Справа № 607/13800/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
Справа №
876/14964/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 28 жовтня 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Тернопільської міської ради, треті
особи: Український державний
науково-дослідний інститут
проектування міст «Діпромісто»,
Тернопільська Парафія «Церкви Святих
Володимира і Ольги» Української
Греко-Католицької Церкви, Управління
містобудування та архітектури
Тернопільської міської ради, про
визнання протиправними і скасування
рішень,

встановив:

У липні 2013 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 звернулись в суд із
адміністративним позовом до
відповідача Тернопільської міської
ради, в якому просили : 1) визнати
протиправним і скасувати рішення 37
сесії 5 скликання Тернопільської
міської ради № 5/37/11 від 10.08.2010 року «Про
затвердження генерального плану м.
Тернополя», в частині щодо
затвердження будівництва житлового
багатоповерхового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення по вул. Гетьмана Пилипа
Орлика, 1 «а» у місті Тернополі; 2)
визнати протиправним і скасувати
рішення 14 сесії 6 скликання
Тернопільської міської ради № 6/14/32 від
30.09.2011 року «Про внесення змін в рішення
Тернопільської міської ради від 14.02.2006
року № 4/18/50 «Про затвердження Правил
використання та забудови території м.
Тернополя».

Відповідач Тернопільська міська рада
позову не визнав, у суді першої
інстанції подав заперечення, просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 28.10.2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

З цією постановою суду не погодились
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
оскаржили її в апеляційному порядку.
Вважають апелянти, що постанова суду
винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
без повного з'ясування обставин справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому постанова
суду підлягає скасуванню з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянти посилаються на те, що судом
першої інстанції безпідставно не було
враховано доводів позивачів щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог. Вказують апелянти, що
Генеральним планом міста Тернополя,
який було затверджено рішенням
Тернопільської міської ради № 5/37/11 від
10.08.2010 року, не було передбачено
будівництва житлового
багатоповерхового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення по вул. Гетьмана Пилипа
Орлика, 1 «а» у місті Тернополі. Таке
будівництво не було предметом
громадських обговорень і громадських
слухань. Тому є незаконними підготовчі
роботи по такому будівництві та
внесення такого будівництва у
генеральний план міста Тернополя.
Також апелянти вказують, що спірним
рішенням Тернопільської міської ради
№ 6/14/32 від 30.09.2011 року протиправно
внесено зміни в рішення Тернопільської
міської ради від 14.02.2006 року № 4/18/50 «Про
затвердження Правил використання та
забудови території м. Тернополя»,
оскільки затвердження генерального
плану, плану зонування території і
детального плану без проведення
громадських слухань щодо проектів
такої документації забороняється.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянти просять скасувати постанову
суду першої інстанції від 28.10.2013 року та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Тернопільської міської ради № 5/37/11 від
10.08.2010 р. «Про затвердження
генерального плану міста Тернополя»
затверджено генеральний план м.
Тернополя. Визнано таким, що втратив
чинність розроблений у 1980 р. інститутом
«Діпромісто» генеральний план
розвитку міста Тернополя і проект
планування його приміської та зеленої
зон в зв'язку із завершенням його
розрахункового періоду (а.с. 21-22).

Рішенням Тернопільської міської ради
№ 6/14/32 від 30.09.2011 року «Про внесення
змін в рішення Тернопільської міської
ради від 14.02.2006 року № 4/18/50 «Про
затвердження Правил використання та
забудови території м. Тернополя»
внесено зміни в рішення міської ради
від 14.02.2006р. № 4/18/50 «Про затвердження
Правил використання та забудови
території м. Тернополя» і в тексті
рішення та додатку: 1.1.замість слів
«...правила...» читати «...план...», замість
слів «...використання та забудови...»
читати «...зонування...» у відповідному
відмінку; 1.2.замість слів «Про
планування та забудову територій»
читати «Про регулювання містобудівної
діяльності» (а.с. 23).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
позовних вимог про визнання
протиправними і скасування вказаних
вище рішень Тернопільської міської
ради.

Пунктом 42 ч.1 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що до виключної
компетенції місцевих рад належить
затвердження в установленому порядку
місцевих містобудівних програм,
генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
генеральний план населеного пункту -
містобудівна документація, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту. Аналогічне розуміння
генерального плану населеного пункту
передбачалось і в ст.1 Закону України
«Про планування і забудову територій»,
чинного на момент затвердження
генерального плану міста Тернополя.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», генеральний план
населеного пункту є основним видом
містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обгрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту. План
зонування території (у разі його
наявності) розробляється на підставі
генерального плану території і не може
йому суперечити.

Генеральний план населеного пункту,
відповідно до п. 4.3 ДБН Б.1.1-15:2012 визначає
основні принципи і напрямки
планувальної організації та
функціонального призначення
території. Пунктом 4.1 ДБН Б.1.1-15:2012
передбачено, що генеральний план є
основним видом містобудівної
документації на місцевому рівні,
призначеної для обґрунтування
довгострокової стратегії планування
та забудови та іншого використання
території населеного пункту. Положення
генерального плану території
уточнюються в детальному плані
території, який визначає просторову
композицію і параметри забудови
частини населеного пункту.

Таким чином, вказаним вище
законодавством, в тому числі чинним у
2010 році Законом України «Про
планування і забудову територій» та
чинним тепер Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», не передбачено
відображення в генеральному плані
проектів конкретних будівель.
Конкретний характер передбачається у
детальному плані території.

Із змісту затвердженого рішенням
Тернопільської міської ради № 5/37/11 від
10.08.2010 р. генерального плану міста
Тернополя видно, що територія в районі
вул. Гетьмана П.Орлика передбачена як
територія громадської і житлової
забудови.

Забудова території земельної ділянки
по вул. Гетьмана П.Орлика, 1а в м.
Тернополі відображена в Містобудівних
умовах і обмеженнях № 185, згідно яких ця
земельна ділянка відноситься до земель
житлової і громадської забудови і
призначена під будівництва та
обслуговування храмового комплексу з
іншими спорудами (а.с. 12-13).

Судом першої інстанції вірно
враховано, що згідно вказаних
Містобудівних умов і обмежень № 185
будівництво спірного
багатоквартирного житлового будинку
передбачено на земельній ділянці, яка
належить на праві постійного
користування громаді УГКЦ м. Тернополя,
згідно Державного акту на право
постійного користування землею серії
І-ТР № 000663 від 28.04.1999 року (а.с. 7-8).

При цьому, суд першої інстанції вірно
зазначив, що громадським слуханням
підлягає генеральний план міста, як
містобудівна документація, яка
визначає принципові вирішення
розвитку, планування, забудови та
іншого використання території
населеного пункту, однак не конкретне
місце розташування у населеному пункті
окремих будівель.

Матеріалами справи підтверджуються
висновки суду першої інстанції про те,
що відповідачем дотримано вимоги
законодавства щодо громадських
слухань генерального плану м.
Тернополя, який затверджений рішенням
Тернопільської міської ради № 5/37/11 від
10.08.2010 р., що, зокрема, підтверджується : -
протоколом попереднього розгляду
генерального плану м. Тернополя від
29.07.2008 р.; - протоколом від 08.04.2010 року
розгляду пропозицій до генерального
плану м. Тернополя; - викопіюванням із
газети «Тернопіль вечірній» від 27.01.2010
р. про опублікування повідомлення про
проведення громадського обговорення
містобудівної документації
«Генеральний план м. Тернополя» в
приміщенні залу засідань міської ради
27.04.2010 р. і можливість подання
пропозицій (зауважень) до 19.04.2010 р.; -
реєстрами учасників громадських
слухань за 27.04.2010 р.; - протоколом
громадських слухань містобудівної
документації «Генеральний план
м.Тернополя» від 27.04.2010 р.; - протоколом
засідання погоджувальної комісії
громадських слухань з обговорення
містобудівної документації
«Генеральний план м. Тернополя» від
07.05.2010 р.; - протоколом засідання
погоджувальної комісії громадських
слухань з обговорення містобудівної
документації «Генеральний план м.
Тернополя» від 06.08.2010 р. (а.с. 38-41, 51-74, 93-95).

З приводу позовних вимог про
оскарження позивачами рішення
відповідача № 6/14/32 від 30.09.2011 року, то
судом першої інстанції також вірно
зазначено, що цим рішенням не
затверджувався план зонування
території, а внесено зміни в рішення
Тернопільської міської ради № 4/18/50 від
14.02.2006 р. «Про затвердження Правил
використання та забудови території м.
Тернополя». При цьому, громадські
слухання з приводу плану зонування
території м. Тернополя та його
затвердження були передбачені в
подальшій діяльності Тернопільської
міської ради.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
враховує, що оскаржені позивачами
рішення відповідача № 5/37/11 від 10.08.2010
року та № 6/14/32 від 30.09.2011 року були
прийняті на сесіях Тернопільської
міської ради, шляхом голосування, за
результатами розгляду відповідних
матеріалів технічної документації,
комісійних та експертих висновків, що
також підтверджується протоколами
засідань сесії.

З врахуванням наведеного вище, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що оскаржені рішення
Тернопільської міської ради були
приняті на підставі, в межах
повноважень та у визначений законом
спосіб, а тому є безпідставними позовні
вимоги про визнання протиправними і
скасування цих рішень.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно та об'єктивно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду відповідають
обставинам справи, постанова суду від
28.10.2013 року винесена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 28 жовтня 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Тернопільської міської ради про
визнання протиправними і скасування
рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк