Справа № 806/1830/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1830/14

категорія 10.4.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Лавренчук О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Овруцького районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
1929,02 грн.,-

встановив:

Овруцький районний центр зайнятості
(далі - Овруцький РЦЗ) звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, отриманих як допомога по
безробіттю в сумі 1929,02 грн. Позовні
вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 ,
15 червня 2012 року надано статус
безробітного та було розпочато
виплату допомоги по безробіттю, однак
із 20.03.2013 року по 31.03.2013 року перебувала
у трудових відносинах з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, не
попередивши спеціаліста Овруцького
РЦЗ.

Представник позивача на адресу суду
надіслав клопотання про розгляд справи
в порядку письмового провадження,
позовні вимоги просив задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явилась. На
адресу суду повернувся конверт із
відміткою поштового відділення, що
причиною повернення є "закінчення
терміну зберігання". У відповідності до
ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебувала на обліку в Овруцькому
районному центрі зайнятості як
безробітна з 15.06. 2012 року.

Актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", від 23.01.2014 року № 65
встановлено, що ОСОБА_1 прийнято на
роботу до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на посаду продавця з
випробовувальним терміном (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 1 Закон України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року
№803-XII, в редакції, що була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин (далі-Закон) передбачено,
що зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону, безробітній -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою

Право особи на соціальний захист у разі
настання безробіття реалізується,
зокрема, шляхом, участі в
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванні на випадок
безробіття, яке передбачає матеріальне
забезпечення на випадок безробіття (п.1
ч.1 ст.9 Закону).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. . Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 було
направлено претензійний лист № 01-412 від
12.02.2014 року на суму 1929,02 грн. (а.с. 8). Кошти
у добровільному порядку відповідачем
сплачено не було.

Враховуючи викладене, та те, що
відповідачем безпідставно отриману
допомогу по безробіттю не повернув, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись, ст. ст.86,94,158-162,186,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Овруцького
районного центру зайнятості незаконно
отриманої допомоги по безробіттю за
період з 20.03.2012 року по 09.06.2013 року у
загальній сумі 1929,02 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук