Справа № 276/330/14-а
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/330/14-а
Провадження по справі№ 2-а/276/12/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року

Володарсько-Волинський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді Криницького Л.В.

при секретарі Свиридок А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Панченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі про
визнання дій незаконними та
зобов'язати провести перерахунок
пенсії ,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивачка звернулась до суду із
даним позовом вказуючи, що вона з 11.03.
1999 року перебуває на пенсійному обліку
у відповідача та отримує пенсію за
віком, відповідно до Закону україни «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

В період з 13.11. 1997 року по 15.02. 2007
року вона працювала в спільному
Монголо-Російському об'єднанні «
Монголросцветмет» та отримувала
заробітну плату.

20.03. 2014 року вона звернулась з
відповідною заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі про
перерахунок нарахованої їй пенсії, із
врахуванням стажу роботи та заробітної
плати в спільному Монголо-Російському
об'єднанні « Монголросцветмет» .

Листом-відповіддю від 24.03. 2014 року,
відповідач відмовив їй у перерахунку
вказаної пенсії, оскільки за вказаний
період роботи сплата страхових внесків
до Пенсійного фонду не проводилась.

Довідка про її заробітну плату,
яка видана для нарахування пенсії про
розмір заробітної плати за період з 13.11.
1997 року по 15.02. 2007 року, свідчить про те.
що відрахування страхових внесків із
її заробітної плати до Пенсійного
фонду Росії здійснювалась.

Відсутність в управлінія
Пенсійного фонду України у
Володарсько-Волинському районі
довідки про сплату страхових внесків
до Пенсійного фонду україни не може
бути підставою для неврахування
заробітної плати, яка була взята для
обчислення пенсії за період роботи,
який підтверджений належними
документами, виходячи з приписів Угоди
про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року,
учасницями якої є як Україна так і
Російська Федерація.

Позивачка посилаючись на
вищевказані Угоди, Конституцію України
вважає, що відповідач неправомірно
відмовив їй у перерахунку пенсії із
зарахуванням періоду її роботи та
заробітної плати в спільному
Монголо-Російському об'єднанні «
Монголросцветмет» та просить суд
зобов'язати відповідача перерахувати
їй пенсію із зарахуванням періоду
роботи та заробітної плати в спільному
Монголо-Російському об'єднанні «
Монголросцветмет» з 01.04. 2014 року.

Позивачка в судовому засіданні
позов підтримала та дала пояснення по
суті заявленого позову, підтвердивши,
що в позовній заяві вона допустила
помилку вказавши

- 2
-

дату призначення пенсії 11.03. 1999 року та
підтвердила, що пенсія їй призначена
23.10. 1997 року, що після призначення
пенсії вона поїхала працювати в
спільне Монголо-Російське об'єднання «
Монголросцветмет».

Представник відповідача
заявлений позов не визнала пояснивши,
що перерахунок призначеної пенсії
повинен проводитись відповідно до ст.
42, 43 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Позивачка вийшла на пенсію не
11.03. 1999 року, як вона вказує у позовній
заяві, а 23.10. 1997 року, тобто вона до
виходу на пенсію не працювала в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні « Монголросцветмет», а
стала там працювати після виходу на
пенсію. В загальний стаж роботи
позивачки включений період її роботи в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні, але так як страхові внески в
Пенсійний фонд України не сплачувались
то і перерахунок належної їй пенсії
відбутися не може.

В заперечені відповідач вказує,
що позивачка в 2012 році зверталась до
суду із аналогічною позовною заявою по
якій рішенням Володарсько-Волинського
районного суду заявлений нею позов був
задоволений, але постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20.12. 20012
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову постанову
про відмову в задоволені позову.
Рішення Житомирського апеляційного
адміністративного суду набрало
законної сили, а тому відповідно до ч.1
ст. 72 КАС України обставини, що
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.
Відповідно до частини другої статті 255
КАСУ обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватись в іншій справі за
участю тих самих сторін.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, пенсійну справу
ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що
заявлений позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року ОСОБА_1 відмовлено
в задоволенні позову з тих підстав, що
гарантії передбачені Угодою від 13.03. 1992
року « Про гарантії прав громадян -
учасниць співдружності незалежних
держав в області пенсійного
забезпечення» на правовідносини
пов'язані з перерахунком уже
призначеної пенсії не поширюються, а
згідно з законодавством України стаж
набутий в іншій країні, не є страховим
стажем, необхідним для перерахунку.

( а.с. 45-46).

В судовому засіданні встановлено,
що позивачка звертаючись до суду в 2012
році про визнання незаконними дії
управлянні Пенсійного Фонду України у
Володарсько-Волинському районі та
зобов'язання вчинити їй перерахунок
пенсії з врахуванням стажу її роботи в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні « Монголросцветмет» та при
звернення до сулу із адміністративним
позовом 21.03. 2014 року про зобов'язання
відповідача перерахувати її пенсію із
зарахуванням періоду роботи та
заробітної плати в спільному
Монголо-Російському об'єднанні «
Монголросцветмет» невірно вказувала
час виходу її на пенсію, який не був
виявлений, при винесенні постанов
судами першої та апеляційної інстанцій
за попереднім адміністративним
позовом.

Позивачка в адміністративному
позові вказує, що вона перебуває на
пенсійному обліку з 11.03. 1999 року, в той
час як відповідно до пенсійної справи
№ 121129 на ім'я ОСОБА_1, протоколу № 128 від
05.11.1997 року пенсія пожиттєво їй
призначена 23.10.1997 року, тобто вона
вийшла на пенсію ще до роботи в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні « Монголросцветмет».

Після виходу на пенсію позивачка за
власним бажанням виїхала за межі
України де з 13.11.1997 року по 15.02. 2007 року
працювала в спільному
Монголо-Російському об'єднанні «
Монголросцветмет».

- 3 -

За встановлених в судовому
засіданні обставин, суд робить
висновок, що в позовних вимогах не
йдеться про неправильне нарахування
призначеної пенсії, на час призначення
якої позивачка не мала стажу роботи в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні

« Монголросцветмет», а про її
перерахунок відповідно до ст. 43 « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При зверненні до суду позивачка
не послалась на конкретну правову
норму Закону України на підставі якої
їй необхідно зробити перерахунок
пенсії, а посилається лише на Угоду від
13.03. 1992 року « Про гарантії прав
громадян-учасників співдружності
незалежних держав в області пенсійного
забезпечення», Угоду між Союзом
Радянських Соціалістичних Республік і
Монгольською Народною Республікою «
Про співпрацю в галузі соціального
забезпечення» із змісту яких слідує, що
вони застосовуються лише на
правовідносини щодо призначення
пенсій.

Вказані обставини були
встановлені постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
Житомирської області від 20 грудня 2012
року по справі за адміністративними
позовом ОСОБА_1 до ПФУ у
Володарсько-Волинському районі, яка не
скасована і набрала законної сили.

Суд вважає, що позивачка
безпідставно посилається як на правову
підставу перерахунку їй пенсії на
вищевказані Угоди так як в преамбулі
Угоди від 13.03. 1992 року

« Про гарантії прав громадян - учасниць
співдружності незалежних держав в
області пенсійного забезпечення»
убачається, що держави - учасниці
Співдружності, приймаючи її виходили з
того, що мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав - учасниць Угоди.

Згідно з статтею 1 Угоди від 13.03. 1992
року пенсійне забезпечення громадян
держав- учасниць цієї угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Відповідно до частини першої та
другої статті 6 цієї Угоди призначення
пенсій громадянам держав -учасниць
Угоди проводиться за місцем
проживання.

Для встановлення права на пенсію,
в тому числі пенсії на пільгових
умовах і за вислугу років громадянам
держав - учасниць Угоди враховується
трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на
території колишнього СРСР за час до
набуття чинності цієї Угоди.

Щодо перерахунку пенсії, в
порядку передбаченому ст. 43 Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення» то
вищезазначені Угоди, на які
посилається позивачка, на їх
проведення не розповсюджуються, вони
передбачають лише порядок призначення
пенсії.

Відповідно до ст. 43 вищезгаданого
Закону перерахунок пенсії за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Згідно з частиною першою статті 1
зазначеного Закону страховий стаж -
період

( строк) протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески.

Страхові внески - кошти
відрахувань на соціальне страхування,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені ( які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

-
4 -

Після призначення позивачці
пенсії (23.10. 1997 року ) сплата страхових
внесків до Пенсійного фонду України не
проводилась , а тому набутий нею за
кордоном трудовий стаж не є страховим і
не дає права на перерахунок пенсії на
підставі ст. 43 ЗУ « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Керуючись ст. ст. 71, 109, 158, 159, 160 ч. З,
161-163, 167, 254 КАС України,

ст. 62,72,73, 103 ЗУ « Про пенсійне
забезпечення» ст. ст. 14,15,20,42, 43 ЗУ « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Угодою між Союзом
Радянських Соціалістичних Республік і
Монгольською Народною Республікою «
Про співпрацю в галузі соціального
забезпечення» від 28.01. 1982 року, Угодою
від 13.03. 1992 року

« Про гарантії прав громадян - учасниць
співдружності незалежних держав в
області пенсійного забезпечення»суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управляння пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі про
перерахунок пенсії із зарахуванням
періоду її роботи та заробітної плати в
спільному Монголо-Російському
об'єднанні

« Монголросцветмет» починаючи з 01.04. 2004
року відмовити за безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення
через Володарсько- Волинський районний
суд. У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя: