Справа № 819/745/14-а
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/745/14-a

12 травня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючої судді Мірінович У.А.

при секретарі судового засідання
Хребетко І.І.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Ямнюка І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів у Тернопільській
області про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся у Тернопільський
окружний адміністративний суд з
позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Тернопільській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 24.04.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, суду пояснив, що
працівниками Тернопільської ОДПІ
проведено перевірку за дотриманням
суб'єктами господарювання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв в магазині -
кафетерії, який розташований за
адресою в АДРЕСА_1, що належить фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_3 За
результатами перевірки складено акт
від 01.04.2013 року, на підставі якого
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення форми «С» №
від 24.04.2013 року, яким до позивача
застосовано штрафні санкції в сумі 9208,72
грн. Прийняте відповідачем податкове
повідомлення - рішення вважає
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, з огляду на наступне.

За результатами вищевказаної
перевірки встановлено, що в магазині -
кафетерії не ведеться, в порядку
передбаченому законодавством, облік
товарних запасів за місцем їх
реалізації. Здійснюється продаж
товарів на загальну суму 4604,36 грн. без
підтверджуючих документів, щодо
походження даного товару, чим було
порушено п.12 ст. 3 та ст. 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Однак представник позивача не
погоджується із такими висновками,
оскільки товар на суму 4604,36 грн.
облікований, його було введено до РРО
по якому проводився його продаж та
вказано відповідно ціну. Щодо
відсутності прихідних накладних на
товар 4604,36 грн. на момент перевірки, то
представник позивача пояснив, що
позивач належним чином не був
повідомлений про проведення
вищевказаної перевірки, накладні були
за різні періоди і знаходились в
бухгалтера, а тому ФОП ОСОБА_3 не мав
можливості їх представити
перевіряючим.

Крім того, представник позивача
звернув увагу суду на те, що на лист
Тернопільської ОДПІ від 02.04.2013 року
позивачем було надано пояснення та
підтверджуючі документи про
походження товару, зокрема прихідні
накладні від постачальників товарів до
нього. Однак і вони з невідомих йому
причин не були взяті до уваги.

Представник відповідача в судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
суду пояснив, що оскаржені дії позивача
щодо прийняття на підставі акту
перевірки від 01.04.2013 року податкового
повідомлення - рішення форми «С» №
від 24.04.2013 року, яким до позивача
застосовано штрафні санкції в сумі 9208,72
грн., здійснені на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України та
посилаючись на пояснення викладені у
письмовому заперечені, просив у
задоволені позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.03.2013 року
працівниками державної податкової
служби відповідно до наказу № 189 від
28.03.2013 року та на підставі направлень №
266/22-3, № 267/22-3 від 28.03.2013 року проведено
фактичну перевірку в магазині -
кафетерії, який розташований за
адресою в АДРЕСА_1, що належить фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_3 щодо
дотриманням суб'єктами господарювання
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв. Перевірка
проводилась в присутності продавця
магазину ОСОБА_4

За результатами перевірки складено акт
від 01.04.2013 року, у якому встановлено, що
в магазині - кафетерії не ведеться, в
порядку передбаченому законодавством,
облік товарних запасів за місцем їх
реалізації. Здійснюється продаж
товарів на загальну суму 4604,36 грн. без
підтверджуючих документів, щодо
походження даного товару, чим було
порушено п.12 ст. 3 та ст. 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі -
Закон № 265/95-ВР).

На підставі акта перевірки
Тернопільською ОДПІ винесено
податкове повідомлення - рішення форми
«С» № від 24.04.2013 року, яким до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 9208,72 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним
податковим повідомленням - рішенням
ФОП ОСОБА_3 звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходить з того, що відповідно до
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР,
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції у
готівковій та/або у безготівковій
формі при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані вести
у порядку, передбаченому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку реалізованих товарів (наданих
послуг). До документів, що є підставою
для оприбуткування товару, належать
первинні документи: накладні,
товарно-транспортні накладні, тощо.

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР визначено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-УІ, фізичні особи - підприємці
зобов'язані вести Книгу обліку доходів
і витрат та мати підтвердні документи
щодо походження товару. Фізичні особи -
підприємці застосовують реєстратори
розрахункових операцій відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг.

До документів, що є підставою для
оприбуткування товару, належать
накладні та товарно-транспортні
накладні. Такі документи є підставою
для внесення запасів до облікових
бухгалтерських реєстрів. Однак
відповідно до п. 2 ст. З Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться юридичними особами.

Форма та порядок ведення Книги обліку
доходів і витрат затверджені наказом
Державної податкової адміністрації
України №1025 від 24.12.2010. Зокрема,
вказаним наказом передбачено, що у
графах 2 та 11 відображається сума
нереалізованих товарних запасів,
сировини, матеріалів тощо на початок та
на кінець звітного податкового періоду
(року), яка виводиться в грошовій формі,
виходячи із ціни їх придбання. Графа 2 -
сума нереалізованих товарних запасів
на початок звітного податкового року,
ця сума виводиться у грошовій формі.

Отже, Наказом №1025 передбачено
відображення залишку товарних запасів
тільки на початок та кінець звітного
періоду (рік, місяць).

Як встановлено в судовому засіданні, що
на лист Тернопільської ОДПІ від 02.04.2013
року (а.с.66) позивачем було надано
пояснення та підтверджуючі документи
про походження товару, зокрема
видаткові накладні та
товарно-транспортні накладні на
товари, які реалізуються ФОП ОСОБА_3
(а.с.36-45).

Однак дані документи з невідомих йому
на те причин не були взяті до уваги
відповідачем.

Також, як вбачається з наявних у справі
доказів позивачем забезпечено ведення
Книги обліку доходів і витрат за
встановленою формою та у встановленому
порядку з відображенням залишків
товарних запасів на початок та кінець
звітного періоду та щоденним
відображенням одержаного доходу,
понесених витрат, загальної вартості
придбаних товарно-матеріальних
цінностей, операцій внутрішнього
переміщення тощо. (а.с. 67-76).

Наявність недостачі, яка відображена в
акті перевірки не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки посадовими особами
податкового органу не вимагалось
надання будь яких розхідних документів
(видаткових накладних, накладних на
внутрішнє переміщення, актів списання,
накладних на повернення товару
постачальнику тощо), проте такі
документи були надані представниками
позивача в ході судового засідання.

Слід також зазначити, що форма Книги
обліку доходів і витрат, затверджена
вищевказаним наказом, не передбачає
ведення обліку товарних запасів.

Таким чином суд приходить до
переконання, що виходячи із системного
аналізу зазначених нормативних актів,
які визначають порядок обліку доходів
і витрат фізичної особи - підприємця,
останні не містять обов'язкових вимог
щодо обліку товарних запасів у певній
формі.

Крім того, статтею 20 Закону № 265/95-ВР
передбачено, що до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ст. 20 Закону № 265/95-ВР
передбачено відповідальність саме за
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, а не за
порушення обліку товарів за місцем
реалізації та зберігання.

Відповідальність за неведення або за
порушення порядку ведення обліку
товарів за місцем їх реалізації та
зберігання була передбачена ст. 21
Закону № 265/95-ВР, яку було виключено
відповідно до Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з прийняттям
Податкового кодексу України" № 2756-VI від
02.12.2010.

Разом з тим, під час проведення
перевірки не було встановлено факту
реалізації товарів, які не обліковані у
встановленому порядку на загальну суму
4604,36 грн., прихідні документи на товар,
який реалізується ФОП ОСОБА_3 було
направлено до податкового органу до
прийняття оскаржуваного рішення, а
саме на лист Тернопільської ОДПІ від
02.04.2013 року та представлено в судовому
засіданні (лист від 19.04.2014р.
рекомендоване повідомлення №147,
а.с. 66), а отже у Тернопільської ОДПІ
були відсутні підстави для
застосування до позивача фінансових
санкцій відповідно до ст. 21 Закону №
265/95-ВР.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідачем не правомірно
застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафні
санкції, а тому позовні вимоги позивача
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області від 24 квітня 2013
року № .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 16 травня 2014 року.

Головуючий суддя
Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя
Мірінович У.А.