Справа № 808/2628/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 808/2628/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., при
секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали адміністративної справи

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", в особі ТВБВ №10007/0265 філії -
ЗОУ АТ "Державний ощадний банк України"

до відповідача: Управління Державної
казначейської служби України у
Хортицькому районі м. Запоріжжя

третя особа: Хортицький відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції

про: визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії та стягнення коштів,-

за участі представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - Печеник І.Г. (наказ
№10-в від 01.04.2014)

від третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", в особі ТВБВ №10007/0265 філії -
ЗОУ АТ "Державний ощадний банк України"
(далі - позивач) про визнання
протиправною бездіяльність Управління
Державної казначейської служби
України у Хортицькому районі м.
Запоріжжя щодо не перерахування на
рахунок Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі територіально
відокремленого безбалансового
відділення №10007/0265 філії - Запорізького
обласного управління АТ "Ощадбанк"
грошових коштів у розмірі 69230.45 грн.,
сплачених ОСОБА_2 в рамках виконавчого
провадження ОСОБА_3 та зобов'язання
Управління Державної казначейської
служби України у Хортицькому районі м.
Запоріжжя Запорізької області
перерахувати на грошові кошти в
розмірі 69230,45грн. на розрахунковий
рахунок №5 в ПАТ "Державний
ощадний банк України", в особі
територіально відокремленого
безбалансового відділення №10007/0265
філії - Запорізького обласного
управління АТ "Ощадбанк", МФО 313957,
СДРПОУ 02760363.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
відповідача по невиконанню платіжного
доручення №2979 від 08.10.2013, що надійшло до
відповідача від Хортицького ВДВС ЗМУЮ.
Зазначає, що до теперішнього часу
відповідачем не здійснено
перерахування коштів за вказаним
платіжним дорученням.

16.04.2014 Запорізьким окружним
адміністративним судом відкрито
провадження у адміністративній справі
№808/2628/14 та призначено до розгляду на
24.04.2014.

Представник позивача заявив письмове
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Зазначив, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі і
просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив та надав пояснення,
аналогічні викладеним у письмових
запереченнях на позов. Зазначив, що
позивачем безпідставно заявлено
позовні вимоги до Управління Державної
казначейської служби України у
Хортицькому районі м. Запоріжжя
Запорізької області, оскільки між ними
не укладалося жодних договорів про
обслуговування, тому з вимогою про
перерахування коштів у даному випадку
може звернутися виключно Хортицький
ВДВС Запорізького МУЮ, з яким укладено
договір на обслуговування. Крім того,
пояснив суду, що відповідачем
здійснено всі дії по перерахуванню
коштів за платіжним дорученням №2979 від
08.10.2013, проте кошти не перераховані з
незалежних від відповідача підстав, а
саме відсутності підкріплень на
єдиному казначейському рахунку. На
підставі викладеного в письмових
запереченнях, просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Надіслав на
адресу суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в засіданні 24.04.2014
сторонам проголошено вступну та
резолютивну частину постанови та
оголошено про час виготовлення
постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у
судовому засіданні здійснювалось
повне фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Перевіривши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, суд вважає
позовні вимоги, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

При розгляді справи судом встановлено,
що 25.12.2009 Хортицьким районним судом м.
Запоріжжя прийнято рішення по справі
за позовом ВАТ "Державний ощадний банк
України" в особі Орджонікідзевського
відділення №7717 м. Запоріжжя до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитом, яким позовні вимоги банку
були задоволені у повному обсязі.

Постановою державного виконавця
Хортицького відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Стандартюк О.В. від 03.09.2012 було відкрито
виконавче провадження щодо стягнення
заборгованості у сумі 1242575,08 грн.

В рамках виконавчого провадження 19.10.2012
було описано та арештовано майно -
приміщення АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Згідно до звіту про незалежну оцінку
ТОВ "Земля плюс - 2006" станом на 30.11.2012
вартість вказаного майна була
визначена у сумі 810696,00 грн.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про
виконавче провадження" вищевказане
майно було передано в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2, а
останнім була сплачена на депозитний
рахунок Хортицького ВДВС ЗМУЮ різниця
між сумою заборгованості та початковою
вартістю нереалізованого нерухомого
майна в розмірі 72 230.45 грн.

08.10.2013 Хортицьким ВДВС ЗМУЮ на адресу
УДК у Хортицькому районі м. Запоріжжя
було надано платіжні доручення №2979 для
перерахування грошових коштів у
розмірі 69230,45 грн. та №2982 для
перерахування грошових коштів у
розмірі 3000,00 грн. - для подальшого
виконання.

Проте, станом на момент звернення
позивача з позовом до суду
відповідачем платіжне доручення від
08.10.2013 №2979 про переказ позивачу коштів
у сумі 69230,45 грн. не виконано, кошти на
рахунок позивача, не перераховані, що
зумовило звернення позивача до суду.

Приймаючи рішення по суті, суд виходив
з наступного:

Відповідно до п.1 Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №460/2011(далі -
Положення) Державна казначейська
служба України (Казначейство України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України. Казначейство України входить
до системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.

Відповідно до п.7 Положення
Казначейство України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення).

Відповідно до ст. ст.43, 47 Бюджетного
кодексу України та Положення
управління відповідно до покладених на
нього завдань, здійснює
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів та контроль за відповідністю
кошторисів розпорядників бюджетних
коштів розпису Державного бюджету
України.

Взаємовідносини між органами
Державної казначейської служби,
розпорядниками бюджетних коштів,
одержувачами бюджетних коштів, а також
розподіл обов'язків та
відповідальності між ними в процесі
обслуговування державного бюджету за
видатками, операціями з надання
кредитів за рахунок коштів державного
бюджету та з погашення державного
боргу з урахуванням вимог Бюджетного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів,
регламентуються Порядком
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України 24.12.2012 №1407та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 17.01.2013 р. за №130/22662.

Згідно із п.11.1 розділу XI цього Порядку
органи Казначейства здійснюють
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів шляхом
проведення платежів з реєстраційних,
спеціальних реєстраційних рахунків
розпорядників бюджетних коштів та
рахунків одержувачів бюджетних коштів,
відкритих в органах Казначейства,
відповідно до кошторисів, планів
асигнувань загального фонду
державного бюджету (за винятком
надання кредитів з державного бюджету),
планів надання кредитів із загального
фонду державного бюджету, планів
спеціального фонду державного бюджету
(за винятком власних надходжень
бюджетних установ та відповідних
видатків) або планів використання
бюджетних коштів та помісячних планів
використання бюджетних коштів. При
цьому, здійснення обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів здійснюється у відповідності до
умов договору на розрахункове-касове
обслуговування, укладеного між органом
казначейства та розпорядником,
одержувачем бюджетних коштів.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, врегульовані Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.45 Закону
України "Про виконавче провадження",
грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби. Стягувачу -
юридичній особі стягнуті грошові суми
перераховуються державним виконавцем
у встановленому порядку на визначені
стягувачем належні йому рахунки.

Згідно п. п. 12.1, 12.2, 12.11, 12.13, 12.14, 12.18 п.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція
№ 512), органи ДВС мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках. Розрахунки з
таких рахунків здійснюються тільки в
безготівковій формі. Не допускаються
видача та переказ стягнутих державними
виконавцями сум стягувачам без
зарахування на депозитний рахунок
органу ДВС.

При надходженні коштів на депозитний
рахунок органу ДВС особа,
відповідальна за ведення книги,
повинна не пізніше наступного робочого
дня повідомити начальника органу ДВС,
від якого боржника чи стягувача
надійшли кошти і в якій сумі. Начальник
органу ДВС на виписці з рахунку
Державної казначейської служби
України або банку ставить напис
"ознайомлений", підпис та дату
ознайомлення. Після цього не пізніше
наступного робочого дня особа,
відповідальна за ведення книги,
повідомляє державного виконавця про
надходження депозитних сум. Державний
виконавець на виписці Державної
казначейської служби України або банку
поряд із сумою, що надійшла на рахунок,
ставить дату та підпис.

Після цього не пізніше ніж протягом
трьох робочих днів від дня
ознайомлення з інформацією про
надходження коштів державний
виконавець у разі достатності суми для
покриття всіх вимог стягувача та
наявності відомостей від стягувача про
шляхи отримання ним коштів готує одне
розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі
за зведеним виконавчим провадженням),
яким визначає належність указаних
коштів та спосіб перерахування
стягувачу, яке затверджується
начальником органу ДВС із зазначенням
дати та скріплюється печаткою органу
ДВС. Указане розпорядження готується в
двох примірниках, оригінал видається
особі, відповідальній за ведення книги
обліку депозитних сум, копія
залишається у виконавчому провадженні.
У разі якщо розпорядження про
перерахування коштів за зведеним
виконавчим провадженням має розмір
більше одного аркуша, його сторінки
прошиваються, пронумеровуються, та на
зворотному боці останнього аркуша
скріплюється печаткою органу ДВС із
зазначенням кількості аркушів.

Копії платіжних доручень (реєстри до
платіжних доручень) про перерахування
коштів стягувачам долучаються до
матеріалів виконавчого провадження,
яким визначено належність указаних
коштів стягувачам. При перерахуванні
коштів, які належать стягувачу -
юридичній особі, списання коштів з
відповідних рахунків органу ДВС
здійснюється на підставі платіжних
доручень.

За змістом статті 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" встановлено строки проведення
переказу коштів, згідно з яким банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, в день його надходження або
не пізніше наступного дня, якщо
документ надійшов до банку після
операційного часу.

Враховуючи, що платіжне доручення від
08.10.2013 №2979 не перераховано
відповідачем на рахунок стягувача на
протязі більше трьох місяців, що прямо
суперечить пункту 3.5. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, позаяк платіжне
доручення було пред'явлено до
виконання протягом тридцяти
календарних днів, суд приходить до
висновку про безпідставність
невиконання відповідачем вказаного
платіжного доручення.

При проведенні видатків розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів Управління в стислі
терміни забезпечує виконання
насамперед захищених статей видатків
бюджету, перелік яких визначений ч.2
ст.55 Бюджетного кодексу України.
Незахищені видатки Управлінням
Казначейства проводяться в порядку
черговості надходження платіжних
доручень, враховуючи положення
договору на здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Видатки, які здійснюються зі
спеціального реєстраційного рахунку з
обліку депозитних сум, відкритого на
ім'я Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ,
не відносяться до захищених статей
державного бюджету і сплачуються при
наявності фінансового ресурсу на
єдиному казначейському рахунку. Органи
Казначейства здійснюють видатки в
межах встановленого ліміту
кореспондентського рахунку.

Згідно із Положенням про єдиний
казначейський рахунок, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 26.06.2002 року №122, єдиний
казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це
консолідований рахунок, відкритий
Державному казначейству України в
Національному банку України для обліку
коштів та здійснення розрахунків у
системі електронних платежів
Національного банку України (далі -
СЕП). ЄКР консолідує кошти державного
та місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.

Для відображення операцій, проведених
через СЕП протягом банківського дня, у
центрі оброблення СЕП Державному
казначейству України та Головним
управлінням Державного казначейства
України відкрито технічні рахунки. ЄКР,
відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України. На субрахунках
ЄКР ведеться аналітичний облік коштів
державного та місцевих бюджетів,
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
коштів інших клієнтів, обслуговування
яких здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.
Державне казначейство України
управляє коштами, що обліковуються на
рахунках, відкритих у Головних
управліннях Державного казначейства
України, і проводяться через СЕП,
шляхом встановлення ліміту технічного
рахунку, ліміту початкових оборотів у
СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності, який
визначається Державним казначейством
України.

Разом з тим, суд зазначає, що кошти, які
надійшли на рахунки органу Державної
виконавчої служби відкриті в органах
Державної казначейської служби
України, в порядку примусового
виконання рішень, не є коштами
Державного бюджету України або доходом
Державного бюджету посилання
відповідача на те, що недостатнє
наповнення єдиного казначейського
рахунка органами, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
відволікання коштів єдиного
казначейського рахунка зменшує рівень
його ліквідності, звужує можливості
органів Державної казначейської
служби щодо забезпечення
розрахунково-касового обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів є
необґрунтованими.

Отже при розгляді справи встановлено,
що неможливість перерахування коштів
на користь позивача пов'язана з
відсутністю коштів на єдиному
казначейському рахунку.

Не перерахування УДКС у Хортицькому
районі м. Запоріжжя грошових коштів на
рахунок ПАТ "Державний ощадний банк
України", в особі ТВБВ №10007/0265 філії -
ЗОУ АТ "Державний ощадний банк України"
за платіжним дорученням №2979 від 08.10.2013
позбавило останнього можливості
отримати грошові кошти від реалізації
заставного майна та виконати рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя.

Разом з тим, частиною 5 ст.124 Конституції
України передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно з ч.1 ст.255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Суд зазначає, що особа, якій належить
виконати судовий акт, повинна
здійснити достатні дії для організації
процесу його виконання, незалежно від
будь-яких умов.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського суду з прав людини.

Враховуючи судову практику розгляду
справ Європейським Судом з прав людини,
суд зазначає, що стаття 6 §1 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, учасницею якої
є Україна, захищає право кожного на
подання позову або скарги, які
пов'язані з його громадянськими
правами та обов'язками, до суду, таким
чином, це означає "право на суд". Однак,
вказане право є ілюзорним, якщо правова
система Високих Договірних Сторін
допускає, щоб кінцеве обов'язкове до
виконання рішення суду залишалось не
виконаним та не усувало наслідків
нанесеної одній із сторін шкоди.
Державний орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням
(Справа "Жовнер проти України" (Заява
№56848/00), справа "Бурдов проти Росії"
(Скарга №59498/00).

Так, Європейський Суд з прав людини у
своєму рішенні у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії" наголошував, що
право на звернення до суду, гарантоване
статтею 6, також передбачає практичне
виконання остаточних, обов'язкових для
виконання судових рішень, які в
державах, що поважають принцип
верховенства права, не можуть
залишатися невиконаними на шкоду
стороні у провадженні.

Також, в своєму рішенні "Кечко проти
України" Суд констатував, що не приймає
аргумент Уряду щодо відсутності
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно п. 38 рішення Європейського
суду з прав людини від 29 червня 2004 року
по справі "Жовнер проти України"
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням.

Крім того, суд зазначає, що кошти, які
позивач отримує від реалізації
заставного майна фактично є власністю
позивача, а не коштами, які позивач
повинен отримати від держави, та лише у
зв'язку з особливостями процедури
реалізації заставного майна,
передбаченої Законом України "Про
виконавче провадження" та Інструкцією
з організації примусового виконання
рішень, зазначені кошти позивач
отримує не безпосередньо, а через
депозитний рахунок.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахування коштів згідно
платіжного доручення №2979 від 08.10.2013,
наданого Хортицьким ВДВС Запорізького
МУЮ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень, свою позицію суду не
доказав та не обґрунтував її.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Кожна особа відповідно до ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті
162 КАС способи захисту порушеного
права, суд приходить до висновку, що
вони не містять виняткового переліку. У
абзаці другому зазначеної статті
законодавець вказав, що суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись
вимогами ч. 2 ст. 11 КАС України, а також
системного аналізу вищевказаних
правових норм, суд зазначає, що в даному
випадку відповідачами не дотримано
вимог закону про захист охоронюваних
прав та інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вкладене та те, що
відповідачем на час прийняття рішення
у справі не перераховано грошові кошти
згідно платіжного доручення №2979 від
08.10.2013, наданого Хортицьким ВДВС
Запорізького МУЮ, суд дійшов висновку
про наявність підстав для зобов'язання
УДКС у Хортицькому районі м. Запоріжжя
перерахувати на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України", в особі ТВБВ
№10007/0265 філії - ЗОУ АТ "Державний
ощадний банк України" грошові кошти за
платіжним дорученням №2979 в розмірі
69230,45грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Державної казначейської
служби України у Хортицькому районі м.
Запоріжжя щодо не перерахування на
рахунок Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі територіально
відокремленого безбалансового
відділення №10007/0265 філії - Запорізького
обласного управління АТ "Ощадбанк"
грошових коштів у розмірі 69230,45 грн.,
сплачених ОСОБА_2 в рамках виконавчого
провадження ОСОБА_3.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Хортицькому районі м. Запоріжжя
Запорізької області перерахувати на
грошові кошти в розмірі 69230,45грн. на
розрахунковий рахунок №5 в ПАТ
"Державний ощадний банк України", в
особі територіально відокремленого
безбалансового відділення №10007/0265
філії - Запорізького обласного
управління АТ "Ощадбанк", МФО 313957,
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", в особі ТВБВ №10007/0265 філії -
ЗОУ АТ "Державний ощадний банк України"
() судові витрати у
розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві
гривні 70 коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 19.05.2014.

Суддя
О.М.Нечипуренко