Справа № 752/20361/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва на
постанову Голосіївського районного
суду м.Києва від 04 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом ( з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог) про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
здійснити перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 03.06.2013
року, виходячи з 82 % заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Постановою Голосіївського районного
суду м.Києва від 04 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Сторони, належним чином повідомлені, в
судове засідання на апеляційний
розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
справи, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін та третіх осіб.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
вважає що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на перерахунок
щомісячного грошового утримання.

Колегія суддів не може не погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції та надаючи правову оцінку
обставинам даної справи звертає увагу
на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
підставі указу Президента України №
48196 від 27.06.1996 року та наказу
начальника управління юстиції у м.
Києві № 11017 від 02.08.1996 року ОСОБА_3
звільнена з посади виконуючої
обов'язки заступника голови
Печерського районного суду м.Києва в
зв'язку з виходом у відставку на
підставі ст.15 Закону України «Про
статус суддів».

Позивачу було призначено довічне
грошове утримання судді у відставці у
розмірі 82 % заробітної плати.

У зв'язку з збільшенням у 2013 році
грошового утримання діючих суддів,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про проведення перерахунку його
грошового утримання відповідно до ст.
138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» на підставі довідки
апеляційного суду Черкаської області.

Листом від 10.02.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва у
здійсненні вказаного перерахунку
позивачу відмовило.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
№ 2862-ХІІ судді, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Частиною 3 статті 138 Закону № 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частини третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року
розрахунок розміру довічного
грошового утримання позивача слід
здійснювати з заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді,
відповідно до частини третьої статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції Закону
України від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

Крім того, положення частини третьої
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України від 8 липня 2011 року №
3668-VI визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року № 3-рп/2013, тобто з цього
часу визнані неконституційними
положення частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, починаючи з 03.06.2013 року до спірних
правовідносин необхідно застосовувати
положення частини третьої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

За таких підстав, відмова відповідача у
проведенні перерахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді
у відставці є неправомірною.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта не спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Голосіївського районного суду м.Києва
від 04 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 16.05.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.