Справа № 805/4006/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
Справа №805/4006/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 год. 25
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді Лазарєва В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Кан О.А.

представника позивача Гришиної В.В.,

представника відповідача Веренікіної
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року у
розмірі 1 137 753,29 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року у
розмірі 1 137 753,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно з даними особового
рахунку страхувальника у комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донелектроавтотранс»
мається заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період з серпня 2013 року по грудень 2013
року у розмірі 1 137 753,29 грн.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, працівники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком. Відповідачеві надсилалися
повідомлення про фактичний розрахунок
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, але витрати
відшкодовані не були, в зв'язку з чим
утворилась заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за період з серпня
2013 року по грудень 2013 року за списком №
2 у розмірі 1 137 753,29 грн.

Оскільки, зазначена сума
заборгованості відповідачем не
сплачена, позивач, на підставі частини
другої Прикінцевих положень Закону
України № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пункту 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, просив суд стягнути суму
заборгованості з відповідача.
Представником позивача надано заяву
про зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить
стягнути заборгованість у розмірі 1 042
884,98 грн.

Представник позивача позовні вимоги, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, підтримала, надала
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні не заперечував наявності
заборгованості у розмірі 1 042 884,98 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
дослідивши докази, суд встановив
наступне.

Відповідач - комунальне комерційне
підприємство Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» є юридичною
особою, та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі міста
Донецька.

Позивачем на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини другої Прикінцевих положень
Закону України № 1058-IV в частині пенсій
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», визначено
розмір витрат, які підлягають
відшкодуванню відповідачем за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року у
розмірі 1 042 884,98 грн.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №
1058-IV (далі - Закон № 1058) останній
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №
1058-IV (далі - Закон № 1058) останній
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюються нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі -
Закон № 1058) та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 4 п.1 ст. 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
26.06.1997 р. № 400/97, об'єктом оподаткування
для платників збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788- ХІІ
до досягнення робітниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, має
здійснюватися відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. «б»-«з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно пункту 6 Інструкції «Про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1),
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно положень пункту 6.5 Інструкції 21-1
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції
21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно з наявними у матеріалах справи
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
карткою особового рахунку
підприємства, загальна сума фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій, що
підлягає відшкодуванню державним
підприємством «Донецька вугільна
енергетична компанія» за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року за
списком № 2 становить 1 042 884,98 грн.

Крім того в матеріалах справи наявний
акт звірення розрахунків, з якого
вбачається, що відповідач фактично
визнав заборгованість з витрат на
виплату та доставку пенсій за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року за
списком № 2 на суму 1 042 884,98 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги докази, які наявні у матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі міста
Донецька є обґрунтованими підлягають
задоволенню.

Разом з тим, відповідачем надано до
суду заяву щодо встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
шляхом розстрочення його виконання.

Відповідач обґрунтовує заяву
відсутністю коштів на рахунках
підприємства оскільки у відповідача
наявна дебіторська заборгованість.

Таким чином, з урахуванням наведених
обставин заявник просить здійснювати
стягнення з комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» суми
заборгованості зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій - 1 042 884, 98 грн. шляхом
перерахування її з рахунків
підприємства протягом 36-ти місяців
наступним чином: протягом травня 2014
року - березень 2017 року - по 29 000, 00 грн.
щомісячно, у квітні 2017 року - 27 884, 98 грн.

Розглянувши заяву про встановлення
порядку і способу виконання судового
рішення шляхом його розстрочення та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає заяву такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 КАС України, у разі
необхідності спосіб, строки і порядок
виконання можуть бути визначені у
самому судовому рішенні. Так само на
відповідних суб'єктів владних
повноважень можуть бути покладені
обов'язки щодо забезпечення виконання
рішення.

Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішує
суддя адміністративного суду
одноособово, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Як вбачається із змісту заяви,
відповідач просить розстрочити
виконання судового рішення у зв'язку із
скрутним матеріальним становищем.

Проте, не надає суду жодних доказів на
підтвердження обставини, що
ускладнюють виконання судового
рішення, а саме про відсутність коштів
на рахунках, відсутність майна,
стихійне лихо тощо.

Приймаючи до уваги те, що заявником не
надано суду жодного доказу в
підтвердження обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для встановлення способу
строків та порядку виконання судового
рішення, а тому заява комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донелектроавтотранс»
про встановлення способу і порядку
виконання судового рішення
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року, -
задовольнити повністю.

Стягнути з комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» () на користь Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
міста Донецька заборгованість з
покриття фактичних витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період з серпня 2013
року по грудень 2013 року у розмірі 1 042 884
(один мільйон сорок дві тисячі вісімсот
вісімдесят чотири) грн. 98 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 24 квітня 2014 року.

Постанова виготовлена у повному обсязі
29 квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.