2014 бюджетний рік, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає. На виконання зазначеного закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову від 28.12.2011 року №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
згідно пункту 4 цієї постанови
встановлено, що дітям війни до пенсії
надбавка, встановлена статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» провадиться в розмірі 7
відсотків від прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність. З 01.01.2014 року
підвищення до пенсії позивачу
провадиться встановленому цією
постановою розмірі 61.88 гривень і
фінансується за рахунок Державного
бюджету. Враховуючи, що згідно рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2012
від 25.01.2012 року Кабінет Міністрів має
всі достатні правові підстави
врегулювати здійснення соціальних
виплат та допомоги в межах фінансових
ресурсів, передбачених Законом України
«Про Державний бюджет на 2014 рік».
Положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовується в порядку та розмірах,
вставлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджету на 2014 рік..

Враховуючи вимоги позивача, заслухавши
пояснення відповідача, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив
наступне.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Згідно частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» до
дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
відноситься до категорії дітей війни,
що підтверджується посвідченням,
виданим на ім'я позивача /а.с.27/.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

На підставі ст. 7 зазначеного Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та Законом України
«Про Державний бюджет на 2008 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цими законами, на 2007
та 2008 роки було зупинено, зокрема, дію
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Поряд з цим, 09.07.2007 року Конституційним
Судом України у справі № 1-29/2007 (справа
про соціальні гарантії громадян)
ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно
до якого, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема,
п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» №489-V від
19.12.2006 року, а також Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008 положення пункту 28
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року щодо внесення змін до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Конституційний Суд України відзначив,
що положеннями Закону України про
Державний бюджет України не можуть
скасовуватися чи змінюватися обсяги
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій громадян, передбачених іншими
законами України, не можуть вноситися
зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання
відносин, що є предметом інших законів
України.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до
22.07.2011 року спірні відносини
регулювалися відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції Закону, яка діяла до 01
січня 2007 року, відповідно до якої дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статей 5 та 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян на
2013 рік делеговано Кабінету Міністрів
України.

В 2013 році порядок та розмір виплат
«дітям війни» визначалися постановою
Кабінету Міністрів України №1381 від
28.12.2011 року, якою визначено розмір
підвищення «дітям війни» 7%
прожиткового мінімуму, встановлено
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Саме в такому розмірі здійснював
позивач нарахування та виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії як «дитині війни»
в 2013 році.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» діяли
протягом бюджетного року та
закінчилися 31.12.2013 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлено
обмеження щодо виплат підвищення до
пенсії «дітям війни», не внесено змін
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», тому з 01.01.2014 року
діють положення ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
відповідно до якої дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Таким чином, суд відхиляє посилання
представника відповідача на
необхідність застосування до спірних
правовідносин положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.12.2011
року №1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», бо вищу
юридичну силу над підзаконними актами,
яким є зазначена Постанова КМУ № 1381,
мають закони, яким є Закон України «Про
соціальний захист дітей війни».

Також суд визнає, що посилання
представника відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Позивач ОСОБА_2 зверталась до
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м.Макіївки 22.01.2014
року з письмовою заявою про проведення
перерахунку пенсії у відповідності ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» /а.с.28/, при цьому
відповідач надав письмово мотивовану
відмову в перерахунку пенсії /а.с.29/.
Тому посилання відповідача в пункті 3
письмових заперечень щодо відсутності
публічно-правового спору є
безпідставними.

На підставі переліченого при
визначенні розміру доплати до пенсії
дитині війни слід керуватися розміром
надбавки, визначеним саме у ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», внаслідок чого розмір пенсії
позивачу з 1 січня 2014 року повинен
підвищуватись на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
з якою мінімальна пенсія за віком
дорівнює розміру, визначеному законом,
прожиткового мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» прожитковий мінімум
застосовується, крім іншого, для
встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
вважає доводи позивача в частині
визнання дій відповідача та
зобов'язання його здійснити доплату до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком обґрунтованими, та такими що
підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що у заявлених
позовних вимогах позивачем не обмежено
кінцевим строком поновлення їй
порушених прав, внаслідок чого суд
вважає за необхідне задовольнити її
вимоги частково та поновити порушене
право останньої на пенсійне
забезпечення, починаючи з 1 січня 2014
року та по момент ухвалення судового
рішення у справі, оскільки вирішувати
наперед правовідносини, які ще не стали
спірними, суд немає компетенції.

Згідно з ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України,
позивач була звільнена від сплати
судового збору, тому будь-яких витрат
при зверненні до суду щодо сплати
судового збору не понесла.

Керуючись ст.ст. 158, 162, 163, 167 КАС України,
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни», -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
щодо відмови в перерахунку та виплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 7 травня 2014
року, включно, з урахуванням фактично
проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 1
січня 2014 року по 7 травня 2014 року,
включно, з урахуванням фактично
проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду області через
Совєтський районний суд м.Макіївки
Донецької області протягом десяти днів
з дня її проголошення. Якщо постанову
було постановлено у письмовому
провадженні або за відсутності особи,
яка брала учать але не була присутня
при її проголошенні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Ю. А. Мельник