Справа № 821/1407/14
Суддя: Горшков В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1407/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Горшкова В.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Білозерське РТП" в особі
Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Білозерського районного управління
юстиції Херсонської області про
визнання дії протиправними щодо
винесення постанови про арешт коштів
боржника та скасування вказаної
постанови,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство
"Білозерське РТП" в особі Голови
ліквідаційної комісії ОСОБА_1 (надалі -
позивач, товариство) звернулося до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Білозерського районного управління
юстиції Херсонської області (надалі -
відповідач, ВДВС), у якому просить
визнати дії відповідача протиправними
щодо винесення постанови про арешт
коштів боржника від 25.01.2014 року по ВП №
40659052 та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що при винесені оскаржуваної
постанови про арешт коштів боржника
відповідачем порушено ч. 2, 3 ст. 67 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
боржника для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. Проте,
всупереч наведеним нормам, відповідач
виконавчих документів ліквідаційній
комісії товариства не надсилав. Крім
того, у зв'язку з ліквідацією
товариства відповідно до норм
цивільного законодавства ВАТ
"Білозерське РТП" поступово
задовольняє вимоги кредиторів. На
підставі вимог УПФУ в Білозерському
районі і був накладний арешт на кошти
боржника, але УПФУ відноситься до
третьої черги кредиторів і його вимоги
можуть бути задоволенні лише після
задоволення вимог кредиторів першої та
другої черг. Позивач у своєму позові
вказує, що на даний час він поступово
задовольняє вимоги кредиторів тільки
другої черги. А тому, позивач вважає
таку діяльність незаконною, просить
суд визнати дії відповідача
протиправними та скасувати постанову
про арешт коштів боржника

Представник відповідача у своєму
запереченні просить суд відмовити у
задоволенні адміністративного позову,
мотивуючи тим, що дії ВДВС щодо
винесення оскаржуваної постанови про
арешт коштів божника являються
законними. Відповідач при винесенні
постанови керувався нормами Закону
України "Про виконавче провадження".
Також, відповідач зазначив, що згідно
п.3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
ліквідації сторони виконавчого
провадження. При порушенні
Господарським судом провадження у
справі про банкрутство, відповідно до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", вводиться
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, а саме зупинення виконання
боржником своїх зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів, термін виконання яких станом до
дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань. Протягом дії
мораторію на задоволення вимоги
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів. При
здійсненні ліквідації за рішенням
власника, дія мораторію чинним
законодавством України не передбачена,
а отже виконавче провадження зупиненню
та закінченню не підлягає. Виконавчі
дії повинні проводитись до настання
обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" ліквідації юридичної
особи та внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців запису про
її припинення.

Сторони надали клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4. ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступне.

14 травня 2011 року протоколом № 1
чергових загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Білозерське ремонтно - транспортне
підприємство" було прийняте рішення
щодо ліквідації вказаного товариства,
на підставі чого ОСОБА_1, було складено
повноваження, як директора вказаного
підприємства.

Протоколом № 1 від 14.05.2011 року ОСОБА_1
було обрано головою ліквідаційної
комісії. До Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
внесено рішення засновників щодо
припинення юридичної особи 19.05.2011 року.

Судом встановлено, що старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Білозерського районного управління
юстиції винесено постанову про арешт
коштів боржника по виконавчому
провадженню № 40659052 від 25.01.2014 року,
відкритого на виконання вимоги УПФ
України в Білозерському районі про
стягнення боргу з ВАТ "Білозерське РТП"
в сумі 2 243,84 грн. відповідно, якими
накладено арешт на кошти, що
знаходяться на рахунках та належать
ВАТ "Білозерське РТП".

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження", частиною 1
статті 11 якого встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 104 Цивільного
кодексу України юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації.

Пунктом 1 частини 1 статті 110 Цивільного
кодексу України передбачено, що
юридична особа ліквідується за
рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі у
зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягненням мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами.

Частиною 1 статті 59 Господарського
кодексу України встановлено, що
припинення діяльності суб'єкта
господарювання, крім іншого,
здійснюється шляхом його ліквідації за
рішенням власника.

Таким чином, ВАТ "Білозерське РТП"
станом на час розгляду справи
знаходиться в стані припинення шляхом
ліквідації.

Вимогами статті 49 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачені
підстави для закінчення виконавчого
провадження. Так, п. 3 та п. 7 частини 1
цієї статті визначено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі, зокрема ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва або визнання
боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 2 статті 67 цього Закону,
у разі ліквідації боржника - юридичної
особи виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
(ліквідатору) для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Частина 3 наведеної статті передбачає,
що у разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 50 цього
Закону у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Суд не погоджується з позицією
відповідача, що при здійсненні
ліквідації за рішенням власника, дія
мораторію чинним законодавством
України не передбачена, а отже
виконавче провадження зупиненню та
закінченню не підлягає. Оскільки
позивач знаходиться в процедурі
ліквідації. Виконавчі провадження, в
яких позивач є боржником, підлягають
закінченню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження". Тому, суд вважає, що
відповідач не мав права виносити
постанову про арешт коштів боржника
від 25.01.2014 року, оскільки позивач
знаходиться в стадії ліквідації.

Суд, з огляду на зазначені норми
законодавства, вважає, що вимоги
позивача про визнання дії відповідача
протиправними щодо винесення
постанови про арешт коштів боржника та
скасування даної постанови є
правомірними.

У зв'язку із прийняттям рішення про
ліквідацію позивача, про що
повідомлено відповідача, у останнього
виник обов'язок щодо надіслання
виконавчих документів ліквідатору
позивача в порядку статті 67 Закону, що в
свою чергу є підставою для закінчення
виконавчого провадження в порядку,
встановленому цим Законом.

Оскільки відповідачем не було виконано
вимог статті 67 Закону України "Про
виконавче провадження" стосовно
направлення на адресу ліквідатору
товариства виконавчих документів, то
суд вважає, такі дії ВДВС
протиправними.

Крім цього, суд також додатково
зазначає, що відповідно до ст. 111
Цивільного кодексу України під час
проведення заходів щодо ліквідації
юридичної особи до завершення строку
пред'явлення вимог кредиторів
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
закриває рахунки, відкриті у
фінансових установах, крім рахунка,
який використовується для розрахунків
з кредиторами під час ліквідації
юридичної особи. Відповідно до ч. 5 ст. 105
Цивільного кодексу України строк
заявлення кредиторами своїх вимог до
юридичної особи, що припиняється, не
може становити менше двох і більше
шести місяців з дня опублікування
повідомлення про рішення щодо
припинення юридичної особи. Таким
чином проведення виконавчих дій у разі
відкриття виконавчого провадження, а
саме звернення стягнення на кошти та
майно боржника може суттєво порушити
права та інтереси інших кредиторів
боржника, які вже заявили свої вимоги
ліквідатору, у тому числі і інших
державних фондів та установ.

Відповідно до ч. 9 ст. 111 Цивільного
кодексу України виплата грошових сум
кредиторам юридичної особи, що
ліквідується, у тому числі за
податками, зборами, єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та іншими
коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться у
порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу. У разі
недостатності у юридичної особи, що
ліквідується, коштів для задоволення
вимог кредиторів ліквідаційна комісія
(ліквідатор) організовує реалізацію
майна юридичної особи.

Таким чином, з аналізу наведених норм
вбачається, що ліквідатор самостійно
здійснює розрахунки з кредиторами без
участі органів державної виконавчої
служби.

Але, оскільки відповідач виніс
оскаржувану постанову, а саме наклав
арешт на кошти боржника, що містяться
на його рахунках, позивач автоматично
не має можливості зараховувати кошти
від продажу майна на розрахункові
рахунки підприємства та відповідно
здійснювати розрахунки з кредиторами.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства "Білозерське
РТП" в особі Голови ліквідаційної
комісії ОСОБА_1 підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Білозерського районного управління
юстиції Херсонської області щодо
винесення постанови про арешт коштів
боржника від 25.01.2014 року.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Білозерського
районного управління юстиції
Херсонської області № 40659052 від 25.01.2014
року про арешт коштів боржника.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Горшков В.М.

кат. 11.5